ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 березня 2024 року Справа № 915/226/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром № 29 від 01.03.2024 (вх. № 2577/24 від 04.03.2024) про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром (31310, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Чорний Острів, вул. Антонівське шосе, 7, ідентифікаційний код 05409745)

до відповідача: Акціонерного товариства Миколаївобленерго (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ідентифікаційний код 23399393)

про: визнання незаконною та скасування вимоги відповідача

У С Т А Н О В И В:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром до Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява № 28 від 01.03.2024 (вх. № 2559/24 від 04.03.2024) до Акціонерного товариства Миколаївобленерго в якій просить суд:

1. Визнати незаконною та скасувати вимогу Акціонерного товариства Миколаївобленерго № 000838 від 28.02.2024.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Миколаївобленерго () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром () всі судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді.

Разом з позовною заявою до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром надійшла заява про забезпечення позову № 29 від 01.03.2024 (вх. №2577/24 від 04.03.2024), в якій заявник просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони Акціонерному товариству Миколаївобленерго проводити відключення Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром від постачання та розподілу електричної енергії.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що ТОВ Миколаївмолпром має технічні умови № Т-0320 та погоджене проектне рішення № ПГ085.2023.00. На підставі вказаних документів ТОВ Миколаївмолпром було проведено роботи по встановленню трансформатора ТМ-400/10/0,4-92У1 замість трансформатора в СКТП-10/0.4 кВ №446(250кВа).

16.08.2023 АТ Миколаївобленерго погодило розроблене ТОВ Миколаївмолпром проектне рішення.

Заявник зазначає, що станом на день звернення до суду роботи виконані в повному об`ємі у відповідності до затверджених AT Миколаївобленерго технічних умов №Т-0320 та проектного рішення № ПГ085.2023.00, AT Миколаївобленерго не заявлено жодних претензій щодо якості виконаних робіт.

Перевіривши якість виконаних робіт, їх відповідність затвердженим технічним умовам та проектному рішенню AT Миколаївобленерго було складено Акт Контрольного огляду/технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (зміни) засобів обліку в мережах вище 1000В № 00129558 від 10.01.2024 та Акт Про пломбування та встановлення індикаторів № 001299558 від 10.01.2024.

Відповідно до інформації, зафіксованої у Акті Контрольного огляду/технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (зміни) засобів обліку в мережах вище 1000В №00129558 від 10.01.2024, технічні характеристики засобу обліку в нормі, облік придатний до експлуатації і саме у зв`язку з цим AT Миколаївобленерго було здійснено опломбування точки обліку згідно акту Про пломбування та встановлення індикаторів № 001299558 від 10.01.2024.

28.02.2024 працівниками AT Миколаївобленерго за результатами позапланової технічної перевірки вузла обліку позивача, було складено Акт № 00027275 контрольного огляду вузла обліку електричної енергії (заміни) засобів комерційного обліку в мережах до 1000 В, згідно висновків якого, встановлено, що ел. установка не відповідає проектному рішенню, у зв`язку з чим складено Вимогу № 000838 від 28.02.2024.

Згідно висновку Вимоги № 000838 від 28.02.2024 позивачу вказано у термін до 06.03.2024 встановити трансформатор потужністю 250 кВА та привести діючу енергоустановку у відповідність до проектно-технічної документації, а також попереджено останнього, що відповідно до вимог абз. 2 п.п. 4 п. 11.5.2 гл. 11.5 р. ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 за невиконання обґрунтованих вимог щодо приведення засобів розрахункового обліку до вимог щодо технічного стану, передбачених Кодексом комерційного обліку, згідно пунктів 3,1; 5,1; 5,2; 8,1; 8,2 цієї вимоги тягне за собою припинення розподілу електричної енергії.

Заявник вважає Вимогу № 000838 від 28.02.2024 незаконною, оскільки саме Проектним рішенням № ПГ085.2023.00. передбачено встановлення трансформатора ТМ-400/10/0,4-92У1, тому відсутня будь-яка невідповідність проектному рішення про яку зазначається у Вимозі №000838.

Також заявник зазначає, що він є діючим підприємством, яке сплачує податки до бюджету, здійснює виробництво молочних продуктів, які є швидкопсувними продуктами, з коротким терміном зберігання.

