ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/978/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Малого приватного підприємства «Олеся», м Ужгород

про стягнення 68 199,85 грн

За участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Малого приватного підприємства «Олеся» 68 199,85 грн заборгованості з орендної плати за період з серпня 2022 року до вересня 2023 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем Договору оренди землі від 26.07.2007 з урахуванням додаткової угоди.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/978/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023.

Ухвалою від 30.10.2023 суд відкрив провадження у справі, постановив розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В ході розгляду справи ухвалою суду від 18.12.2023 повернуто без розгляду заяву відповідача від 01.12.2023 №01/12 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Надалі, зважаючи на характер спірних правовідносин і предмет доказування, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд ухвалою від 12.01.2023 призначив справу №907/978/23 до розгляду у судовому засіданні та повідомив учасників справи, що воно відбудеться 31.01.2023 року. Крім того, означеною ухвалою зобов`язано позивача в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України надати суду повний текст укладеного між сторонами договору оренди землі від 26.07.2007 та розрахунок заборгованості із зазначенням періоду та дати нарахування орендної плати, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та із зазначенням їх дати.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.02.2024 та, в подальшому, до 04.03.2024 у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 12.01.2024 та з метою проведення сторонами звіряння розрахунків за Договором оренди землі від 26.07.2007, позаяк були наявні розбіжності між здійсненими відповідачем оплатами та їх зарахування позивачем в рахунок орендної плати за означеним договором оренди.

В судове засідання 04.03.2024 представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Позатим, 28.02.2024 позивачем у справі подано суду клопотання від 23.02.2024 про закриття провадження у справі (вх. №02.3.1-02/1558/24 від 28.02.2024) з підстав встановленої в результаті звіряння розрахунків з відповідачем відсутності заборгованості за Договором оренди землі від 26.07.2007 у зв`язку з зарахуванням позивачем в якості сплати орендної плати за даним Договором отриманих від відповідача грошових коштів за платіжними інструкціями №31 від 15.02.2022 (на суму 8189,00 грн), №54 від 30.03.2022 (на суму 8189,00 грн), №65 від 14.04.2022 (на суму 8189,00 грн), №85 від 12.05.2022 на суму 8189,00 грн), №102 від 06.06.2022 (на суму 8189,00 грн), №117 від 05.07.2022 (на суму 8189,00 грн), №134 від 05.08.2022 (на суму 8189,00 грн), №151 від 05.09.2022 (на суму 8189,00 грн), №171 від 17.10.2022 (на суму 8189,00 грн), №194 від 11.11.2022 (на суму 8189,00 грн), №222 від 12.12.2022 (на суму 8189,00 грн), №11 від 19.01.2023 (на суму 8189,00 грн), №19 від 30.01.2023 (на суму 9826,07 грн), №33 від 20.02.2023 (на суму 9007,23 грн), №38 від 06.03.2023 (на суму 9007,23 грн), №57 від 12.04.2023 (на суму 3355,60 грн), №72 від 05.05.2023 (на суму 3355,60 грн),, №86 від 06.06.2023 (на суму 3355,60 грн), №99 від 05.07.2023 (на суму 3355,60 грн), №112 від 10.08.2023 (на суму 3355,60 грн), №127 від 12.09.2023 (на суму 3355,60 грн) та №144 від 05.10.2023 (на суму 4013,80 грн).

На підтвердження означених обставин позивачем надано суду уточнений розрахунок заборгованості відповідача за Договором оренди землі від 26.07.2007 року.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на необхідність дотримання встановленого в ст. 248 ГПК України строку розгляду вказаної справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі поданих учасниками справи доказів, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті та з урахуванням клопотання позивача про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги відповідно до змісту позовної заяви мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди землі від 26.07.2007 в частині оплати за користування земельною ділянкою за період з серпня 2022 року по вересень 2023 року включно, у зв`язку з чим, за позицією позивача у Малого приватного підприємства «Олеся» була наявна заборгованість в розмірі 68 199,85 грн, з вимогами про стягнення якої позивачем заявлено даний позов до господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача

Відповідачем не подано суду відзиву на позову. Водночас, згідно з заявою від 01.12.2023 №01/12 та запереченнями №39 від 22.02.2024 відповідач зазначав про безпідставне неврахування позивачем здійснених відповідачем платежів за Договором оренди землі від 26.07.2007 за серпень-жовтень 2022 року, січень та березень-вересень 2023 року.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

26 липня 2007 року між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради (правонаступником якого відповідно до рішення Ужгородської міської ради №425 від 07.09.2021 «Про реорганізацію виконавчих органів міської ради» є Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради), як Орендодавцем та Малим приватним підприємством «Олеся», як Орендарем укладено договір оренди землі (надалі - Договір), за умовами п.п. 1., 2. якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під будівлями для комерційної діяльності, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 16Г, площею 5253 м.кв.

Договір зареєстрований Закарпатською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель 06.08.2007 вчинено запис за №-120.

Відповідно до Акту приймання-передачі №776 від 26.07.2007 Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 16Г, площею 5253 м.кв.

За змістом п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1777 м.кв. становить 278 936,31 грн (довідка КП «Румб» №1019/2 від 12.07.2007), земельної ділянки площею 4076 м.кв. 193 193,61 грн (довідка КП «Румб» №1019/1 від 12.07.2007).

