ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/3098/23

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Любицької Д-М.О.

розглянувши справу № 911/3098/23

за позовом Держваного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,

с. Гора Бориспільськог району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Бориспіль-7 Бориспільського району Київської області

про стягнення 9 212,32 грн

Представники:

від позивача: Мітченко К.В., наказ (розпорядження) № 11-07/1-214/П від 25.02.2021, посадова інструкція;

від відповідача: Шаповал О.О., наказ № 08-03-74 від 15.11.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП "МА "Бориспіль", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" (далі - ТОВ «Аерохендлінг", відповідач) про стягнення 9 212,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення взятих на себе зобов`язань за умовами Договору № 02.5-14/1-126 від 30.05.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач не сплатив на користь позивача плату за отримані послуги за договором в період квітень 2023 року - липень 2023 року, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 8 419,94 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі пункту 4.2 договору нараховано 744,17 грн пені та на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 48,21 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/3098/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 08.11.2023.

02.11.2023 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4085/23), в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідач зазначив, що основним видом його діяльності є допоміжне обслуговування повітряного транспорту і до 24.02.2022 працівники ТОВ "Аерохендлінг" були задіяні у наземному обслуговуванні повітряних суден, а також пасажирів та багажу. Внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, введення воєнного стану на території України та не функціонування ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" господарська діяльність ТОВ "Аерохендлінг" фактично припинилась з 24.02.2022, у зв`язку з чим відпала необхідність користування приміщенням та споживання у ньому комунальних послуг. Крім того, відповідач зазначив, що не має безперешкодного доступу до приміщення та терміналу "D" міжнародного аеропорту "Бориспіль", а також не має можливості використовувати приміщення для ведення господарської діяльності в ньому та за його цільовим призначенням відповідно до Договору оренди № 1825, а саме: для розміщення персоналу. Відповідач стверджує, що він звертався до позивача із зауваженнями до актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у яких просив відкоригувати розмір витрат на комунальні послуги, проте такі зауваження залишені позивачем без задоволення. За наведених обставин, відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок сплачувати комунальні послуги за спірний період.

Посилаючись на постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 27.06.2023 № 651, підпункт 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідач вважає, що підстави для нарахування пені відсутні. Також, у відзиві відповідачем на підставі частини 1 статті 90 ГПК України поставлено позивачеві питання про обставини, що мають значення для справи.

06.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь № 35-22/1-589 від 06.11.2023 на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів того, що позивачем не надавались послуги за договором. Позивач стверджує, що згідно з умовами пункту 2.2.2 договору рахунки-фактури та акти наданих послуг вважаються отриманими відповідачем, натомість, останнім не подано актів-претензій в порядку та з підстав, що визначені пунктом 1.5 договору, а тому його доводи про неотримання послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Також, позивач звернув увагу, що відповідач не повідомляв позивача про неможливість виконання зобов`язань та не надав сертифіката Торгово-промислової палати України, а тому відповідач не звільнений від виконання обов`язків за договором у спірному періоді. Позивач вважає помилковими посилання відповідача на підпункт 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", оскільки предметом договору є відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого майна, а не надання житлово-комунальних послуг.

В підготовчому засіданні 08.11.2023 судом оголошено перерву до 29.11.2023.

10.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява № 35-22/1-598 від 09.11.2023 про зміну предмету позову, в якій позивач, у зв`язку із збільшенням періоду прострочення зобов`язань, що загалом складає спірний період: квітень-вересень 2023 та, відповідно збільшення суми заборгованості, просить суд стягнути з відповідача 12 828,58 грн заборгованості, 1 368,13 грн пені, 97,53 грн 3 % річних та 11,02 грн інфляційних нарахувань.

28.11.2023 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» надійшли заперечення (вх. № 4923/23), в яких товариство, зокрема, просило суд зобов`язати позивача надати відповіді на питання, поставлені відповідачем у відзиві на позовну заяву та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.11.2023 підготовче засідання у справі № 911/3098/23 було відкладено на 13.12.2023.

