ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Черкаси справа №925/1571/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Міняйло А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАН ГРУП ЛТД» (вул.Ялинкова, 60/1, офіс 53-2, м.Київ, 02121, ідентифікаційний код 43196473)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД» (вул.Амброса Сергія, 179, кабінет 30, м.Черкаси, 18006, ідентифікаційний код 42556175)

за участю представника позивача Мельник І.М., у порядку самопредставництва,

про стягнення 246 747,95 грн,

20.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАН ГРУП ЛТД» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД», у якому просить суд стягнути з відповідача 246 747,95 грн заборгованості за договором на виконання проектних робіт потужністю 200 кВт №21/06/23 від 21.06.2023 з яких: сума основного боргу 200 000,00 грн, 3% річних 2432,88 грн, пеня 44315,07 грн. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3701,22 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору позивач перерахував на користь відповідача передплату у розмірі 200 000,00 грн, проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та не розпочав виконання проектних робіт у визначений договором строк, внаслідок чого закінчення відповідних проектних робіт у відповідний строк стало неможливим. Позивач звернувся до відповідача із претензією, у якій вимагав від відповідача виконання робіт за договором або повернення передоплати із нарахованими на неї інфляційними, річними та пенею, проте ця претензія була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення. 07.11.2023 позивач повторно звернувся до відповідача із претензією, у якій відмовився від договору та вимагав повернення суми перерахованих платежів з відшкодуванням завданих збитків. Відповідач проектні роботи не виконав та суму передоплати не повернув, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази надіслання відповідачу усіх документів, які додані до позовної заяви, а також вказати місце знаходження оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

01.12.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив докази, які зазначені в ухвалі від 24.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.12.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі о 10 год 15 хв 17.01.2024 та встановлено сторонами строки для подачі заяв по суті спору.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 04.12.2023 про відкриття провадження у справі направлена на адресу відповідача, яка вказана позивачем у позовній заяві, за адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Ця ухвала відповідачу вручена не була та 19.12.2023 повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи, відповідача також було повідомлено шляхом розміщення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Протокольною ухвалою від 17.01.2024 суд відклав підготовче засідання до 11 год 30 хв 06.02.2024.

Протокольною ухвалою від 06.02.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 11 год 30 хв 21.02.2024.

Ухвали суду від 17.01.2024 та від 06.02.2024 направлялись судом на адресу місцезнаходження відповідача, проте вручені відповідачу (його представнику) не були та повернулись до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представниця позивача у судовому засіданні 21.02.2024 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач (його представник) у судове засідання 21.02.2024 не з`явився, проте про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості у матеріалах справи.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, то суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД» є адреса, яка зазначена позивачем у позові, та на яку суд направляв ухвали про відкриття провадження у справі, про відкладення розгляду справи та про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Отже, судом вжито належних заходів про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, але останній не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

21.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАН ГРУП ЛТД» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД» (виконавець) було укладено договір на виконання проектних робіт потужністю 200 кВт №21/06/23 (далі договір). За умовами цього договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з виконання проектних робіт 200 кВт (складське господарство) за адресою м. Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська, 1 (пункт 1.1 договору).

За виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (складське господарство) відповідно до даного договору замовник сплачує виконавцеві кошти у сумі 250 000,00 грн (пункт 2.1 договору).

Передоплата за виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (складське господарство) проводиться замовником платежем у розмірі 200000,00 грн за цим договором (пункт 2.2 договору).

Стовідсотковий платіж перераховується виконавцеві не пізніше 3 банківських днів після підписання акту здачі-приймання послуг сторонами (пункт 2.3 договору).

Термін виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (складське господарство) в повному обсязі за даним договором починається з моменту отримання технічних умов та складає один місяць (пункт 3.1 договору).

Датою початку виготовлення проектних робіт потужністю 200 кВт вважається дата отримання виконавцем передоплати за виконання проектних робіт потужністю 200 кВт за пунктом 2.2 договору та надання замовником всіх даних необхідних для виконання проектних робіт потужністю 200 кВт за адресою: м.Київ, Деснянський район, вул.Магнітогорська, 1 (пункт 3.2 договору).

Датою завершення робіт виконавцем вважається дата підписання акту здачі-приймання послуг на виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (пункт 3.3 договору).

Виконавець бере на себе зобов`язання виконати всі роботи з виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (складське господарство) за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська, 1 в повному обсязі та у встановлені строки і передати їх замовнику (пункт 5.1.1 договору).

Виконавець у разі порушення строку виконання проектних робіт потужністю 200 кВт (складське господарство), який передбачений цим договором, зобов`язаний сплатити замовнику за кожний прострочений день пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від загальної вартості робіт за договором, яка зазначена в пункті 2.1 цього договору, а також 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції (пункт 5.3.1 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Усі зміни і доповнення до цього договору, а так само розірвання оформлюються додатковими угодами до цього договору і підписується уповноваженими на те особами (пункти 6.3 та 6.4 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками виконавця та замовника та скріплений печатками підприємств.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №3 від 21.06.2023 на суму 200 000,00 грн передоплати на проектні роботи потужністю 200 кВт (а.с.9).

Позивач перерахував на користь відповідача 200 000,00 грн передоплати за виконання проектних робіт за договором №21/06/23 від 21.06.2023, що підтверджене платіжною інструкцією №15 від 21.06.2023 (а.с.10).

