номер провадження справи 26/50/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.03.2024 Справа № 908/2963/23(908/3802/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВК "Фрунзе", (72202, Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Веселе, вул. Козацька, 39)

до відповідачів - 1/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 121-В)

2/ Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-С КОМПАНІ", (69063, м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкіна, 16)

про стягнення 1 947 822,50 грн

в межах справи № 908/2963/23

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-С КОМПАНІ", (69063, м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкіна, 16)

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Супутник", (04053 Україна, м. Київ, вул. Артема, буд. 11, літера А)

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 25.12.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СВК "Фрунзе" до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-С КОМПАНІ", про стягнення 1 947 822,50 грн, для розгляду в межах справи № 908/2963/23 про банкрутство відповідача-2.

Ухвалою суду від 29.12.2023 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВК "Фрунзе" до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-С КОМПАНІ", про стягнення 1 947 822,50 грн, для розгляду в межах справи № 908/2963/23 про банкрутство відповідача-2, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.01.2024 о/об 11-30 год.

До суду 24.01.2024 надійшло клопотання представника відповідача-1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.01.2024 постановлено розглядати справу № 908/2963/23(908/3802/23) за правилами загального позовного провадження, у підготовчому засіданні 25.01.2024; підготовче засідання у справі призначено на "08" лютого 2024 р. о 12:30.

До суду надійшли наступні документи:

- 05.02.2024 відзив відповідача-1 на позовну заяву; клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи;

- 078.02.2024 заперечення позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Зазначені документи залучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.02.2024 відкладено підготовче засідання на 27.02.2024р. о 10-10; запропоновано позивачу надати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, у разі призначення судом експертизи; явку у судове засідання представника відповідача-2 визнано обов`язковою.

До господарського суду надійшли наступні документи:

- 19.02.24 відповідь представника позивача Безух А.М. на відзив відповідача-1;

- 21.02.24 заперечення представника відповідача-1 Громута В.І. на відповідь на відзив позивача;

- 26.02.24 відзив на позовну заяву відповідача-2;

- 27.02.24 додаткові документальні докази по справі від представника позивача Безух А.М.

Вказані документи залучені судом до матеріалів справи.

28.02.2024 до суду надійшла заява представника відповідача-1 - Громута В.І. про відвід судді Юлдашева О.О.

В обґрунтування заяви про відвід судді, заявник зазначає, що Позивач в позовній заяві подаючи її до суду через Електронний суд зазначив Відповідача 2, який не належить ТОВ «Інтер-С Компані», вірним є , більш того, належить ТОВ «СВК «Фрунзе», тобто самому позивачу по справі. Таким чином, позивач не направив Відповідачу 2 копії позовної заяви та копії доданих до неї документів, чим позбавив Відповідача 2 прав визначених ст. ст. 5, 41, 42, 44, 74, 80, 165 ГПК України. Позивач в позовній заяві подаючи її до суду через Електронний суд зазначив невірну назву відповідача 2 або взагалі зазначив іншого відповідача 2 - ТОВ «Інтер- С», в той час коли по справі банкрутство відбувається ТОВ «Інтер-С Компані». 05.02.2024 представником відповідача 2 подано клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, з обґрунтуванням того, що зазначений договір поруки є фальсифікований та наведені аргументи того. Ухвалою суду від 08.02.2024, з метою розгляду запропоновано позивачу ТОВ «СВК «Фрунзе» надати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, у разі призначення судом експертизи. Явку у судове засідання представника відповідача 2 - ліквідатора Сєдової Н.І. визнано обов`язковою. Справу призначено до розгляду на 27.02.2024. У судовому засіданні суд проігнорував клопотання Відповідача 1 про: - розгляд справи за обов`язкової участі ліквідатора ТОВ «Інтре-С Компані» Сєдової Н.І., яка в зазначений час та день перебувала в приміщенні Господарського суду Запорізької області; - розгляд справи за обов`язкового з`ясування у Позивача причин не виконання ухвали суду від 08.02.2024; - розгляд клопотання про проведення почеркознавчої експертизи від 05.02.2024. Суд не надавши жодної аргументації, щодо задоволення чи відхилення заявлених клопотань Відповідача 1 виніс ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі. Викладене свідчить про систематичність упередженості розгляду справи суддею О.О. Юлдашевим, починаючи з дати відкриття провадження і станом на дату винесення ухвали про закриття підготовчого провадження. Зазначені дії призводять до не об`єктивного розгляду справи судом та ухваленням заздалегідь відомого, незаконного рішення.

