ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа№ 910/1164/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпетролеум" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 (повний текст підписано 16.06.2023)

у справі № 910/1164/17 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпетролеум "

до Енергетична митниця Держмитслужби

Державної казначейської служби України

про стягнення 1 754 631,10 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі №910/1164/17 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати судове рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 року по справі № 910/1164/17 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» (ТОВ «Укргазпетролеум», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Енергетичної митниці ДФС про стягнення суми завданих матеріальних збитків у розмірі 1 754 631, 10 грн.

Позов мотивовано тим, що Енергетична митниця ДФС незважаючи на наявність усіх передбачених законодавством України документів для розмитнення товару, всупереч нормам Митного кодексу України не розмитнює товар згідно поданих митних декларацій:

- №903010000/2016/004209 від 23.11.2016 (246,100 тон - 7 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004322 від 25.11.2016 (47,748 тон 2 вагоно-цистерни);

- №903010000/2016/004511 від 29.11.2016 (103,500 тон - 3 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004515 від 29.11.2016 (190,200 тон 5 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004685 від 01.12.2016 (34,026 тон 1 вагоно-цистерна);

- №903010000/2016/004729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 вагоно-цистерн),

і своїми діями завдала Товариству шкоди, оскільки дане затягування призводить до значних втрат підприємства, затягується реалізація зазначених товарів, підприємство порушує строки поставки своїм контрагентам, що призводить до коливання цін на ринку, що в свою чергу впливає на формування ціни в роздрібній торгівлі (в бік збільшення).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі №910/1164/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Державну казначейську службу України; 11.04.2023 замінено відповідача Енергетичну митницю ДФС на Енергетичну митницю Держмитслужби.

При прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів в порядку статей 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували протиправність поведінки відповідача, що потягло за собою понесення ТОВ «Укргазпетролеум» збитків; за наслідком розгляду справ №826/19195/16, №826/19614/16, №826/19394/16, до розгляду яких саме за заявою позивача зупинялось провадження у даній справі - судами відмовлено у задоволенні вимог ТОВ «Укргазпетролеум», предметом яких було визнання протиправною рішень та бездіяльності відповідача, відповідно:

позивачем належними засобами доказування не доведено суду наявності складу правопорушення у діях відповідача, протиправної поведінки, вини та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача 1 та внаслідок цього отриманими збитками позивача.

З огляду на відсутність встановлення та доведення обставин шкоди, заподіяної відповідачем 1, як державним органом, яка підлягає виплаті на користь позивача, вимоги до Державної казначейської служби України визнано такими, що не підлягають задоволенню, в тому числі як похідні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Позивач, ознайомившись із рішенням суду вважає його таким, що прийнято з недотриманням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- рішення адміністративного суду, на підставі яких Господарський суд відмовив у задоволенні позову, містили позовні вимоги, відмінні від позовних вимог, які містяться в оскаржуваному рішенні (стягнення збитків);

- судом першої інстанції взято за прецедент рішення адміністративного суду № 826/3797/17, проте, зовсім залишено поза увагою постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.03.2021 у справі № 910/9916/17, згідно якої з відповідачів стягнуті збитки через затримку розмитнення товару (справа аналогічна з даною справою, оскільки затримка розмитнення товару відбувалась в один і той же проміжок часу та через одні й ті самі підстави);

- в порушення вимог ст. 86 ГПК України, суд першої інстанції зробив висновки лише на резолютивній частині рішень адміністративного суду; судом проігноровано вимоги п. 7 ст. 75 ГПК України; протиправність рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, якими особі завдано шкоду, має встановлюватися загальними та господарськими судами в межах справи про відшкодування шкоди, на підставі наданих сторонами доказів;

- Енергетичною митницею ДФС незаконно та з порушенням частини другої статті 356 та частини четвертої статті 558 Митного кодексу України проведено взяття проб товару за відсутності письмового рішення керівника Енергетичної митниці ДФС;

- резолюції вчинені на вхідних документах, а саме листах Управління Служби безпеки України та ГУ БКОЗ СБУ, не можуть бути розцінені як окремі письмові документи, позаяк були неналежним чином оформлені, не містять конкретних прийнятих керівником відповідача-1 рішень/доручень та їх будь-якої мотивації;

- відповідач-1 безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі № 910/1164/17, справу призначено до розгляду на 21.09.2023.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023, 23.10.2023, 27.11.2023, 15.01.2024 розгляд справи відкладався до 23.10.2023, 27.11.2023, 15.01.2024, 12.02.2024.