Відповідач, після отримання авансового платежу, не розпочав виконання проектних робіт, що стало підставою для звернення позивача із претензією №30/10-2023 від 30.10.2023, у якій позивач вимагав протягом 5 календарних днів з моменту отримання цієї претензії вжити негайних заходів щодо відшкодування коштів у розмірі 292 210,95 грн за невиконання відповідачем умов договору №21/06/23 від 21.06.2023 (а.с.11-14).

Ця претензія залишилась відповідачем без відповіді та без задоволення, доказів іншого матеріали справи не містять.

07.11.2023 позивач повторно звернувся до відповідача із претензією №07/11-2023, у якій позивач на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України відмовився від договору №21/06/23 від 21.06.2023 шляхом його розірвання та вимагав повернення суми авансового платежу, інфляційних витрат, 3% річних та пені. У цій претензій позивач також повідомив відповідача про те, що у разі не виконання вимог, позивачем буде скеровано позовну заяву про стягнення заборгованості до господарського суду.

Ця претензія знов залишилась відповідачем без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду за примусовим стягненням розміру авансу з нарахованими на нього пенею та річними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача коштів, які були сплачені за виконання проектних робіть, виконання яких передбачено умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору.

Договір, який укладений між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є договором підряду та урегульований Главою 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 Господарського процесуального кодексу України).

Предметом договору, який укладений між позивачем та відповідачем у справі є виконання відповідачем проектних робіт у строк 1 місяць після отримання передоплати.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19).

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору перерахував на користь відповідача передоплату за виконання проектних робіт за договором у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджене належними доказами.

Водночас, відповідач у визначений строк не розпочав виконання проектних робіт, що свідчить про порушення ним своїх зобов`язань за договором, доказів іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Права замовника під час виконання роботи визначені у статті 849 Цивільного Кодексу, відповідно до якої замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За умовами договору термін виконання проектних робіт складає один місяць з моменту отримання виконавцем передоплати за виконання цих робіт. Як зазначено вище, 21.06.2023 позивач перерахував відповідачу 200 000,00 грн передоплати, отже після отримання передоплати у відповідача винник обов`язок з виконання проектних робіт у місячний строк з дня отримання такої передоплати (до 21.07.2023). Оскільки відповідач не виконав цього свого обов`язку, 07.11.2023 позивач звернувся до відповідача із претензією №07/11-2023, та посилаючись частину 2 статті 849 Цивільного кодексу України відмовився від договору №21/06/23 від 21.06.2023 шляхом його розірвання та вимагав повернення суми авансового платежу, інфляційних витрат, 3% річних та пені.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Відповідно до положень частин першої третьої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу положень статті 22 Цивільного кодексу України, а порушення цивільного права, внаслідок якого особі завдано збитки, є підставою для їх відшкодування.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів повернення відповідачем позивачу авансових платежів у сумі 200 000,00 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 200 000,00 грн збитків підлягають задоволенню.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського Кодексу України).

Позивач також заявив до стягнення з відповідача 44315,07 грн пені за період прострочення з 21.06.2023 до 15.11.2023 та 2432,88 грн 3% річних за цей період.

Пунктом 5.3.1 договору визначено, що виконавець у разі порушення строку виконання проектних робіт, зобов`язаний сплатити замовнику за кожний прострочений день пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від загальної вартості робіт за договором, яка зазначена в пункті 2.1 цього договору, а також 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції.

Суд, перевіривши розрахунок позивача зазначає, що за умовами договору відповідач зобов`язаний виконати проектні роботи у місячний строк з моменту отримання передоплати, тому враховуючи дату сплати коштів позивачем (21.06.2023), відповідач зобов`язаний був до 21.07.2023 виконати відповідні проектні роботи за договором підряду, тому саме з 22.07.2023 у позивача виникло право на нарахування пені. Крім того, 07.11.2023 позивач відмовився від договору підряду, отже строк його дії пов`язаний саме з цієї датою, коли позивач відмовився від нього, тому право на нарахування пені позивач мав до 06.11.2023.

За розрахунком суду, розмір пені за період з 22.07.2023 до 06.11.2023 становить 30739,73 грн, тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення саме у такому розмірі.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних, то суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Стягнення з відповідача збитків за договором підряду не є грошовим зобов`язанням останнього, тому суд вважає, що оскільки стягнення з відповідача збитків за договором у розмірі 200 000,00 грн є поверненням суми авансу, а тому не є грошовим зобов`язанням, тому у позові у частині стягнення з відповідача на користь позивача 2432,88 грн 3% річних суд відмовляє у зв`язку з необґрунтованістю цих вимог.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАН ГРУП ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД» про стягнення 246 747,95 грн підлягають до часткового задоволення, у частині стягнення з відповідача на користь позивача 200 000,00 грн збитків та 30739,73 грн пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 3461,10 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ПБК-РЕГІОНБУД» (вул.Амброса Сергія, 179, кабінет 30, м.Черкаси, 18006, ідентифікаційний код 42556175) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАН ГРУП ЛТД» (вул.Ялинкова, 60/1, офіс 53-2, м.Київ, 02121, ідентифікаційний код 43196473) 200 000,00 грн збитків, 30739,73 грн пені та 3461,10 грн судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.03.2024.

Суддя О.І.Кучеренко