ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" березня 2024 р. м. Рівне Справа №918/1365/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Н. Церковної при секретарі судового засідання І.Гусевик, розглянувши матеріали справи про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

за участю учасників провадження:

керуючий реструктуризацією - Драгун І.І., боржник - ОСОБА_2 , від кредитора ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , від кредитора ОСОБА_5 - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 02.01.2024 року прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Призначено заяву до слухання у підготовчому засіданні на 17.01.2024 року.

Ухвалою від 17.01.2024 року зокрема відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 12 березня 2024 року на 10:00 год.

Ухвалами Господарського суду Рівненської області від 20.02.2024 року прийнято заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з вимогами до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 до розгляду та призначено розгляд заяви у попередньому засіданні на 12 березня 2024 року на 10:00 год. у залі судового засідання № 10.

В судовому засіданні 12.03.2024 року заслухано пояснення керуючого реструктуризацією, боржника, представників кредиторів та встановлено наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розумінні даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріях, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було здійснено 18.01.2024 року за номером , на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет http://vgsu.arbitr.gov.ua, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 18.02.2024 року (включно).

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з положеннями статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Проаналізувавши положення ч.1 ст.45, ч.1 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Щодо грошових вимог ОСОБА_3 .

16 лютого 2024 року ОСОБА_3 подав до суду заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 637 790,00 грн та 6056,00 грн. судового збору.

05 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір позики у спрощеній формі, що підтверджується розпискою та Договором позики від 05.05.2021 року, на суму коштів 637 790,00 грн. Відповідно до умов домовленості позика в розмірі 637 790,00 грн мала бути повернута до 05.05.2022 року. Однак, Боржник не виконав своїх грошові зобов`язання щодо повернення коштів.

Сума грошових вимог ОСОБА_3 до боржника станом на 12.03.2024 року (включно) складає 637 790,00 грн. Документи (розписка та договір) на підтвердження вимог ОСОБА_3 надано до матеріалів справи.

Таким чином, загальна заборгованість Боржника перед ОСОБА_3 станом на 16.02.2024 року становить 637 790,00 грн. та 605600 грн. судового збору.

05 березня 2024 року керуючий реструктуризацією за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами ОСОБА_3 подала відзив, в якому остання зазначила про повне визнання грошових вимог згаданого кредитора до ОСОБА_1 .

За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передання грошової суми позичальнику. Суд установив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним доказом. Оскільки у визначений у розписці строк кошти повернуті не були, в позивача були підстави для звернення з даним позовом (постанова Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц).

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Доказів повернення такої позики до справи не надано.

В даному випадку суд застосовує норми, що регулюють цивільно-правові зобов`язання, зокрема положення статей 509, 525, 526, 625 ЦК України, а також положеннями параграфу 1 Глави 71 ЦК України (Позика).

Наявність оригіналу боргової розписки у кредитора без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане (постанова ВС від 12 листопада 2020 року справа №154/3443/18).

В силу приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника, а конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Суд також встановив, що в забезпечення виконання зобов`язання за договором позики боржник передав кредитору в якості закладу належний йому на праві власності т/з mercedes-benz atego 1222L, номерний знак НОМЕР_2 . Проте, від кредитора чи боржника до суду не надходили пояснення з доказами щодо забезпечення заявлених вимог, оскільки кредитором та боржником не надано суду договір застави та витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна, а отже суд робить висновок, що заявлені кредиторські вимоги є конкурсними.

Згідно з нормами статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора ОСОБА_3 в розмірі неповернутої позики 637 790,00 грн. - друга черга задоволення вимог.

Суд також встановив, що ОСОБА_3 понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 6 056,00 грн. судового збору.

Щодо грошових вимог ОСОБА_5

16 лютого 2024 року ОСОБА_5 подав до суду заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 1156173,00 грн та 6056,00 грн. судового збору.

Вказані вимоги підтверджуються рішенням Корецького районного суду Рівненської області у справі № 563/8/23 від 31.03.2023 року.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора ОСОБА_5 в розмірі неповернутої позики 1 156 173,00 грн. - друга черга задоволення вимог.

Суд також встановив, що ОСОБА_5 понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі 6 056,00 грн. судового збору.

Згідно з положеннями статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Згідно з приписами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Відповідно до правил частини 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Судом враховано, що відповідно до положень статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, жодним з кредиторів не подано письмових заперечень щодо визнання вимог інших кредиторів.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_3 про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати вимоги кредитора ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_3 ) в розмірі 637 790,00 грн. - черговість задоволення вимог - друга.

3. Заяву ОСОБА_5 про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

4. Визнати вимоги кредитора ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_4 ) в розмірі 1156173,00 грн. - черговість задоволення вимог - друга.

5. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору ОСОБА_3 у розмірі 6056,00 грн та витрати на оплату судового збору ОСОБА_5 у розмірі 6056,00 грн.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 31.03.2024 року.

7. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 20.03.2024 року: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

8. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "09" квітня 2024 р. на 10:00 год.

9. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №10.

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили 12.03.2024 року та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст.ст.254-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Н. Церковна