07.12.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява свідка, у якій він надав відповіді на поставлені відповідачем у відзиві питання, а саме:

1. На період дії воєнного стану, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час, в ДП МА "Бориспіль" введені заходи щодо забезпечення безпеки, охорони та оборони аеропорту, що забезпечується силами оборони на КПП при в`їзді в аеропорт та службою авіаційної безпеки. Доступ на територію аеропорту здійснюється на підставі листа, направленого генеральному директору ДП МА "Бориспіль". Крім того, заїзд на територію аеропорту погоджується з силами оборони. Після отримання погоджень від зазначених підрозділів, формуються списки для допуску на територію аеропорту. Відповідно до наданих запитів щодо доступу до орендованих приміщень працівники ТОВ "Аерохендлінг" згідно доданих списків мали право на перебування на території аеропорту та доступ до вказаних приміщень.

2. ДП МА "Бориспіль" понесло витрати на утримання частини нежитлового приміщення № 4.2.14 (8В) на 4-му поверсі пасажирського терміналу "D" площею 15,9 кв.м у період з 01.04.2023 по 31.07.2023. позивачем у період з 01.04.2023 по 31.07.2023 було надано відповідачу послуги згідно Договору № 02.5-14/1-126 від 30.05.2016: відкодування вартості спожитої електричної енергії; вода, використана для прибирання 1 кв.м. приміщення самостійно; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника; компенсація земельного податку у 2023 році. Послуга про відшкодування вартості спожитої електричної енергії нараховується до встановлення електролічильника розрахунковим шляхом за 413 кВт/год (дані зазначені у відомостях споживання електроенергії сторонніми оргаізацями через мережі ДП МА «Бориспіль») з урахуванням діючих тарифів. Визначення розміру до сплати за послуги: вода, використана для прибирання 1 кв.м. приміщення самостійно та забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника - визначені умовами договору та є фіксованими, тобто здійснюються розрахунковим шляхом; компенсація земельного податку - розмір за дану послугу розраховується відповідно до п. 1.1.3 договору, а саме: «сума компенсації розраховується пропорційно площі орендованого мйана».

13.12.2023 через систему «Електронний суд» відповідачем були надані додаткові пояснення (вх. № 5446/23), в яких відповідач підтримуючи свою позицію заперечував проти позову.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2023 закрито підготовче провадження у справі № 911/3098/23 та призначено її до розгляду по суті на 17.01.2024.

19.12.2023 через систему «Електронний суд» позивачем були подані заперечення (вх. № 5655/23) проти додаткових пояснень відповідача.

В судовому засіданні 17.01.2024 судом було оголошено перерву з розгляду справи № 911/3098/23 по суті до 14.02.2023.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив; представник відповідача заперечував проти позову, вважаючи заявлені позовні вимоги необгунтованими, не підтвердженими належними доказами, а отже такими, що не підлягають задоволенню з підстав, визначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" (орендар) укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1825, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення № 4.2.14 (8В) на 4-му поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. № 47578), реєстровий номер за ЄРОДВ 20572069.1435.НЛТНПД1884 площею 15,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, ДП Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та перебуває на балансі ДП МА "Бориспіль", (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.01.2016 і становить за незалежною оцінкою 1 098 382,00 грн без врахування ПДВ (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 Договору № 1825 встановлено, що майно передається в оренду з метою розміщення кімнати відпочинку персоналу.

Відповідно до акта приймання-передачі орендованого майна від 11.05.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області передало, а ТОВ "Аерохендлінг" прийняло в строкове платне користування майно - частину нежитлового приміщення № 4.2.14 (8В) на 4-му поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. № 47578), реєстровий номер за ЄРОДВ 20572069.1435.НЛТНПД1884 площею 15,9 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м. Бориспіль, ДП Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та обліковується на балансі ДП МА "Бориспіль", .

30.05.2016 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» (орендар) укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 02.5-14/1-126.

Згідно з пунктом 1.1.1 Договору № 02.5-14/1-126 у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування частини нежитлового приміщення № 4.2.14 (8В) на 4-му поверсі пасажирського терміналу "D", площею 15,9 кв.м, з метою розміщення кімнати відпочинку персоналу, балансоутримувач надає, а орендар отримує наступні послуги: забезпечення теплом (теплова енергія); забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем; прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів (таблиця № 1).