Під час апеляційного провадження до справи від Енергетичної митниці Держмитслужби (відповідач-1) 07.08.2023 отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі № 910/1164/17 залишити без змін.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 Господарським судом міста Києва направлені окремо додатки до справи, зокрема: - останній аркуш відзиву на позовну заяву Енергетичної митниці ДФС вих. № 28-70-10-08/57 від 21.02.2017 (вх. № 01-37/12604/17 від 21.02.2017 Господарського суду міста Києва); - додатки до відзиву на позовну заяву Енергетичної митниці ДФС вих. № 28-70-10-08/57 від 21.02.2017 (вх. № 01-37/12604/17 від 21.02.2017 Господарського суду міста Києва) прошиті пронумеровані на 278 аркушах, які зазначені у відзиві на позовну заяву.

Явка представників сторін

Позивачем у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у апеляційній скарзі, оскаржуване рішення представник позивача просив скасувати та ухвалити нове яким задовольнити позов повністю.

Представник відповідача-1 в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

12.01.2024 відповідачем-2 подано до суду заяву, у якій зазначено, що Казначейство прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і шкоди позивачеві не завдало, не є учасником спірних відносин і не має жодних фактичних даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, беручи до уваги, що позовні вимоги заявлені винятково до відповідача-1, представництво інтересів Держави у розумінні частини четвертої статті 56 ГПК України у справі здійснює Енергетична митниця Держмитслужби.

У поданій заяві відповідач-2 просив проводити засідання у справі № 910/1164/17 без участі відповідача-2; відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача у повному обсязі.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Забезпечення присутності представника в судовому засіданні є правом сторони а не обов`язком, явка представників відповідачів в судове засідання обов`язковою не визнавалася, поважних причин, з яких не може бути здійснено судовий розгляд справи у відповідності до норм процесуального закону суду не повідомлено і таких не встановлено.

В судовому засіданні 12.02.2024 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

14.11.2016 року між ТОВ «Укргазпетролеум» (Позивач) та Компанія «LUXOIL IMPORT LLP» було укладено контракт № 14/11 купівлі продажу товару «Газ углеводородный Пропан-бутан технический».

Додатковою угодою № 158 до контракту визначено, що поставка відбувається з 01.11.2016 по 30.11.2016 р.р.

На виконання умов контракту позивачем придбано 1 044,00 метричних тон «Газ углеводородный Пропан-бутан технический».

З метою проведення митного оформлення товару, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» подано на митне оформлення вантаж на митний пост Київ енергетичний Енергетичної митниці ДФС:

- за МД № 903010000/2016/004209 від 23.11.2016 (246,100 тон - 7ВЦ)

- за МД № 903010000/2016/004322 від 25.11.2016 (47,748 тон - 2ВЦ)

- за МД № 903010000/2016/004511 від 29.11.2016 (103,500 тон - ЗВЦ)

- за МД № 903010000/2016/004515 від 29.11.2016 (190,200 тон - 5ВЦ)

- за МД № 903010000/2016/004685 від 01.12.2016 (34,026 тон - 1 ВЦ)

- за МД № 903010000/2016/004729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 ВЦ).

Позивачем було проведено оплату митних платежів та до декларації додано документи, необхідні для розмитнення. Проте, на митному пості, товар відповідачем розмитнений не був.

На запит позивача про причини нерозмитнення товару, відповідач листом № 28-70-2/60/10-3934 від 15.12.2016 повідомив, що до Енергетичної митниці надійшли доручення Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ № 14/4/1-24294 від 24.11.2016, № 14/4/1-24752 від 01.12.2016 з вимогою вжиття додаткових заходів митного контролю під час здійснення митного контролю та оформлення товару за митними деклараціями МД № 903010000/2016/004209 від 23.11.2016 (246,100 тон - 7ВЦ), МД № 903010000/2016/004511 від 29.11.2016 (103,500 тон - ЗВЦ), МД № 903010000/2016/004515 від 29.11.2016 (190,200 тон - 5ВЦ).

29.11.2016 року відповідачем за участю, зокрема, представника СБУ проведено ідентифікаційний огляд і здійснено відбір проб (зразків) вказаного товару, які того ж дня були надіслані до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

07.12.2016 року отримано висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 05.12.2016.

Також, до Енергетичної митниці надійшли лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ № 14/23244 від 20.11.2016, і доручення № 14/4/1-24436 від 28.11.2016, № 14/24931 від 02.12.2016 з вимогами вжиття додаткових заходів митного контролю під час здійснення митного контролю та оформлення товару за митними деклараціями МД № 903010000/2016/004322 від 25.11.2016 (47,748 тон - 2ВЦ) та МД № 903010000/2016/004729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 ВЦ).

29.11.2016 року і 07.12.2016 року відповідачем за участю представника СБУ проведено ідентифікаційний огляд і здійснено відбір проб (зразків) вказаного товару, які того ж дня були надіслані до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

06.12.2016 року отримано висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 05.12.2016.

В подальшому, до Енергетичної митниці надійшло доручення Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ № 14/24386 від 25.11.2016 з вимогою вжиття додаткових заходів митного контролю під час здійснення митного контролю та оформлення товару за митною декларацією 903010000/2016/4300 (який по факту визначення коду товару відповідно до рішення митниці було оформлено за МД № 903010000/2016/004685 від 01.12.2016 (34,026 тон - 1 ВЦ)).

29.11.2016 року відповідачем за участю, зокрема, представника СБУ проведено ідентифікаційний огляд і здійснено відбір проб (зразків) вказаного товару, які того ж дня були надіслані до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

06.12.2016 року Відповідачем отримано висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 30.11.2016.

Також, у листі відповідача зазначалось, що затримки в митному оформленні зазначеного вантажу пов`язані з необхідністю вжиття СБУ додаткових заходів контролю у зв`язку з підозрою щодо наявності у складі вказаного товару отруйних та сильнодіючих речовин, які можуть нанести шкоду здоров`ю людини, а документи, подані до Енергетичної митниці, містять неправдиві дані відносно характеристик, номенклатури та вартості цього товару (листи СБУ від 02.12.2016 № 14/4/1-24970, № 14/4/1-24965, № 14/4/1-24968, № 14/4/1-24967, від 01.12.2016 № 14/4/1-24861 відповідно).

За вимогами позивача у поданому позові, нездійснення митного оформлення товару за митними деклараціями:

МД №903010000/2016/4209 від 23. ї 1.2016 (246,100 тон - 7 вагоно-цистерн);

МД №903010000/2016/4322 від 25.11.2016 (47,748 тон 2 вагоно-цистерни);

МД№903010000/2016/4511 ви) 29.11.2016 (103,500 тон - 3 вагоно-цистерн);

МД №9030 /0000/2016/4515 від 29.11.2016 (190,200 топ 5 вагоно-цистерн);

МД №/2016/4685 від 01.12.2016 (34,026 тон 1 вагоно-цистерна);

МД №/2016/4729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 вагоно-цистерн),

призвело до порушення позивачем термінів поставки товару, що завдало збитків у розмірі 1 754 631,10 грн.

При прийнятті оскаржуваного у справі рішення, суд першої інстанції враховував наступне:

- в рамках розгляду даної справи саме позивачем заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду та вирішення справ №826/19195/16, №826/19614/16, №826/19394/16, оскільки рішення за результатом їх розгляду будуть мати преюдиціальне значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі №910/1164/17;

- за результатами розгляду позову Окружним адміністративним судом міста Києва на підставі ухвали від 14.03.2017 у справі №826/19394/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» про відкликання позовної заяви та залишення позовної заяви без розгляду - задоволено;

- за результатами розгляду справи №826/19614/16 (позов про визнання бездіяльності протиправною щодо нездійснення митного оформлення за митною декларацією 903010000/2016/004729 від 02.12.2016 (348,150 тон 10 ВЦ), Окружним адміністративним судом міста Києва на підставі ухвали від 14.03.2017 у адміністративній справі №826/19394/16 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» про відкликання позовної заяви та залишення позовної заяви без розгляду - задоволено;

- в межах справи №826/3797/17 розглядались вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною щодо нездійснення митного оформлення за (спірними) митними деклараціями:

№ 903010000/2016/04515 від 29.11.2016 (190,200 той - 5 ВЦ);

№ 903010000/2016/04511 від 29.11.2016 (103,200 тон - З ВЦ);

№ 903010000/2016/04209 від 23.11.2016 (246,100 тон - 7 ВЦ);

№ 903010000/2016/04322 від 25.11.2016 (47, 748 тон - 2 ВЦ);

№ 903010000/2016/04729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 ВЦ);

- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №826/3797/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» - відмовлено повністю;

- постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №826/3797/17 встановлені обставини відсутності протиправної бездіяльності під час митного оформлення товару за митними деклараціями; ухвалою Верховного Суду від 31.03.2021 у адміністративній справі №826/3797/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» повернуто особі, яка її подала;

- ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 справу №816/220/17 (вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідачів щодо нерозмитнення товару за митною декларацією: від 21.12.2016 №903080000/2016/002587 (68,353 тон - 2 ВЦ)) передано для розгляду за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва; за результатами розгляду вказаної справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 та постановою Верховного Суду від 16.10.2019 у адміністративній справі №816/220/17 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Укргазпетролеум» відмовлено повністю;

- у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у адміністративній справі №816/220/17, зазначено що відповідачем здійснено проведення огляду (переогляду) розглядуваного товару та його митної експертизи у рамках виконання процедур митного контролю, та висновок судових інстанцій про те, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності під час митного оформлення товару за митною декларацією ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права;

- ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року адміністративну справу №820/1280/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» до Митного посту «Куп`янськ-енергетичний», Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозмитнення товару за митною декларацією №903060000/2016/013472 від 21.12.2016року (104,800 тон - ЗВЦ) передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва за територіальною підсудністю; рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2020 у адміністративній справі № 820/1280/17 у задоволенні адміністративного позову - відмовлено; ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 у адміністративній справі № 820/1280/17 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Укргазпетролеум» відмовлено; постановою Верховного Суду від 04.03.2021 у адміністративній справі № 820/1280/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазпетролеум» залишено без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року залишено без змін;

- рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2017 у адміністративній справі № 826/19195/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 та постановою Верховного Суду від 04.06.2019, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укргазпетролеум» про визнання протиправною бездіяльності Енергетичної митниці ДФС щодо не розмитнення товару за митною декларацією №903010000/2016/004685 від 01.12.2016 відмовлено повністю.

За висновками суду першої інстанції:

- рішеннями судів, які набрали законної сили, про які судом зазначено вище, встановлено відсутність будь - якої бездіяльності відповідача чи протиправних рішень чи дій відповідача 1;

- позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів в порядку статей 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували протиправність поведінки відповідача, що потягло за собою понесення ТОВ «Укргазпетролеум» збитків; за наслідком розгляду справ №826/19195/16, №826/19614/16, №826/19394/16, до розгляду яких саме за заявою позивача зупинялось провадження у даній справі - судами відмовлено у задоволенні вимог ТОВ «Укргазпетролеум», предметом яких було визнання протиправною рішень та бездіяльності відповідача;

- позивачем належними засобами доказування не доведено суду наявності складу правопорушення у діях відповідача, протиправної поведінки, вини та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-1 та внаслідок цього отриманими збитками позивача. Обов`язок доведення таких складових правопорушення, як протиправність поведінки, причинно-наслідкового зв`язку та збитків покладається законом на позивача;

- з огляду на відсутність встановлення та доведення обставин шкоди, заподіяної відповідачем-1, як державним органом, яка підлягає виплаті на користь позивача, вимоги до Державної казначейської служби України також не підлягають задоволенню, в тому числі як похідні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення суми завданих матеріальних збитків у розмірі 1 754 631, 10 грн.. В обгрунтування підстав заявлених вимог позивач посилався на те, що Енергетична митниця ДФС, незважаючи на наявність усіх передбачених законодавством України документів для розмитнення товару, всупереч нормам Митного кодексу України не розмитнює товар згідно поданих митних декларацій:

- №903010000/2016/004209 від 23.11.2016 (246,100 тон - 7 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004322 від 25.11.2016 (47,748 тон 2 вагоно-цистерни);

- №903010000/2016/004511 від 29.11.2016 (103,500 тон - 3 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004515 від 29.11.2016 (190,200 тон 5 вагоно-цистерн);

- №903010000/2016/004685 від 01.12.2016 (34,026 тон 1 вагоно-цистерна);

- №903010000/2016/004729 від 02.12.2016 (348,150 тон - 10 вагоно-цистерн).

При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та зазначив, що у вирішенні питання про відшкодування шкоди є обов`язковим застосування норм матеріального права, які регулюють вимоги про відшкодування шкоди, зокрема, ст. 22, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, за якими загальними підставами відповідальності є склад правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій органу державної влади (бездіяльності), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) органу державної влади і заподіянням шкоди.

Неправомірність дій (бездіяльності) органу державної влади має підтверджуватись належними доказами. Протиправні дії чи бездіяльність є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, є безумовним наслідком такої протиправної дії.

