ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" березня 2024 р. Справа№ 910/4685/20 (910/19880/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Копитової О.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сіті Сервіс» про відвід судді Отрюха Б.В. від справи №910/4685/20(910/19880/23)

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сіті Сервіс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2023

у справі №910/4685/20(910/19880/23) (суддя Омельченко Л.В.)

за позовом Ліквідатора ТОВ «Квартал Трейдінг» Данілова Артема Івановича

до ОСОБА_1 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сіті Сервіс»,

третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна

про визнання недійсним правочину та скасування рішення про реєстрацію права власності

у межах справи №910/4685/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2023 у справі №910/4685/20(910/19880/23) клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Парк Сіті Сервіс».

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Парк Сіті Сервіс» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2023 у справі №910/4685/20(910/19880/23) про забезпечення позову скасувати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/4685/20(910/19880/23) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Копитова О.С., Отрюх Б.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Парк Сіті Сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2023 у справі №910/4685/20(910/19880/23), розгляд призначено на 11.03.2024.

За допомогою системи «Електронний суд» від ТОВ «Парк Сіті Сервіс» надійшла заява про відвід судді Отрюха Б.В. від справи №910/4685/20(910/19880/23).

Заява про відвід мотивована тим, що за допомогою додаткової функції Веб-порталу «Судова Влада» (https://court.gov.ua/fair/) «Звіт автоматизованого розподілу справ між суддями» (https://anec.court.gov.ua/sud4873/gromadyanam/list_auto_cases/) Північного апеляційного господарського суду за датою пошуку 13.02.2024 та 14.02.2024 встановлено, що під час розподілу справ №№ 925/1049/23, 910/10152/23 (вказані справи не мають ніякого відношення до розгляду поточної справи) у графі інформація про виключених суддів містяться відомості про відсутність судді Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В., оскільки останній перебуває у відпустці менше 14 календарних днів.

Отже, на думку заявника, під час вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Парк Сіті Сервіс» у справі № 910/4685/20(910/19880/23) на ухвалу від 28.12.2023 суддя Отрюх Б.В. не приймав участі та перебував у відпустці, відповідно у останнього не виникало право підписувати ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 13.02.2024, крім того, судом апеляційної інстанції не було повторно подано на автоматичний розподіл між суддями апеляційної скарги ТОВ «Парк Сіті Сервіс» на заміну судді, що перебував у відпустці, а тому з наведеного вбачаються ознаки упередженості наслідком чого є відведення судді Отрюха Б.В. від розгляду апеляційної скарги ТОВ «Парк Сіті Сервіс».

Колегія суддів, розглянувши заяву ТОВ «Парк Сіті Сервіс» про відвід судді Отрюха Б.В від розгляду справи № 910/4685/20(910/19880/23), дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів зауважує, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими" (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує. Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 15.09.2022 року по справі №201/10234/20.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Зважаючи на обґрунтування викладене в заяві, скаржник вважає, що відповідно до «Звіту автоматизованого розподілу справ між суддями», а саме справ №№ 925/1049/23, 910/10152/23, зазначено, що суддя Отрюх Б.В. «не слухає категорію; Табель: Відпустка менше 14 календарних днів; НЕ входить до складу (не є резервним суддею) постійної колегії/палати», що свідчить про те, що Отрюх Б.В. перебував у відпустці 13.02.2024 та не міг підписувати ухвалу про відкриття провадження у даній справі.

З цього приводу судова колегія зазначає, що відповідно комп`ютерної програми «Діловодства Спеціалізованого Суду» факт перебування судді Отрюх Б.В. 13.02.2024 у відпустці не підтверджується.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли за три робочих дні до початку відпустки, якщо її тривалість становить менше чотирнадцяти календарних днів.

Заявником жодними належними і допустимими доказами не доведено наявність обставин, з якими закон, зокрема, приписи ст., ст. 35, 36 ГПК України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

Викладені у заяві про відвід судді Отрюха Б.В. доводи є безпідставними та факти наведені у заяві не знайшли свого підтвердження, а відтак не є підставою для відводу суддів у розумінні ст. 35 ГПК України, тобто не може бути підставою для задоволення відводу у цій справі.

Судова колегія звертає увагу заявника, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Твердження скаржника про упередженість та необ`єктивність судді є припущеннями, які не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Водночас, саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді, а відтак не є підставою для відводу суддів у розумінні ст. 35 ГПК України.

Отже, об`єктивні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, з якими положення ст.ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість задоволення відводу - відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, справа підлягає передачі для визначення автоматизованою системою складу суду для розгляду заяви ТОВ «Парк Сіті Сервіс» про відвід судді Отрюха Б.В. від розгляду справи №910/4685/20(910/19880/23), встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Парк Сіті Сервіс» про відвід судді Отрюха Б.В. від розгляду справи №910/4685/20(910/19880/23) визнати необґрунтованою.

2. Матеріали справи № 910/4685/20(910/19880/23) передати для визначення складу суду для розгляду заяви «Парк Сіті Сервіс» про відвід судді Отрюха Б.В. від розгляду справи №910/4685/20(910/19880/23) у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

О.С. Копитова