ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5115/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу №916/5115/23

За позовом: Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Піонерна, 7; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-С (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Центральна, Промзона, буд. 11; )

про стягнення 39946,58 грн.

Встановив: Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-С про стягнення 39946,58 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2023р. позовну заяву Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області від 21.11.2023р. вх. № ГСОО 5692/23 залишено без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної, які визначено судом в ухвалі суду. Повідомлено Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

11.12.2023р. до господарського суду Одеської області позивачем супровідним листом були надані пояснення та докази, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 23.11.2023р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2023р. прийнято позовну заяву Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5115/23. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

Однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштової організації, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі №906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження №14-507цс18.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що 30.06.2020р. між Управлінням майна та інвестицій Теплодарської міської ради Одеського район Одеської області, наразі Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, перейменоване згідно рішення Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області №157-VIII від 26 листопада 2021р. «Про перейменування Управління майна та інвестицій Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області та затвердження положення про Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області» (далі Управління) та Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-С укладено Договір оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Теплодар №17/2020 від 30.06.2020р.

Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Теплодар і знаходить на балансі Управління майна та інвестицій: будівлю «Компресорної станції БРХ», площею 271,5 кв.м., прилеглою бетонною площадкою площею 440,00 кв.м, з опорами (6 шт.), що розташовані на території загальною площею 1650,0 кв.м за адресою: 65490, Одеська обл., м. Теплодар, Промзона, вул. Центральна, 11 та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п. 1.2. Договору, ринкова вартість об`єкту оренди згідно звіту про оцінку майна від 30.01.2020р. становить 339297,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору, ціль використання майна здійснення підприємством операцій поводження з відходами збирання, заготівля окремих видів відходів як вторинної сировини, переробці вторинної сировини в гранули поліпропілену у відповідно до проекту, норм, правил та інших відповідних документів діючого законодавства України.

Згідно до п. 5.1. Договору, сторони домовились, що Договір діє з 30 червня 2020р. до 30 травня 2023р.

За поясненнями позивача, 06 липня 2021р. між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору №17/2020 від 30.06.2020р., за умовами п. 1.1. сторони за взаємною згодою сторін вирішили достроково розірвати договір та підписали Акт приймання-передавання від 06.07.2021р.

Відповідно до п. 4.1. Договору, орендна плата за користування об`єктом оренди складається з орендної плати за майно та компенсації плати за землю, на якій розміщене майно, у розмірі земельного податку.

Крім того, як вказував позивач, п. 4.3. Договору встановлено, що орендна плата за майно за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, який публікується Мінстатом України.

У п. 4.4. Договору зазначено, що компенсація плати за землю у розмірі земельного податку змінюється раз на рік та переглядається з початку кожного року відділом земельних ресурсів виконавчого комітету Теплодарської міської ради згідно «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що відповідач свої зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.09.2023р. у відповідача існує заборгованість по орендній платі за період з 01.06.2020р. по 06.07.2021р. перед Управлінням у сумі 39946,58 грн., з яких 25757,78 грн. заборгованість по орендній плати та 14188,80 грн. сума заборгованості по сплаті компенсації плати за землю.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як з`ясовано судом, 30.06.2020р. між Управлінням майна та інвестицій Теплодарської міської ради Одеського район Одеської області, наразі Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, перейменоване згідно рішення Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області №157-VIII від 26 листопада 2021р. «Про перейменування Управління майна та інвестицій Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області та затвердження положення про Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області» (далі Управління) та Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-С укладено Договір оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Теплодар №17/2020 від 30.06.2020р.

Також матеріали справи містять розрахунок №1 орендної плати за майно, що є додатком №1 до Договору №17/2020 від 30.06.2020р., розрахунок №2 плати за землю (компенсація ст. 797 ЦК України) у розмірі земельного податку на 2020 рік, що є додатком №2 до Договору №17/2020 від 30.06.2020р., Додаткову угоду №1 до Договору №17/2020 від 30.06.2020р., а також розрахунок заборгованості

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати орендної плати та компенсації плати за землю в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим вимоги по сплаті заборгованості з орендної плати у розмірі 25757,78 грн. та заборгованості по сплаті компенсації плати за землю у розмірі 14188,80грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2684,00грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант-С (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Центральна, Промзона, буд. 11; ) на користь Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеської області (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Піонерна, 7; ) заборгованість у розмірі 39946 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 58 коп., з яких 25757 (двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 78 коп. сума заборгованості по сплаті орендної плати та 14188 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 80 коп. сума заборгованості по сплаті компенсації по сплаті компенсації плати за землю, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 11 березня 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко