ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. Справа №907/812/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Костерева О.А.

за участю представників сторін:

прокурор Бухаловська Л.Є.

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника Чернівецької обласної прокуратури (Вх №ЗАГС 01-05/3837/23)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 (повний текст рішення складено та підписано 23.11.2023, суддя Ремецькі О.Ф.)

у справі №907/812/21

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури, м. Чернівці в інтересах держави

в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика меблів "Династія", м. Тячів Закарпатської області

про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти № 98 від 28.07.2020 та стягнення за несвоєчасну поставку товару пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302 400,00 грн.

ВСТАНОВЛЕНО

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Прокурор в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 та стягнення за несвоєчасну поставку товару пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302400,00 грн.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Вказує на те, що під час укладення додаткової угоди №1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №97 від 28.07.2020 та зміни строку поставки товару за даним договором сторонами порушено вимоги п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

За позицією прокурора означені зміни сторонами договору внесено за відсутності визначених Законом України «Про публічні закупівлі» підстав для продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару. Внаслідок зазначених обставин, наявні підстави для визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору № 98 від 28.07.2020, укладеного між управлінням освіти Чернівецької міської ради та ТОВ «Фабрика меблів Династія», стягнення з відповідача пені у розмірі 367 200,00 грн та штрафу у розмірі 302 400,00 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 у справі №907/812/21 у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати покладено на прокуратуру.

Рішення суду мотивовано тим, що за встановленими судом обставинами в договорі про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 строк дії договору сторонами визначено до 31.12.2020, такий строк не змінювався в оспорюваній прокурором додатковій угоді №1 від 21.12.2020 до даного договору, а відтак, безпідставними є посилання прокурора на положення п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо необхідності доведення наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження. Не є необхідним в спірних правовідносинах досліджувати наявність поважних причин, які за позицією відповідача спричинилися до затримки поставки товару за договором, як-то порушення строків поставки комплектуючих до меблів у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції, утруднення логістичних зв`язків через закриття кордонів тощо, як і не підлягають оцінці судом заперечення прокурора з даного приводу щодо своєчасного виконання відповідачем зобов`язань з іншими контрагентами, позаяк за встановленими обставинами оспорюваною угодою сторонами не мінялися істотні умови договору, як і не було змінено строк дії самого договору, а відтак, до застосування в спірних правовідносинах положення п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Першим заступником Чернівецької обласної прокуратури подано апеляційну скаргу, в якій він просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 у справі № 907/812/21 та ухвалити нове, яким позов керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі управління освіти Чернівецької міської ради до ТОВ «Фабрика меблів Династія» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару на загальну суму 669 600,00 грн задоволити в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позову і апеляційної скарги стягнути з відповідача, посилаючись на те, що рішення суду прийнято за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що у пункті 4.4 розділу 1 тендерної документації визначено строк поставки предмету закупівлі - до 30.09.2020, а отже ця умова погоджена сторонами на вимогу замовника та стала істотною. Відповідач був обізнаний і погодився з істотними умовами договору закупівлі, у тому числі зі строком поставки предмету закупівлі, щонайменше з 03.06.2020, а про те, що став переможцем торгів, і що з ним буде укладено договір - 17.07.2020. За результатами відкритих торгів між управлінням освіти Чернівецької міської ради та TOB «Фабрика меблів «Династія» 28.07.2020 укладено договір № 98 про закупівлю товару за бюджетні кошти, зміст якого повністю відповідає умовам тендерної документації, порушень сторонами договору вимог ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при цьому не допущено. Строк поставки товару визначено сторонами у п. 5.1 договору - до 30.09.2020.

Скаржник вважає, що умова договору щодо строку поставки (до 30.09.2020) є істотною умовою цього договору в силу ст. 638 ЦК України внаслідок досягнення згоди між сторонами договору за заявою однієї із сторін, а саме управління освіти Чернівецької міської ради, викладеної у формі оголошення про проведення відкритих торгів у закупівлі UA-2020-06-03- 003527-Ь (Лот 3), в тендерній документації, проекті договору закупівлі, з якою відповідач повністю погодився і гарантував виконання цієї істотної умови договору без будь-яких застережень та умов. Виходячи з вимог цивільного, господарського законодавства, а також змісту тендерної документації, тендерної пропозиції та договору від 28.07.2020 № 98 про закупівлю товару за бюджетні кошти, строк поставки товару є істотною умовою цього договору, оскільки сторони визначили її серед істотних умов для даного договору закупівлі.

