ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 Справа № 914/3542/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС», м.Стрий Львівської обл,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Трейд Плюс», м.Львів,

про: стягнення 870615,01 грн.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Г.Гелеш

Представники сторін:

Від позивача: М.Янів представник,

Від відповідача: не з`явився.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Трейд Плюс» про стягнення 870615,01 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 07.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.01.2024. Ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 05.03.2024.

Правова позиція позивача.

Представник позивача у судове засідання 05.03.2024 прибув, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. У порушення умов договору поставки №115 від 06.05.2020 відповідач одержав від позивача товар на загальну суму 1977224,98 грн, частково оплатив вартість поставлених матеріалів на суму 1650000,00 грн. Неоплаченою залишається сума 327224,98 грн основного боргу. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 161522,48 грн інфляційних втрат, 37565,89 грн 3% річних, 344301,66 грн пені.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 13059,23 грн сплачений судовий збір;

· 20000,00 грн- витрати на правову допомогу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи.

06.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІП-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ТРЕЙД ПЛЮС» було укладено Договір поставки №115 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця протягом 2020 року щебеневу продукцію, в подальшому в тексті Товар, в кількості, асортименті та за ціною продажу, визначених у актах приймання передачі на кожну партію Товару, - а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар за ціною, вказаною у актах приймання передачі (видаткових накладних) та на умовах даного Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що розрахунки за чинним договором здійснюються в безготівковому порядку шляхом попереднього перерахування «Покупцем» грошових коштів у розмірі 100% вартості партії Товару на поточний рахунок «Постачальника».

Згідно з п. 2.4. «Покупець» вважається боржником «Постачальника» у випадку не здійснення розрахунку з «Постачальником» згідно п.2.1. чинного договору або здійснення неповного розрахунку за отриманий Товар.

Свої зобов`язання по Договору Постачальник виконав, поставив Товар, що підтверджується видатковими накладними №107 від 25.05.2020, №127 від 04.06.2020, №136 від 15.06.2020, №137 від 15.06.2020, №145 від 19.06.2020, №149 від 25.06.2020, №150 від 26.06.2020, №173 від 16.07.2020, №174 від 16.07.2020, №180 від 27.07.2020 на загальну суму 1 977 224,98 грн.

Відповідач частково сплатив кошти за поставлений товар на суму 1 650 000,00 грн (платіжні доручення №677_6100Н/54 від 01.06.2020, №682_6200S/141 від 02.06.2020, №719_6А00F/146 від 10.06.2020, №737_6F00O/118 від 15.06.2020, №745_6G00X/96 від 16.06.2020, №755_6Н00Q/96 від 17.06.2020, №760_6І00J/72 від 18.06.2020, №791_6N00W/110 від 23.06.2020, №800_6О008/122 від 24.06.2020, №686_6Q002/1409 від 26.06.2020, №810_6Q00T/174 від 26.06.2020, №667_7F008/89 від 15.07.2020, №707_7L00Y/5 від 21.07.2020, №732_7N00U/99 від 23.07.2020, №772_8401І/17 від 04.08.2020, №820_8С018/145 від 12.08.2020, №56_9В01Е/650 від 11.09.2020, №1018 від 27.10.2020, №1026 від 27.10.2020, №1070 від 30.10.2020, №1072 від 30.10.2020, №1369_СВ01Q/249 від 11.12.2020).

Станом на дату винесення рішення заборгованість відповідач не подав доказів сплати суми боргу.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору поставки.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт поставки товару позивачем відповідачу та його часткова оплата відповідачем. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на дату винесення рішення становить 327 224,98 грн основного боргу та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно нарахував відповідачу 161522,48 грн інфляційних втрат, 37565,89 грн 3% річних.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 4.3 договору визначено, що сторона, що порушила грошове зобов`язання згідно чинного договору, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Пунктом 2.1. договору визначено, що розрахунки за чинним договором здійснюються в безготівковому порядку шляхом попереднього перерахування «Покупцем» грошових коштів у розмірі 100% вартості партії Товару на поточний рахунок «Постачальника».

Позивачем нараховано пеню з початком періоду нарахування з 26.05.2020 року по 24.11.2023 рік, беручи суми боргу з урахуванням часткових оплат, здійснених відповідачем та обраховуючи пеню з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Щодо нарахування Позивачем пені за більший період ніж пів року та охоплюючи період після закінчення дії карантину в Україні, то суд зазначає, що пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування та взявши правильний період нарахування з 26.05.2020 року по 30.06.2023 рік (день закінчення карантину постанова Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року із змінами та доповненнями) та Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку про стягнення пені на суму 289040,46 грн.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Перед початком судових дебатів представник повідомив про намір подавати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 219-221, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Трейд Плюс» (вул.Земельна, 6, м.Львів, 79037, ідентифікаційний код 41272688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіп-Транс» (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. С. Бандери, будинок 52, квартира 2, ) 327224,98 грн основного боргу, 161522,48 грн. інфляційних втрат, 37565,89 грн. 3% річних, 289040,46 грн пені, 12230,31 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2024.

Суддя Козак І.Б.