Крім того, поставка продуктів, вироблених ТОВ Миколаївмолпром, здійснюється підприємствам, що надають послуги харчуванням військових Збройних Сил України, тому у випадку припинення постачання електричної енергії буде зупинено роботу позивача, що призведе до зриву поставок молочних продуктів необхідних для Збройних Сил України, до збитків підприємства, оскільки молоко, яке є основним інгредієнтом всіх молочних продуктів без своєчасної переробки швидко псується, що в подальшому позбавляє можливості його використання при виробництві молочних продуктів. Без можливості використання холодильного обладнання не можливо забезпечити як процес зберігання готової продукції, так і виробництво молочних продуктів, оскільки процес виробництва передбачає як попереднє охолодження сировини, так і послідуюче охолодження виготовленого товару.

Позивач зазначає, що забезпечення позову забороною відповідачу вчиняти певні дії, а саме відключати ТОВ Миколаївмолпром від постачання електричної енергії, є ефективним способом захисту порушених прав. Дане забезпечення фактично буде тривати до вирішення судом спору. Обраний вид забезпечення позову ніяким чином не спрямований на порушення прав AT Миколаївобленерго, оскільки оплата за використану електроенергію здійснюється у відповідності до умов договору.

Також заявник повідомляє про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обраний заявником захід забезпечення позову відповідає пункту 2 частини 1 статті 137 ГПК України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вжитті запобіжних заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як було зазначено судом вище заявник звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Миколаївобленерго про визнання незаконною та скасування вимоги Акціонерного товариства Миколаївобленерго № 000838 від 28.02.2024.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову, заявлені заявником у заяві про забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам, з якими заявник звернуся до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як було вказано, Акціонерне товариство Миколаївобленерго вчинило дії, які свідчать про його намір припинити розподіл електричної енергії заявнику у разі невиконання вимог, зазначених у Вимозі № 000838 від 28.02.2024, що підтверджується останньою.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі №922/1930/21 в якій прямо вказується, що оскільки позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25 лютого 2019 року у справі №924/790/18, від 11 жовтня 2019 року у справі №910/4762/19, від 21 лютого 2020 року у справі №910/9498/19, від 30 вересня 2020 року у справі №910/19113/19, від 30 листопада 2020 року у справі №910/217/20, від 17 грудня 2020 року у справі №910/11857/20, від 15 січня 2021 року у справі №914/1939/20, від 13 травня 2021 року у справі№916/2761/20).

Отже, заявлені заходи забезпечення позову в даному випадку є обґрунтованими та співмірними з заявленим позовом, у зв`язку із тим, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, суд вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані.

Також, слід зазначити, що припинення електропостачання призведе до фактичного зупинення господарської діяльності заявника, що у свою чергу може призвести до негативних наслідків як для заявника, так і для третіх осіб.

Водночас, суд зазначає, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для Акціонерного товариства Миколаївобленерго.

Засіб забезпечення позову, який просить вжити заявник, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності та наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, з якою заявник звернувся до суду.

Згідно частин 1, 5, 6 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що необхідність у зустрічному забезпеченні відсутня.

Виходячи з викладеного вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 7, 9 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 144 ГПК України).

Керуючись ст. 136-140, 144, 145, 233-235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром № 29 від 01.03.2024 (вх. № 2577/24 від 04.03.2024) про забезпечення позову у справі 915/226/24.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству Миколаївобленерго (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ідентифікаційний код 23399393) проводити відключення Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром (31310, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Чорний Острів, вул. Антонівське шосе, 7, ідентифікаційний код 05409745) від постачання та розподілу електричної енергії за Вимогою № 000838 від 28.02.2024 до виникнення обставин, передбачених ст. 145 ГПК України.

3. За даною ухвалою:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївмолпром (31310, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Чорний Острів, вул. Антонівське шосе, 7, ідентифікаційний код 05409745)

Боржник: Акціонерне товариство Миколаївобленерго (54000, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ідентифікаційний код 23399393).

Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання відповідно до вимог ст. 12 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 144 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255-258 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.03.2024.

Суддя В.С. Адаховська