На думку скаржника, висновок суду, що строк поставки не є істотною умовою даного договору, не відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи. Відповідно до листа Чернівецької торгово-промислової палати від 26.07.2021 № 74 TOB «Фабрика меблів «Династія» та управління освіти Чернівецької міської ради з приводу підтвердження обставин непереборної сили упродовж 2020 року не звертались, будь-яких обґрунтованих, законних підстав та документально підтверджених об`єктивних обставин для продовження строку поставки товару за договором на дату укладання додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 не було, відповідачем суду такі докази також не надано. Укладення додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 про суттєве продовження строку поставки товару без жодного належно обґрунтованого документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин, що спричинили необхідність продовження строку поставки товару, у тому числі дії непереборної сили, в порушення норм ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень п.п. 8.1-8.3, п. 11.1 договору, не відповідає також вимогам тендерної документації.

Скаржник вважає, що підписуючи 28.07.2020 договір про закупівлю меблів для загальноосвітніх навчальних закладів м. Чернівці зі строком поставки до 30.09.2020, відповідач мав оцінити можливість вчасного виконання договору, ризики та негативні наслідки для себе і контрагента за договором у зв`язку з невиконанням зобов`язань у строк. Дії сторін договору щодо необгрунтованого продовження строку поставки товару шляхом укладення додаткової угоди суперечать меті Закону України «Про публічні закупівлі».

На думку скаржника, подання постачальником при проведенні відкритих торгів найменшої цінової пропозиції та після укладення договору і вже закінчення визначеного Договором строку поставки товару надсилання листа з проханням продовжити строк поставки без жодного документального підтвердження об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у т.ч. обставин непоборної сили, не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. А укладення Управлінням додаткової угоди щодо продовження строку поставки товару без документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у т.ч. обставин непереборної сили, жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності. Укладення оспорюваної додаткової угоди до Договору щодо продовження строку поставки товару за відсутності для цього документально підтверджених об`єктивних обставин, у т.ч. обставин непереборної сили, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. А можливість зміни строку поставки товару внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі».

Також, скаржник зазначає, що відповідно до умов договору, строк поставки визначено 30.09.2020, однак, оскаржувана додаткова угода № 1 укладена лише 21.12.2020, тобто через 82 дні після спливу кінцевого строку поставки, зазначеного в договорі. Висновок суду про не порушення Відповідачем умов договору та вчасну поставку меблів Позивачу не відповідає фактичним обставинам справи. Враховуючи те, що додаткова угода до Договору укладена з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», то відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. 207 ГПК України остання підлягає визнанню недійсною.

Окрім того, скаржник зазначив, що загальна сума штрафних санкцій (пені та штрафу), яка підлягає стягненню з відповідача за порушення строку виконання зобов`язання за договором становить 669 600,00 грн (пеня 367 200,00 грн + штраф 302 400,00 грн).

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Процесуальні дії суду у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 справу №907/812/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського уду від 25.12.2023 у справі №907/812/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника Чернівецької обласної прокуратури, призначено розгляд апеляційної скарги на 23.01.2024.

23.01.2024 у зв`язку з відпусткою головуючої судді судове засідання не відбулося.

Ухвалою Західного апеляційного Господарського суду від 29.01.2024 призначено судове засідання у справі № 907/812/21 на 13.02.2024.

Ухвалою Західного апеляційного Господарського суду від 13.02.2024 розгляд справи відкладено на 27.02.2024.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Позивачами Чернівецькою міською радою, Управлінням освіти Чернівецької міської ради та відповідачем участі уповноважених представників в судовому засіданні 27.02.2024 не забезпечено, хоча про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, письмового відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Враховуючи те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто за відсутності уповноважених представників Управління освіти Чернівецької міської ради та ТОВ «Фабрика меблів «Династія».

Прокурором в судовому засіданні викладено доводи щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

3 червня 2020 року Управлінням освіти Чернівецької міської ради оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі UА-2020-06-03-003527-b (Лот 3) меблів для загальноосвітніх навчальних закладів.

Відповідно до Тендерної документації (нова редакція), затвердженої протоколом тендерного комітету управління освіти Чернівецької міської ради від 26.06.2020, предметом закупівлі Код ДК 021-2015: 39160000-1 Шкільні меблі Лот 3 були меблі для нової української школи обсягом 3000 комплектів очікуваною вартістю 5 640 000,00 грн., строком поставки до 30 вересня 2020 року, технічні характеристики (специфікація) товару та особливі вимоги якого визначені у Додатку 1 до тендерної документації.

Пунктом 4 розділу 6 Тендерної документації замовником закупівлі визначено істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю, зокрема, предмет договору; найменування, види та обсяги товару; вимоги до якості; умови поставки товару; ціна договору; ціна за одиницю; відповідальність сторін за порушення умов договору; строк дії договору. Перелічені істотні умови включено до проекту договору.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ФОП Заїка Володимир Іванович, ТОВ «Фабрика меблів «Династія», ТОВ «Меблі СІТІ».

За результатами проведення електронного аукціону та оцінки і розгляду тендерної пропозиції тендерним комітетом Управлінням прийнято 17.07.2020 рішення про визначення переможцем процедури закупівлі згідно предмету закупівлі: меблі для загальноосвітніх навчальних закладів - Код ДК 021:201-39160000-1 меблі для нової української школи в кількості 3000 комплектів вартістю 4 320 000,00 грн ТОВ «Фабрика меблів «Династія», що підтверджується звітом про результати проведення процедури закупівлі UA- 2020-06-03-003527-b (лот 3) від 28.07.2020.

28.07.2020 між Управлінням освіти Чернівецької міської ради, як замовником та ТОВ «Фабрика меблів «Династія», як постачальником укладено договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити замовнику товар, зазначений у Специфікації (додаток №1 до договору), а замовник, в свою чергу, зобов`язався прийняти і оплатити такий товари. Найменування та кількість Товару: Лот 3 - Меблі для нової української школи -3000 комплектів.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник повинен поставити замовнику товар, якість якого відповідає ДСТУ ГОСТ 16371:2016, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.12.2012 №1139, умовам, нормам передбачених для даного виду товару та підтверджуватися відповідними документами. При поставці постачальник передає супровідні документи , а саме паспорт на кожну позицію товару в кожний окремий навчальний заклад.

Згідно з умовами п. 3.1 договору його ціна становить 4 320 000 грн, в тому числі 720 000,00 грн ПДВ. Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником, після пред`явлення постачальником накладних на оплату товару. Замовник протягом 7 банківських днів, з дати отримання накладних подає доручення на здійснення платежу в органи Державної казначейської служби. Фінансування договору здійснюється з міського бюджету на 2020 рік. Платіжні зобов`язання за договором виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань) (п.п. 4.1., 4.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки товару сторонами даного договору визначено до 30.09.2020.

Місцем поставки за умовами п. 5.2 договору є кожний окремий заклад освіти м. Чернівці із зазначенням переліку таких навчальних закладів.

За змістом п. 5.4 договору приймання-передача товару по кількості проводиться відповідно до накладних.

Приймання товару здійснюється уповноваженими представниками замовника, які діють на підставі договорів про матеріальну відповідальність. Датою поставки товару є дата підписання накладної відповідальним працівником замовника (п.п. 5.7, 5.8 договору).

Відповідно до п. 5.9 договору зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передачі товару у власність замовника.

Пунктом 10.1 договору сторонами визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2020 року.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, встановлених законодавством у сфері публічних закупівель (п. 11.1 договору).

Згідно з п. 11.2 договору усі зміни та доповнення до договору, а також його дострокове розірвання, є чинним лише у тому разі, якщо оформлені письмово у вигляді додаткових договорів, які підписуються обома сторонами. Усі додаткові договори є невід`ємною частиною цього договору.

Додатковою угодою №1 від 21.12.2020 до договору №98 від 28.08.2020 сторонами продовжено термін поставки товару по договору №98 від 28.07.2020 та викладено п. 5.1 договору в новій редакції, за якою строк (термін) поставки (передачі) товару з 28.07.2020 до 27.12.2020.

Підставою укладення даної додаткової угоди сторонами зазначено лист постачальника від 30.09.2020 про продовження строку зобов`язання щодо передачі товару у зв`язку з затримкою поставки товару через затримку поставки комплектуючих з-за кордону, яка спричинена поширенням коронавірусної інфекції Covid-19.

Долученими прокурором до позовної заяви реєстром накладних №1 від 24.12.2020 та видатковими накладними від 24.12.2020 підтверджується виконання постачальником визначеного договором зобов`язання з поставки в загальноосвітні заклади м. Чернівці шкільних меблів на загальну суму поставки 4 320 000,00 грн.

Згідно з платіжними дорученням №4177 від 24.12.2020 та №4178 від 24.12.2020 підтверджується сплата замовником вартості отриманих від постачальника шкільних меблів в загальній сумі 4 320 000,00 грн.

Відповідно до листа Управління освіти Чернівецької міської ради від 31.12.2021 № 01-31/3338 уповноваженою особою в цей період був Проданюк М., накладні на оплату надійшли в бухгалтерію з вказаним числом. Відомості по кожному закладу освіти м.Чернівці в управлінні освіти відсутні, коли саме поставлений товар, знають лише представники закладів освіти. Відповідачем до відзиву на позов долучено копії договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладені з особами в закладах освіти м. Чернівці, які надані на адвокатський запит Управлінням освіти Чернівецької міської ради, а також відповідно до долучених товариством до матеріалів справи листів-відповідей самих закладів освіти м. Чернівці на адвокатські запити представників відповідача вбачається надання інформації по кожному закладу освіти із зазначенням наявності або відсутності матеріально-відповідальної особи в період з 03.06.2020 по 30.09.2020 та інформації щодо фактичної дати поставки шкільних меблів до кожного закладу освіти окремо, відповідно до яких фактично шкільні меблі до закладів освіти завозилися постачальником в період з вересня по грудень 2020 року.

Прокурор, звернувшись за даним позовом до Господарського суду Закарпатської області стверджує про порушення сторонами договору вимог п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення додаткової угоди №1 від 21.12.2020 та зміни строку поставки товару за даним договором, що за позицією Чернівецької окружної прокуратури свідчить про недійсність такої додаткової угоди та, відповідно, наявність підстав для стягнення з ТОВ «Фабрика меблів «Династія» пені в сумі 367 200, 00 грн та штрафу в сумі 302 400,00 грн за несвоєчасну поставку товару відповідно до змісту п.п. 7.2., 7.3 договору, ч. 2 ст. 231 ГК України.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, суд зазначає таке.

Згідно з ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Виходячи з вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про прокуратуру" діяльність органів прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та законності.

Відповідно до частини 3 статті 23 цього ж нормативно-правового акту, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає суду підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Чернівецька окружна прокуратура звернулася з листом до Управління освіти Чернівецької міської ради з проханням надати інформацію, зокрема, про вжиті заходи позовного характеру про визнання в судовому порядку додаткової до договору угоди № 1 від 21.12,2020 недійсною та стягнення з ТОВ «Фабрика меблів «Династія» штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно договору.

На адресу Чернівецької окружної прокуратури Управлінням надіслано у відповідь лист №01-31/1735 від 29.07.2021, в якому надано витребувані прокурором первинні документи по виконанню договору та зазначено, що договірні зобов`язання між сторонами є виконані.

Враховуючи наведене, правомірним є висновок суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності/відсутності підстав для визнання недійсною додаткової угоди.

Так, звертаючись з позовом у даній справі, прокурор зазначив, що оспорюваний правочин укладено всупереч вимогам п.4 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки не було підстав, визначених вказаною нормою, для внесення додатковою угодою змін до договору про продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваною угодою сторонами істотні умови договору не змінювалися, як і не було змінено строк дії самого договору, тому положення п. 4 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не підлягають застосування до спірних правовідносинах. Відтак, безпідставними є посилання прокурора на положення п. 4 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо необхідності доведення наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, та необхідності дослідження судом наявності таких обставин.