Пунктом 8 Договору встановлено строк його дії 10 років та визначено переважне право Орендаря поновлення договору оренди на новий строк.

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та становить 9442,60 грн на рік. Орендна плата вносить щомісячно до 10 числа поточного місяця в розмірі 786,88 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2020 у справі №907/676/18 за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до Малого приватного підприємства Олеся про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі (яке набрало законної сили у встановленому законом порядку) частково задоволено позовні вимоги Департаменту та визнано укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 26.07.07, зокрема, шляхом викладення пунктів 5, 8, 9, 10 договору у новій редакції, за якими:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік становить 3100005,16 грн., згідно витягу № 2292/0/192-19 від 19.08.19 виданого ГУ Держгеокадастру у Закарпатської області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Строк дії договору до 25.07.2024 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію

Рішення про продовження договору оренди приймає Ужгородська міська рада у відповідності до чинного законодавства.

Орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 93 000,16 грн на рік.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 7750,01 грн на місяць.

Позивач в позовній заяві та згідно з долученим до позову та відповідно до заяви (вх. №02.3.1-02/1368/24 від 22.02.2024) розрахунком заборгованості по орендній платі станом на 10.10.2023 стверджував про неналежне виконання Орендарем взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати за Договором, в результаті чого позивач доводив наявність у відповідача заборгованості за період з серпня 2022 року по вересень 2023 року включно в розмірі 68 199,85 грн, стягнення якої було предметом позовних вимог в даній справі.

Позатим, відповідно до поданого позивачем клопотання від 23.02.2024 про закриття провадження у справі, проведеного розрахунку до даного клопотання вбачається відсутність заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за Договором за період з січня 2020 року по вересень 2023 року.

Наведена обставина виникла у зв`язку з зарахуванням позивачем здійснених відповідачем з некоректним відображенням призначення платежу оплат згідно з за платіжними інструкціями №31 від 15.02.2022 (на суму 8189,00 грн), №54 від 30.03.2022 (на суму 8189,00 грн), №65 від 14.04.2022 (на суму 8189,00 грн), №85 від 12.05.2022 на суму 8189,00 грн), №102 від 06.06.2022 (на суму 8189,00 грн), №117 від 05.07.2022 (на суму 8189,00 грн), №134 від 05.08.2022 (на суму 8189,00 грн), №151 від 05.09.2022 (на суму 8189,00 грн), №171 від 17.10.2022 (на суму 8189,00 грн), №194 від 11.11.2022 (на суму 8189,00 грн), №222 від 12.12.2022 (на суму 8189,00 грн), №11 від 19.01.2023 (на суму 8189,00 грн), №19 від 30.01.2023 (на суму 9826,07 грн), №33 від 20.02.2023 (на суму 9007,23 грн), №38 від 06.03.2023 (на суму 9007,23 грн), №57 від 12.04.2023 (на суму 3355,60 грн), №72 від 05.05.2023 (на суму 3355,60 грн),, №86 від 06.06.2023 (на суму 3355,60 грн), №99 від 05.07.2023 (на суму 3355,60 грн), №112 від 10.08.2023 (на суму 3355,60 грн), №127 від 12.09.2023 (на суму 3355,60 грн) та №144 від 05.10.2023 (на суму 4013,80 грн), копії яких долучено до матеріалів справи відповідачем відповідно до заяви від 01.12.2023 №01/12.

Таким чином, з поданого суду позивачем уточненого розрахунку вбачається, що в заявлений до стягнення період (серпень 2022 року вересень 2023 року включно) у відповідача була відсутня заборгованість зі сплати орендної плати за Договором, навпаки, постійно мала місце переплата, розмір якої станом на 05.10.2023 становить 1790,72 грн, що слугувало підставою подання позивачем суду клопотання від 23.02.2024 про закриття провадження у справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 13 Закону "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно зі статтею 21 Закону "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, відповідно до якого для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалось вище, пунктами 9, 10 Договору оренди землі від 26.07.2007 (в редакції Додаткової угоди, що укладена відповідно до рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.02.2020 у справі №907/676/18) сторонами погоджено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою 93 000,16 грн на рік, порядок та строк сплати орендної плати щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 7750,01 грн.

Матеріали справи свідчать, що в заявлений позивачем до стягнення період (серпень 2022 року вересень 2023 року включно) у відповідача була відсутня заборгованість зі сплати орендної плати за Договором, навпаки, постійно мала місце переплата, розмір якої станом на 05.10.2023 становить 1790,72 грн, що слугувало підставою подання позивачем суду клопотання від 23.02.2024 про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (аналогічної правової позиції притримується і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04).

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому, у випадку, якщо на момент звернення позивача з позовом до суду предмет спірного правовідношення вже був відсутній, - то наведене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, позаяк за відповідних обставин вбачається недоведеність позивачем наявності порушеного права з метою захисту якого було подано означений позов до суду.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності свідчать про те, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду (23.10.2023) у відповідача була відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за Договором за заявлений до стягнення період з серпня 2022 року по вересень 2023 року включно, що є підставою для відмови в задоволенні позовнгих вимог, а не закриття провадження у справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на самого позивача у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 березня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.