Пунктом 1.1.2 Договору № 02.5-14/1-126 передбачено, що балансоутримувач забезпечує технічну можливість для під`єднання обладнання орендаря до електричних мереж балансоутримувача з метою передачі орендарю електричної енергії, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувача за цінами (тарифами), встановленими уповноваженим органом державної влади (НКРЕКП) (таблиця № 2).

Також, пунктом 1.1.3 Договору № 02.5-14/1-126 встановлено, що орендар щорічно сплачує балансоутримувачу компенсацію земельного податку за звітний рік за оренду майна. Сума компенсації розраховується пропорційно площі орендованого майна. Сплата відбувається в термін, визначений пунктом 2.2.2 договору.

Відповідно до пункту 1.4 Договору № 02.5-14/1-126 розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат баласоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 1.5 Договору № 02.5-14/1-126 при порушенні балансоутримувачем умов договору щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг, зниження їх якості, сторони протягом двох календарних днів після порушення складають та підписують акт-претензію, в якому зазначаються терміни, види відхилення показників у наданні послуг тощо. Балансоутримувач протягом трьох робочих днів після підписання акта-претензії вирішує питання про перерахунок платежів або видає орендарю обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій орендаря вирішуються в суді. Орендар має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Пунктом 6.4 Договору № 02.5-14/1-126 установлено, що договір припиняє свою дію з дати припинення орендних відносин за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1825 від 11.05.2016, що підтверджується підписанням сторонами відповідного акта приймання-передачі орендованого майна.

21.03.2019 ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та ТОВ "Аерохендлінг" (орендар) уклали Додаткову угоду № 1 до Договору від 30.05.2016 № 02.5-14/1-126 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 1 до Договору № 02.5-14/1-126 таблиці № 1 та № 2 «Предмет і ціна договору" викладено у наступній редакції: назва послуг: "постачання теплової енергії; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника за місяць; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно за місяць; прибирання та вивезення твердих побутових відходів за 1 куб.м; відшкодування вартості спожитої електричної енергії".

Пунктом 5 Додаткової угоди № 1 до Договору № 02.5-14/1-126 сторони погодили викласти пункт 2.2.2 розділу 2 «Обов`язки сторін» договору в наступній редакції: "щомісяця, з 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 договору. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та акта. Датою отримання рахунку та акта вважається 10 (десяте) число кожного місяця незалежно від дати їх фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця. Підписаний акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами. Акт підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання акту орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг".

Отже, внаслідок укладення Договору № 02.5-14/1-126 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 30.05.2016 із змінами, між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

На підтвердження виконання умов Договору № 02.5-14/1-126 та надання відповідачеві визначених вказаним договором послуг, позивачем до матеріалів справи додано акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки-фактури (та корегуючи акти) за період з квітня 2023 року по вересень 2023 року, зокрема:

рахунок-фактура № 897/318 від 30.04.2023 на суму 487,24 грн (акт приймання-здачі від 30.04.2023);

рахунок-фактура № 898/67 від 30.04.2023 на суму 2 033,14 грн (акт приймання-здачі від 30.04.2023). Дана сума скоригована на - 515,42 грн (акти приймання-здачі від 05.06.2023 та від 28.06.2023);

рахунок-фактура № 897/416 від 31.05.2023 на суму 488,09 грн (акт приймання-здачі від 31.05.2023);

рахунок-фактура № 898/82 від 31.05.2023 на суму 1 711,00 грн (акт приймання-здачі від 31.05.2023). Дана сума скоригована на - 193,28 грн та + 24,76 грн (акт приймання-здачі від 28.06.2023 та від 31.07.2023);

рахунок-фактура № 897/499 від 30.06.2023 на суму 488,09 грн (акт приймання-здачі від 30.06.2023);

рахунок-фактура № 897/558 від 30.06.2023 на суму 15,16 грн (акт приймання-здачі від 30.06.2023);

рахунок-фактура № 898/98 від 30.06.2023 на суму 1 543,03 грн. Дана сума скоригована на + 24,78 грн та + 109,03 грн (акт приймання-здачі від 31.07.2023 та від 18.08.2023);

рахунок-фактура № 897/690 від 31.07.2023 на суму 488,09 грн (акт приймання-здачі від 31.07.2023);

рахунок-фактура № 898/122 від 31.07.2023 на суму 1 607,20 грн (акт приймання-здачі від 31.07.2023). Дана сума скоригована на + 109,03 грн (акт приймання-здачі від 18.08.2023);

рахунок-фактура № 897/776 від 31.08.2023 на суму 488,09 грн (акт приймання-здачі від 31.08.2023) та № 898/137 від 31.08.2023 на суму 1 716,23 грн (акт приймання-здачі від 31.08.2023);

рахунок-фактура № 897/847 від 30.09.2023 на суму 488,09 грн (акт приймання-здачі від 30.09.2023) та № 898/150 від 30.09.2023 на суму 1 716,23 грн (акт приймання-здачі від 30.09.2023).

Таким чином, загальна вартість послуг відповідно до вказаних актів та рахунків-фактур за період з квітня 2023 року по вересень 2023 року становить 12 828,58 грн.

Позивачем зазначено, що рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг та коригувальні акти надсилались відповідачу в електронному вигляді та підписані за допомогою ЕЦП через Me.Doc. Крім того, деякі рахунки-фактури та відповідні акти прийому-здачі наданих послуг передані представнику ТОВ "Аерохендлінг" під підпис згідно з реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він не має безперешкодного доступу до приміщення та терміналу "D" міжнародного аеропорту "Бориспіль", а також не має можливості використовувати приміщення для ведення господарської діяльності в ньому та за його цільовим призначенням відповідно до договору оренди № 1825.

Проте, як вже зазначалося, пунктом 1.5 Договору № 02.5-14/1-126 передбачено, що при порушенні балансоутримувачем умов договору щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг, зниження їх якості, сторони протягом двох календарних днів після порушення складають та підписують акт-претензію, в якому зазначаються терміни, види відхилення показників у наданні послуг тощо. Балансоутримувач протягом трьох робочих днів після підписання акта-претензії вирішує питання про перерахунок платежів або видає орендарю обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій орендаря вирішуються в суді. Орендар має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Також, пунктом 2.2.2 Договору № 02.5-14/1-126 у редакції Додаткової угоди № 1 встановлено, що датою отримання рахунку та акта вважається 10 (десяте) число кожного місяця незалежно від дати їх фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця. Підписаний акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Матеріали справи не містять доказів складення відповідачем актів-претензій та/або направлення на адресу позивача мотивованої відмови від писання актів, як і доказів оплати вартості наданих позивачем послуг.

При цьому, лист на який посилається відповідач у відзиві від 22.08.2022 № 01-12/184 не є належним доказом ненадання балансоутримувачем в період квітень-вересень 2023 року послуг за Договором № 02.5-14/1-126, оскільки вказаним договором визначено порядок та строки як для складання актів-претензій, так і для подання вмотивованої відмови від підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

У вказаному листі відповідач, висловлюючи свою незгоду з нарахуванням балансоутримувачем вартості послуг за Договором № 02.5-14/1-126, в якості єдиної підстави вказував на введення воєнного стану на території України, як на причину, через яку ним не використовується спірне орендоване приміщення.

Згідно з пунктом 5.1 Договору № 02.5-14/1-126 сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків, передбачених договором, якщо це є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті подій надзвичайного характеру, які жодна з сторін не могла ні передбачити, ні попередити, включаючи, але не обмежуючись переліченим: пожежі, повені, землетруси, воєнні дії, страйки, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань у цілому або частково, якщо ті обставини безпосередньо вплинули на виконання обов`язків, передбачених договором, на період їх дії (форс-мажор).

Відповідно до пункту 5.2 Договору № 02.5-14/1-126 сторона, для якої склалась неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана у письмовій формі повідомити іншу сторону протягом 14 календарних днів з моменту настання форс-мажору, а відсутність такого повідомлення позбавляє відповідну сторону права посилатись на форс-мажор у майбутньому.

У статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Також в ній визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це документ, за затвердженими президією Торгово-промислової палати України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим регламентом.

Відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 вищезазначеного Регламенту підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: "Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом" та "Також, доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.".

Враховуючи вищенаведене, суд зазачає, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Таким чином, сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення, а іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин чинним законодавством України не визначено.