Разом з тим, судова колегія не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 статті 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч.1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 180 ГК України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, оскільки факт укладення договору, за загальним правилом, пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх істотних умов, важливим є визначення, які умови належать до числа істотних.

Істотними слід вважати умови, які є необхідними і достатніми для укладення договору. Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору.

Так, істотною умовою договору у всіх без винятку випадках є умова про предмет договору.

Істотними умовами також є умови, що прямо визначені в якості істотних нормами чинного законодавства, або хоча й не визначені прямо, однак є необхідними для договорів певного виду.

Крім того істотними умовами є будь які інші умови, відносно яких має бути досягнута згода на вимогу будь якої сторони. Тобто такі умови, при відсутності яких сторона, яка на них наполягає, не бажає укладати відповідний договір.

У частині 3 ст. 180 ГК України передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Тобто, вказана норма визначає, що предмет, ціна та строк дії договору є істотними умовами, які сторони повинні погодити при укладенні договору. Тобто, це правило є загальним у всіх без винятків випадках.

Отже, у даному випадку для визначення які умови, викладені у договорі належать до числа істотних, потрібно було послуговуватись не лише загальним правилом про істотні умови договору (ч. 3 ст.180 ГК України), а й враховувати чи необхідною є та чи інша умова для договорів певного виду, чи є умова, відносно якої має бути досягнута згода на вимогу будь якої сторони тощо (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №907/811/21 від 30.01.2024).

Як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції, за наслідками проведення відкритих торгів, 28.07.2020 між Управлінням освіти Чернівецької міської ради та ТОВ "Фабрика меблів "Династія" укладено договір про закупівлю товару за бюджетні кошти № 97.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад викладені у Законі України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.06.2020 Управлінням освіти Чернівецької міської ради оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» оголошення про проведення відкритих торгів у закупівлі UА-2020-06-03-003527-b (Лот 3) меблів для загальноосвітніх навчальних закладів.

Відповідно до Тендерної документації (нова редакція), затвердженої протоколом тендерного комітету управління освіти Чернівецької міської ради від 26.06.2020, предметом закупівлі Код ДК 021-2015: 39160000-1 Шкільні меблі Лот 3 були меблі для нової української школи обсягом 3000 комплектів очікуваною вартістю 5 640 000,00 грн., строком поставки до 30 вересня 2020 року, технічні характеристики (специфікація) товару та особливі вимоги якого визначені у Додатку 1 до тендерної документації.

Так, у розділі 1 (загальні положення) Тендерної документації (нова редакція) міститься інформація про предмет закупівлі (пункт 4), відповідно до якої до предмета закупівлі замовником визначено: назву предмета закупівлі (пункт 4.1); опис окремих частин або частин предмета закупівлі (пункт 4.2); місце, де повинен бути поставлений товар та їх обсяг (пункт 4.3); строк поставки товару (пункт 4.4).

Пунктом 4 розділу 6 Тендерної документації замовником закупівлі визначено істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю, зокрема, предмет договору; найменування, види та обсяги товару; вимоги до якості; умови поставки товару; ціна договору; ціна за одиницю; відповідальність сторін за порушення умов договору; строк дії договору. Перелічені істотні умови включено до проекту договору.

Так, у вказаному пункті 4 розділу 6 Тендерної документації замовником зазначено, що істотними є умови, визначені такими за Законом чи необхідні для договорів цього виду, у тому числі, умови поставки товару. Така істотна умова включена до проекту договору.

У технічних характеристиках товару (Специфікація) (додаток № 1 до договору) Замовник також визначив основні вимоги, зокрема - постачальник гарантує беззаперечну доставку товару до закладу замовника в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.4 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Із вищенаведеного та системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що у даному випадку визначена сторонами у договорі така умова як строк поставки товару є істотною умовою договору про закупівлю.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові та економічні засади здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг визначені Законом України "Про публічні закупівлі", норми якого є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, і їх потрібно застосовувати переважно щодо норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22).

