ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" березня 2024 р. Справа№ 911/2038/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ»

на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2023 (повний текст рішення складено 06.11.2023)

у справі № 911/2038/23 (суддя Колесник Р.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ»

про стягнення 166178,16 грн, -

В С Т А Н О В И В :

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» про стягнення 166178,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, встановлених рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/1494/22, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.11.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" 20556,29 гривень 3% річних, 145621,87 гривень інфляційних втрат та 2147,20 гривень судового збору.

Рішення мотивовано тим, що чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, адже наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а також не позбавляє кредитора права на отримання грошових коштів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за наступний період, отже кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення. Разом з тим, місцевий господарський суд вказав, що зі змісту рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1494/22 позивач заявляв вимогу лише про стягнення суми основного боргу, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 20556,29 гривень 3% річних та 145621,87 гривень інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2023, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" 19 954,38 гривень 3% річних, 143 040,75 гривень інфляційних втрат.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не звернув увагу, що наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій є хибним, оскільки позивачем застосовано невірні арифметичні значення, що призвело до необґрунтованого завищення суми позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Коробенко Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2023 та витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2038/23.

20.12.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/2038/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 4 026 грн 00 коп. та доказів реєстрації електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

19.01.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та доказами реєстрації електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024, у зв`язку з відпусткою судді Коробенко Г.П., сформовано для розгляду справи №911/2038/23 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Інститут з питань іхтіології" на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2023 у справі №911/2038/23, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1494/22, яке набрало законної сили 03.02.2023, стягнуто з ТОВ "АМТТ" на користь ТОВ "Енерджі 365" 440504,96 гривень боргу та 6607,57 гривень судового збору.

Під час розгляду справи № 911/1494/22 судом, зокрема, встановлено наступні обставини:

- 27.08.2021 між ТОВ "Енерджі 365" та ТОВ "АМТТ" було укладено договір постачання природного газу № 27-08/п, на виконання умов якого позивач у листопаді 2021 року поставив відповідачу природний газ об`ємом 16,2802 тис.м3 на загальну суму 571435,02 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу № 3964 від 30.11.2021, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи та скріплена електронним підписом сторін. Проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого газу виконав частково на суму 130930,06 гривень, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 440504,96 гривень;

- пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунок за постачання газу здійснюється споживачем на наступних умовах: оплата за фактичний обсяг природного газу за договором здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання сканованої копії Акту приймання-передачі природного газу за відповідний розрахунковий період (місяць поставки), відповідно до фактичного обсягу природного газу, визначеного постачальником на підставі Акту наданого від Оператора ГРМ або даних Оператора ГТС.

Позивач вказує, що 08.03.2023 було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 про примусове стягнення з відповідача суми боргу та станом на 26.06.2023 непогашеною є сума боргу у розмірі 366164,36 гривень.

З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань та з урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до Господарського суду Київської області з розглядуваним позовом про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 20556,29 гривень та інфляційних втрат у сумі 145621,87 гривень, за загальний період прострочення з грудня 2021 року по травень 2023 року, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 440504,96 гривень, розмір якої встановлений рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/1494/22.

Разом з тим, місцевим господарським судом також встановлено, що зі змісту рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1494/22 слідує, що позивач у вказаній справі заявляв вимогу лише про стягнення суми основного боргу та вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних нарахованих на суму боргу не були предметом розгляду у вказаній справі.

При цьому, у справі № 911/1494/22 встановлено, що: позивач у листопаді 2021 року поставив відповідачу природний газ об`ємом 16,2802 тис.м3 на загальну суму 571435,02 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу № 3964 від 30.11.2021; з урахуванням визначеного у п. 4.1 договору строку, відповідач мав оплатити отриманий товар протягом трьох банківських днів з моменту отримання сканованої копії Акту приймання-передачі природного газу; відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого газу виконав частково на суму 130930,06 гривень, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 440504,96 гривень.

Позивач вказує, а відповідачем не спростовано, що станом на 26.06.2023 непогашеною є сума боргу у розмірі 366164,36 гривень.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній здійснив нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 03.12.2021 до 20.03.2023 на суму боргу 440504,96 гривень та за період з 21.03.2023 до 22.06.2023 на суму боргу 366164,36 гривень.

Одночасно з цим, відповідач, оскаржуючи рішення в частині розрахунку штрафних санкцій зазначає, що позивачем невірно здійснено рохрахунок інфляційних втрат та 3 відсотків річних у другому періоді розрахунку нараховуючи інфляцію на суму заборгованості 366 164,36 гривень застосовуючи до суми індекс інфляцій за березень 2023 р., оскільки індекс інфляції за березень 2023 р. наявний у розрахунку позивача у першому періоді на суму заборгованості у розмірі 440504,96 гривень.

Так, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта та зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

При цьому, статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції підкреслює, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що неправильне застосування позивачем індексу інфляції за другий період призвело до необґрунтованого завищення розрахунку інфляційних втрат в розмірі 8097,78, в той же час, вірним розрахунком є 5 516,66 грн.

Крім цього, судом апеляційної інстанції також встановлено, що при підрахунку кількості днів прострочення позизивачем невірно розраховано дати заборгованості. Так, позивачем зазначено про 587 днів у періоді (473 дні за перший період + 114 дні за другий період), в той же час, суд апеляційної інстанції підкреслює, що вірним розрахунком буде саме 567 дні (473 дні за перший період + 94 дні за другий період), осільки період прострочення з 01.03.2023 р. по 20.03.2023 р. позивачем вже було враховано.

Отже, арифметично вірним та обґрунтованим є розрахунок 3% річних та інфляційних втрат наданий відповідачем, а відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 19 954,38 гривень 3% річних та 143 040,75 гривень інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи через неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської облсті від 06.11.2023 у справі №911/2038/23 - зміні, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТТ» на рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2023 року у справі № 911/2038/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2023 у справі №911/2038/23 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" (01103, місто Київ, вул. Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1, код: 32393217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (01135, місто Київ, пр. Перемоги, будинок 5А, кімната 509, код: 41447959) 19 954 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні) 38 коп. 3% річних та 143 040 (сто сорок три тисячі сорок гривень) 75 коп. інфляційних втрат, а також 2106 (дві тисячі сто шість гривень) 07 коп. судового збору.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (01135, місто Київ, пр. Перемоги, будинок 5А, кімната 509, код: 41447959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" (01103, місто Київ, вул. Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1, код: 32393217) 4 026 (чотири тисячі двадцять шість гривень) 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2038/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко