06 березня 2024 року
cправа № 918/535/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Кібенко О.Р., Кондратова І.Д.
за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича
про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги
за результатами розгляду касаційної скарги Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом"
на рішення Господарського суду Рівненської області
(суддя - Політика Н.А.)
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Маціщук А.В., судді: Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.)
у справі № 918/535/23
за позовом Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича
до Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом"
про стягнення збитків в сумі 2 093 745,61 грн,
за участю представників учасників справи:
позивача - Хозяїнов В.В.
відповідача - Татарчук Л.І.
Фізична особа-підприємець Олефіренко Яків Сергійович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" про стягнення збитків в сумі 2 093 745,61 грн у зв`язку з неналежним перевезенням товару.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 у справі №918/535/23 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" на користь Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича 2 093 745,61 грн збитків, завданих неналежним виконанням перевезення товару.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.10.2023 у справі №918/535/23 заяву Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" на користь Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича 25 000,00 грн за професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 у справі №918/535/23 залишено без змін.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 заяву Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" на користь Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича 10 000,00 грн за професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Верховний Суд постановою від 21.02.2024 у справі №918/535/23 закрив касаційне провадження за касаційної скаргою Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" в частині підстави оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в іншій частині залишив касаційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №918/535/23 залишив без змін.

До прийняття Верховним Судом постанови, позивачем Фізичною особою-підприємцем Олефіренко Яковом Сергійовичем у відзиві на касаційну скаргу було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Фізична особа-підприємець Олефіренко Яків Сергійович, в межах встановлених процесуальним законом строків, подано клопотання про покладення на Приватне підприємство-фірму "АвтоТрансКом" витрат на професійну правничу допомогу, якою просив стягнути з фірми на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 25 000,00 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Звертаючись із клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, ФОП Олефіренко Яків Сергійович визначив, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, становить 25 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанцій заявником надано:

- копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 30.03.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Адвіс" та Фізичною особою-підприємцем Олефіренко Яковом Сергійовичем;

- копію додатку №3 до договору від 30.03.2023, в якому визначено орієнтовний перелік та обсяг послуг (гонорару), що надаються за договором, та погоджено, що для визначення обсягу послуг вартість однієї години роботи адвоката визначається у розмірі 1 500,00 грн;

- копію акта приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 26.02.2024, підписаного в двосторонньому порядку;

- копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1092769 від 24.05.2023, виданого на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 30.03.2023 адвокату Хозяїнову Володимиру Валерійовичу.

Відповідно до детального опису, викладеного в акті приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 26.02.2024, вартість наданих послуг визначена таким чином:

- консультація клієнта щодо обґрунтованості, процедури та перспективи розгляду касаційної скарги з урахуванням судової практики та правових висновків Верховного Суду - 1 000,00 грн;

- підготовка відзиву на касаційну скаргу: ознайомлення з матеріалами касаційної скарги, визначення підстав і предмету відзиву, доказів на обґрунтування вимог відзиву, підготовка відзиву на касаційну скаргу як документа - 22 500,00 (15 год);

- представництво інтересів у Верховному Суді у складі Касаційного господарського суду (участь у судовому засіданні) - 750,00 грн (0,5 год);

- складання процесуальних документів, передбачених законодавством (клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заява про розподіл судових витрат) - 750,00 грн (0,5 год).

Від відповідача Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до якого останній зазначає про необґрунтованість та неспівмірність з обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт заявленої до відшкодування вартості послуг правового характеру у розмірі 25 000,00 грн. Відповідач просить врахувати, що додатковим рішенням місцевого господарського суду та додатковою постановою суду апеляційної інстанції вже стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 35 000,00 грн. Зважаючи, що суть спору в касаційній інстанції не змінюється, то, за переконанням відповідача, витрати на професійну правничу допомогу не можуть дорівнювати витратам в суді першої інстанції. До того ж, здійснення таких дій як підготовка відповідних правових висновків є складовою процесу підготовки відзиві на касаційну скаргу. Також, за переконанням відповідача, підготовка відзиву на касаційну скаргу 15 год є об`єктивно надмірною для підготовки такого документа.

Відповідно до акта приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги, долученого до матеріалів справи, надання професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції з розгляду касаційної скарги Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" у справі №918/535/23 полягало, зокрема, у наданні консультацій щодо обґрунтованості, процедури та перспективи розгляду касаційної скарги з урахуванням судової практики та правових висновків, підготовки відзиву (ознайомлення, визначення предмета та підстав відзиву, доказів на обґрунтування відзиву та оформлення відзиву на касаційну скаргу відповідача).

Верховний Суд вивчив надані позивачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, врахував заперечення іншої сторони, та вважає, що позиція Фізичної особи-підприємця Олефіренко Якова Сергійовича і виклад відповідних аргументів як у суді першої інстанції, апеляційної інстанції, так і у суді касаційної інстанції є подібними, усі обставини справи були відомі представнику позивача, правова позиція позивача не змінювалася, а тому, на переконання Суду, час витрачений представником позивача на підготовку відзиву на касаційну скаргу не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним. Суд вважає справедливим, за даних обставин, що витрачений адвокатом час на підготовку відзиву на касаційну скаргу не може перевищувати 10 годин. При цьому, колегія суддів вважає, що такі дії, як надання консультацій щодо обґрунтованості, процедури та перспективи розгляду касаційної скарги з урахуванням судової практики та правових висновків, підготовки відзиву (ознайомлення, визначення предмета та підстав відзиву, доказів на обґрунтування відзиву) є складовою процесу підготовки відзиву на касаційну скаргу.

Стягнення витрат на правничу допомогу, до складу якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, колегія суддів визнає виправданим, оскільки участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання та безпосередньою участю в судовому засіданні.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. Подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (пункти 6.26-6.28).

Тому Верховний Суд відмовляє у відшкодуванні витрат позивача у сумі 375,00 грн на підготовку такого клопотання.

Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження судових витрат, зважаючи на фактичний об`єм послуг, наданих ФОП Олефіренко Якову Сергійовичу адвокатом Хозяїновим В.В., заперечення ППФ "АвтоТрансКом" на клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Олефіренко Якова Сергійовича про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення з ППФ "АвтоТрансКом" на користь Фізичної особи-підприємця Олефіренко Якова Сергійовича 16 125,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді касаційної інстанції (15 000,00 грн - підготовка відзиву на касаційну скаргу, 750,00 грн - участь адвоката у судовому засіданні, 375,00 грн - складання процесуальних документів, передбачених законодавством (клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції)).

Крім того, Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Олефіренко Якова Сергійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №918/535/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" (33020, м. Рівне, вул. Вербова, буд. 43 кв. 4, ) на користь Фізичної особи-підприємця Олефіренка Якова Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 125,00 (шістнадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи.

3. Доручити Господарському суду Рівненської області видати наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Кібенко

І. Кондратова