Так, особливості укладання договору про закупівлю та внесення змін до нього врегульовано у статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", яка містить загальне правило, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (п.4 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Вказана норма передбачає можливість внесення змін до договору про закупівлю (зміна істотних умов) щодо продовження строку виконання зобов`язань у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження (правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 910/21806/17, від 06.06.2023 у справі № 910/21100/21).

Отже, під час дії договору сторони могли змінити таку істотну умову як строк виконання зобов`язань (строк поставки товару) шляхом продовження такого строку, однак виключно лише за наявності виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

Як зазначалось вище, у позовній заяві прокурор зазначав про те, що не існувало підстав, визначених п. 4 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" для внесення додатковою угодою змін до договору про продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару. Тому оспорюваний правочин укладено всупереч вказаній нормі та підлягає визнанню недійсним.

Згідно з приписами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції помилково не встановлено обставини наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили укладення оспорюваного правочину та внесення змін до договору про продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару.

Тобто, судом не встановлено наявність/відсутність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач був обізнаний і погодився з істотними умовами договору закупівлі, у тому числі зі строком поставки предмету закупівлі. За результатами відкритих торгів між управлінням освіти Чернівецької міської ради та TOB «Фабрика меблів «Династія» 28.07.2020 укладено договір № 98 про закупівлю товару за бюджетні кошти, зміст якого повністю відповідає умовам тендерної документації. Строк поставки товару визначено сторонами у п. 5.1 договору - до 30.09.2020.

Відповідно до вимог п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену Законами та цим договором.

За невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором: у разі поставки в неповному обсязі партії товару, заявленої замовником, або неналежної якості, або неналежного асортименту, або супроводжувальна документація не буде відповідати технічним умовам, або не буде подана, або буде порушуватись графік поставки, або термін заміни товару буде перевищувати 5 робочих днів та в інших випадках, постачальник несе відповідальність у розмірах, визначених п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України (п. 7.1, 7.2 договору).

У випадку відмови постачальника від виконання та/або неналежного виконання умов договору замовник має право розірвати договір і провести нову процедуру закупівлі (п. 7.3 договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторону, яка їх сплатила, від виконання зобов`язань за цим договором. Стягнення пені за неналежне виконання умов цього договору здійснюється сторонами відповідно до чинного законодавства (п. 7.5, 7.6 договору).

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, встановлених законодавством у сфері публічних закупівель. Усі зміни та доповнення до договору є чинними лише у разі, якщо оформлені письмово у вигляді додаткових договорів, які підписуються обома сторонами, і є невід`ємною його частиною (п. 11.1, п. 11.2 договору).

Отже, зазначене свідчить про те, що зміст укладеного сторонами договору від 28.07.2020 № 98 про закупівлю товару за бюджетні кошти становлять умови договору, визначені угодою його сторін - управлінням освіти Чернівецької міської ради та TOB «Фабрика меблів «Династія», спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарського зобов`язання щодо поставки шкільних меблів для потреб навчальних закладів м. Чернівці, придбаних за бюджетні кошти, як погоджені сторонами (наприклад, найменування, види та обсяги товару, вимоги до якості, строк та місце поставки), так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (предмет, ціна та строк дії договору), і його було укладено в результаті досягнення між сторонами у передбаченому законом порядку та формі згоди щодо усіх його істотних умов, визначених тендерною документацією.

Тобто умова договору щодо строку поставки (до 30.09.2020) є істотною умовою цього договору в силу ст. 638 ЦК України внаслідок досягнення згоди між сторонами договору за заявою однієї із сторін, а саме управління освіти Чернівецької міської ради, викладеної у формі оголошення про проведення відкритих торгів у закупівлі UA-2020-06-03- 003527-Ь (Лот 3), в тендерній документації, проекті договору закупівлі, з якою відповідач повністю погодився і гарантував виконання цієї істотної умови договору без будь-яких застережень та умов.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції, що строк поставки не є істотною умовою даного договору, не відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.

Із змісту укладеної сторонами додаткової угоди, вбачається, що зміни в договір щодо продовження строку поставки товару внесено на підставі п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку із затримкою поставки комплектуючих з-за кордону, яка спричинена поширенням коронавірусної інфекції Covid-19.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у підтвердження об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили.

Відповідачем не надано суду будь-яких обґрунтованих, документально підтверджених об`єктивних обставин для продовження строку поставки товару за договором на дату укладання додаткової угоди № 1 від 21.12.2020.

Судова колегія зазначає, що наданий відповідачем контракт, укладений останнім 01.09.2020 з польським виробником ТОВ «Stal Ітрех», спростовує твердження про закриття кордонів, адже якщо б це відповідало дійсності, тоді цей контракт не було б виконано 29.09.2020, тобто в період після укладення з позивачем договору. Не підтверджено відповідачем і доводів, що з огляду на карантинні обмеження на території Польщі, відбулась затримка поставки комплектуючих (овальних електрозварних сталевих труб), які є складовими парт і стільців, від постачальника ТОВ «Stal Ітрех», що не дозволило вчасно відвантажити продукцію, і яка була поставлена вказаним товариством лише 29.09.2020.

Отже, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин непереборної сили, які завадили йому вчасно поставити товар згідно договору.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що укладення додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 про продовження строку поставки товару здійснено без належно обґрунтованого документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин, що спричинили необхідність продовження строку поставки товару, у тому числі дії непереборної сили, в порушення норм ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень п.п. 8.1-8.3, п. 11.1 договору, не відповідає також вимогам тендерної документації.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо визнання додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 недійсною в силу ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору у розмірі 669 600,00 грн судова колегія зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену Законами та цим договором.

Згідно з п.7.1,п.7.2 договору за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором: у разі поставки в неповному обсязі партії товару, заявленої замовником, або неналежної якості, або неналежного асортименту, або супроводжувальна документація не буде відповідати технічним умовам, або не буде подана, або буде порушуватись графік поставки, або термін заміни товару буде перевищувати 5 робочих днів та в інших випадках, постачальник несе відповідальність у розмірах, визначених п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України..

Відповідно до вимог п. 2 ст. 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки товару визначено: до 30.09.2020, отже строк прострочення поставки обумовленого договором товару у відповідача розпочався з 01.10.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до видаткових накладних ТОВ «Фабрика меблів «Династія» від 24.12.2020 та платіжних доручень Управління освіти Чернівецької міської ради від 24.12.2020 № 4177 та № 4178 оплата за поставлений за договором про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.20220 товар становить 2 399 800,00 грн та 1 920 200,00 грн відповідно, на загальну суму 4 320 000,00 грн.

Прострочення виконання зобов`язання за договором за період з 01.10.2020 по 24.12.2020 становить 85 днів в сумі 4 320 000,00 грн, що є вартістю товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язання.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, судова колегія прийшла до висновку, що розмір пені за вказаний період становить (85 днів х 4320 грн за 1 день прострочення ) 367 200,00 грн.

Також, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення штрафу, останній становить (4 320 000 грн вартість товару, з якого допущено прострочення виконання за договором станом на 01.11.2020 х 7 % цієї вартості) 302 400, 00 грн.

Отже, до стягнення підлягає з відповідача загальна сума штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення строку виконання зобов`язання за договором про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 в сумі 669 600,00грн.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що рішення суду слід скасувати, позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

З огляду на те, що суд задовольняє апеляційну скаргу, судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Першого заступника Чернівецької обласної прокуратури (Вх №ЗАГС 01-05/3837/23) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 у справі №907/812/21 скасувати. Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика меблів «Династія» (адреса: вул. Лазівська, 51/А, м.Тячів Закарпатської області, 90500, ) на користь Управління освіти Чернівецької міської ради (адреса: вул.Героїв Майдану, 176, м.Чернівці, 58029, ) штрафні санкції за порушення строку виконання зобов`язання за договором про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 в сумі 367 200,00 грн пені та 302 400, 00 грн штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика меблів «Династія» (адреса: вул. Лазівська, 51/А, м.Тячів Закарпатської області, 90500, ) на користь Чернівецької обласної прокуратури (, місцезнаходження : вул. М. Кордуби, 21-А, м.Чернівці, 58001, р/р IBAN-UA0004946, банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172) 18 471,00 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 12 314,00 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Місцевому господарському суду видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови виготовлено 11.03.2024.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.