За таких обставин, заявник дійшов висновку про упередженість та об`єктивність суду у вирішенні цієї справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 35 ГПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як встановлено судом позовна заява разом із додатками була направлена Позивачем на адресу арбітражного керуючого Сєдової Н.І., як представника Відповідача-2. Крім того, на адресу Відповідача-2 судом направлялись ухвали суду від 29.12.2023 та 25.01.2024, які повернуті Укрпоштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2.ст. 4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Вимоги до змісту та форми позову, а також до документів, які додаються до позовної заяви, встановлено статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, суд вважає, що Позивач не порушив вимог діючого законодавства направивши копію позовної заяви і доданих до неї документів на адресу арбітражного керуючого Сєдової Н.І., як представника Відповідача-2.

Стосовно невірно вказаного у позовній заяві коду з ЄДРПОУ Відповідача-2, то суд зазначає про наступне. Зазначена позовна заява розглядається в межах справи № 908/2963/23 про банкрутство Відповідача-2 - ТОВ «ІНТЕР-С КОМПАНІ», а отже, у суду є усі достовірні дані про адресу та код ЄДРПОУ Відповідача-2. Тобто, суд уникнув надмірного формалізму.

Згідно частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2.ст. 4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Суд також зазначає, що у судовому засіданні 27.02.2024, судом було розглянуто, але помилково не оголошено про результат розгляду клопотання представника Відповідача-1 щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ст. 243 ГПК України, суд вирішив доповнити вступну та резолютивну частини судового скороченого рішення від 27.02.2024, зазначивши про результат розгляду клопотання представника Відповідача-1 щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, а саме: "У задоволенні клопотання представника Відповідача-1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи - відмовити".

Ухвалою господарського суду від 27.02.2024 доповнено вступну та резолютивну частини судового скороченого рішення від 27.02.2024, а саме: "У задоволенні клопотання представника Відповідача-1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи - відмовити"; закрито підготовче провадження у справі №908/2963/23(908/3802/23) з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СВК "Фрунзе" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-С КОМПАНІ" про стягнення 1 947 822,50 грн, та призначити справу до розгляду по суті на 14.03.2024 об 11-30 год.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Беллет проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму із додержанням балансу між доступом до правосуддя та повагою до принципу res judicata.

Суд зазначає, що викладені в заяві обставини не свідчать про упередженість або особисту заінтересованість судді Юлдашева О.О. Уподобань стосовно однієї зі сторін у справі в заяві аргументовано не наведено і не доведено, а отже викладені обставини, не викликають упередженість судді Юлдашева О.О. при розгляді даної справи.

Заява представника Відповідача-1 не містить обставин, які є підставою для відводу судді Юлдашева О.О., згідно зі ст. 35 ГПК України, оскільки ґрунтується лише на власних міркуваннях та припущеннях заявника.

В заяві заявника висловлена особиста думка з незгодою останнього з рішенням судді, а отже, не є доказом упередженості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Відповідача-1 Громута В.І. про відвід судді Юлдашева О.О., залишити без задоволення.

Заяву представника Відповідача-1 Громута В.І. про відвід судді Юлдашева О.О у справі № 908/2963/23(908/3802/23), передати на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … ухвалу складено 06.03.2024.

Суддя О.О. Юлдашев