Матеріали справи не містять сертифікату Торгово-промислової палати України чи уповноважених регіональних торгово-промислових палат, що засвідчив би наявність форс-мажорних обставин, які впливають на можливість виконання зобов`язань відповідача за Договором № 02.5-14/1-126. Також матеріали справи не містять доказів повідомлення про настання форс-мажорних обставин, які настали для відповідача та безпосередньо вплинули на виконання його обов`язків.

Так, відповідно до підпункту 4-2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24.02.2022 і до моменту відновлення авіаційної діяльності таких аеропортів. У той же час, дія договорів оренди державного майна не припиняється, а відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази припинення чи розірвання договору оренди спірного приміщення, суд дійшов висновку, що відповідач продовжує орендувати спірне приміщення та не обмежений у своїх правах на використання даних приміщень.

При цьому, суд враховує, що спірні послуги - не орендна плата, а вартість послуг, що надані для утримання приміщень відповідача, від сплати яких відповідач не звільнений, які фактично надаються і необхідність надання яких обумовлена самим фактом отримання приміщень у користування, при цьому, їх обсяг та, відповідно, вартість корелюється з обсягами фактичного споживання, відтак, враховує стан господарської діяльності відповідача.

Оскільки відповідач не надав на розгляд суду доказів своєчасного подання вмотивованих відмов від підписання актів здачі-приймання робіт до Договору № 02.5-14/1-126 за період з квітня 2023 року по вересень 2023 року, то відповідно до пункту 2.2.2 Договору № 02.5-14/1-126 перелічені акти вважаються підписаними.

Встановлені обставини свідчать про те, що відповідач у встановлений договором строк не оплатив вартість наданих послуг, чим порушив вимоги пунктів 2.2.1, 2.2.2 Договору № 02.5-14/1-126, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 12 828,58 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Отже, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 12 828,58 грн за надані послуги на час прийняття рішення не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 12 828,58 заборгованості підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 4.2 Договору № 02.5-14/1-126 передбачено, що орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 368,13 грн пені, нарахованої за сукупний період з 21.05.2023 по 07.11.2023, окремо по заборгованості відповідача за кожним рахунком-фактурою, з урахуванням періодів нарахування, згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Заперечуючи проти позову у цій частині, відповідач посилався на постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 27.06.2023 № 651 та підпункт 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)".

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, з огляду на наступне.

Так, підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

За визначенням пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За умовами Договору № 02.5-14/1-126 у редакції Додаткової угоди № 1 балансоутримувач надає, а орендар отримує наступні послуги з: постачання теплової енергії; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника за місяць; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно за місяць; прибирання та вивезення твердих побутових відходів за 1 куб.м; відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Враховуючи, що предметом Договору № 02.5-14/1-126 є відшкодування позивачеві, як балансоутримувачу орендованого відповідачем майна, витрат на утримання орендованого приміщення, а не надання позивачем житлово-комунальних послуг, суд дійшов висновку, що заборона, встановлена підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", не поширюється на спірні правовідносини.

Разом з цим, як вбачається з постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 21.06.2023 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений.

Отже, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок пені встановив, що згідно з вірним розрахунком проведеним судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1 359,99 грн.

Поруч з цим, позивач також просить суд стягнути з відповідача 97,53 грн 3 % річних та 11,02 грн інфляційних нарахувань, нарахованих за сукупний період з 21.05.2023 по 07.11.2023, окремо по заборгованості відповідача за кожним рахунком-фактурою, з урахуванням періодів нарахування, згідно виконаного ним розрахунку.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 11,02 грн інфляційних нарахувань, проте дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення 3 % річних, зокрема, в сумі 97,01 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до статей 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" (08301, Київська область, Бориспільський р-н, Бориспіль-7, «Бориспіль» Міжнародний державний аеропорт, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 12 828 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 58 коп заборгованості, 1 359 (одну тисячу триста п`ятдесят дев`ять) грн 99 коп пені, 97 (дев`яносто сім) грн 01 коп 3 % річних, 11 (одинадцять) грн 02 коп інфляційних нарахувань та 2 682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 38 коп судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині відмовити в задоволенні позовни вимог.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 11.03.2024.

Суддя О.О. Христенко