УХВАЛА

м. Київ

11.03.2024Справа № 910/2576/24

Суддя Н.Плотницька, розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю"Нео Лайф" (03040, місто Київ, вулиця Стельмаха, 10А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31)

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

СТАНОВИВ:

04.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю"Нео Лайф" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", відповідно до якої позич просить суд:

- визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" щодо підключення 21.07.2023 за заявкою № 266099 постачання електроенергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Нео Лайф Компані" за адресою місто Київ, провулок Гната Хоткевича, будинок 8;

- визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" () щодо нарахування плати за постачання електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Нео Лайф Компані" (), що відображені: в рахунку НОМЕР_1 за травень 2023 року - у розмірі 56 724 грн. 62 коп.; в рахунку НОМЕР_7 за червень 2023 року - у розмірі 34 291 грн 98 коп., в рахунку НОМЕР_2 за липень 2023 року - у розмірі 18 103 грн 84 коп., в рахунку НОМЕР_2 за серпень 2023 року - у розмірі 72 053 грн. 56 коп., в рахунку НОМЕР_3 за вересень 2023 року - у розмірі 59 927 грн. 30 коп., в рахунку НОМЕР_5 за жовтень 2023 року - у розмірі 107 057 грн. 92 коп., в рахунку НОМЕР_4 за листопад 2023 року - у розмірі 235 183 грн 70 коп., в рахунку НОМЕР_6 за грудень 2023 року - у розмірі 354 204 грн 22 коп., а всього - на загальну суму, з урахуванням ПДВ, у розмірі 937 547 грн 14 коп.;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" () здійснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нео Лайф Компані" перерахунок обсягу та вартості спожитої активної електричної енергії за період з травня по грудень 2023 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вдповідачем-2 було здійснено протиправне підключення електроенергії за підробленою заявою № 266099 від 20.07.2023, поданою від імені ТОВ "Нео Лайф Компані" невстановленими особами, а відповідачем-1 неправомірно здійснювалися нарахування позивачеві плати за поставлену електричну енергію за відсутності фактичного її споживання ТОВ "Нео Лайф Компані" через незаконне позбавлення останнього доступу до приміщень за адресою: місто Київ, провулок Гната Хоткевича, 8.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідкам.

У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша і друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Cуд відзначає, що предметом позову не може бути встановлення обставин.

При цьому, вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

Суд зауважує, що Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законодавчими актами та договором не передбачено можливості захисту прав та/або інтересів особи у такий спосіб, як визнання неправомірними дій щодо підключення до постачання електроенергії, визнання протиправними дій щодо нарахування плати за постачання електричної енергії з виставленими рахунками. Фактично заявлений у справі позов містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (встановлення факту відсутності у позивача обов`язку здійснювати плату за постачання електричної енергії) та не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача.

Заявлені позивачем вимоги не можуть самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, є предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за постачання електричної енергії; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Наведена норма права підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю"Нео Лайф" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі

Виходячи з вищевикладеного та керуючись статтями 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Нео Лайф" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. У відповідності до частини 4 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя Н.Плотницька