В частині доводів апелянта про неправомірність дій (бездіяльності) Енергетичної митниці ДФС у відношенні розгляду/опрацювання та прийнятих рішень щодо товару, оформленого згідно поданих позивачем митних декларацій №903010000/2016/004209 від 23.11.2016; №903010000/2016/004322 від 25.11.2016; №903010000/2016/004511 від 29.11.2016; №903010000/2016/004515 від 29.11.2016; №903010000/2016/004685 від 01.12.2016; №903010000/2016/004729 від 02.12.2016, враховується наступне.

В апеляційній скарзі, позивач стверджує, що судом першої інстанції взято за прецедент рішення адміністративного суду №826/3797/17, проте, зовсім залишено поза увагою постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.03.2021 у справі № 910/9916/17, згідно якої з відповідачів стягнуті збитки через затримку розмитнення товару (справа аналогічна з даною справою, оскільки затримка розмитнення товару відбувалась в один і той же проміжок часу та через одні й ті самі підстави).

Проаналізувавши вказану постанову, апеляційний господарський суд встановив, що застосування норм права в оскаржуваному рішенні не суперечить вказаним скаржником висновкам суду касаційної інстанції, оскільки у справі №910/9916/17 інші фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, що виключає як подібність спірних правовідносин.

Так, згідно обставин справи №910/9916/17 неправомірність рішень, дій чи бездіяльності Енергетичної митниці ДФС не була підтверджена відповідним рішенням суду, у зв`язку з чим у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у вказаній справі (№ 910/9916/17) зроблені посилання на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, за якою:

питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Апеляційний господарський суд погоджується із вказаним правовим висновком, однак, правовідносини у даній справі не є подібними правовідносинам у справі №910/9916/17, оскільки неправомірність дій (бездіяльності) митного органу та саме в частині оформлених позивачем митних декларацій була предметом розгляду в окружному суді в порядку адміністративного судочинства, в тому числі, по суті таких вимог прийняті судові рішення у справах № 826/19195/16 (стосовно декларації № 903010000/2016/004685 від 01.12.2016), № 826/3797/17 (стосовно декларацій № 903010000/2016/004515 від 29.11.2016; № 903010000/2016/004511 від 29.11.2016; № 903010000/2016/004209 від 23.11.2016; № 903010000/2016/004322 від 25.11.2016; № 903010000/2016/004729 від 02.12.2016).

Підлягають відхиленню, зокрема і доводи апелянта про те, що в порушення вимог ст. 86 ГПК України, суд першої інстанції зробив висновки лише на резолютивній частині рішень адміністративного суду; судом проігноровано вимоги п. 7 ст. 75 ГПК України; протиправність рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, якими особі завдано шкоду, має встановлюватися загальними та господарськими судами в межах справи про відшкодування шкоди, на підставі наданих сторонами доказів.

В даному випадку, рішення судів, які набрали законної сили та якими встановлено відсутність будь-якої бездіяльності відповідача чи протиправних рішень чи дій відповідача-1 так само, як і з іншими наданими сторонами доказами, мають бути оцінені відповідно до вимог процесуального закону.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведених положень процесуального кодексу, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, оцінка доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд, яким при дослідженні прийнятих рішень в порядку адміністративного судочинства правомірно встановлено обставини, які у розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України можна вважати преюдиційними.

Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Під час розгляду справи № 826/19195/16:

- Окружним адміністративним судом м. Києва встановлено, що під час митного оформлення товару за митною декларацією № 903010000/2016/004685 від 01.12.2016 проведення огляду (переогляду) товарів, експертних досліджень проводились Енергетичною митницею ДФС в рамках виконання процедур митного контролю,

- змістом ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 у справі 826/19195/16 підтверджені зазначені обставини, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності під час митного оформлення товару за митною декларацією № 903010000/2016/004685 від 01.12.2016.

- постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2017 у справі 826/19195/16 набрала законної сили, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 та постановою Верховного Суду від 04.06.2019; встановлені у вказаній справі обставини в силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України мають преюдиційний характер та не підлягають доказуванню.

Під час розгляду справи № 826/3797/17:

- Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 17.08.2020 встановлено, що відповідачем правомірно здійснювались дії щодо перевищення строків митного оформлення товару, що переміщувався згідно митних декларацій № 903010000/2016/4511, № 903010000/2016/4515, № 903010000/2016/4209, № 903010000/2016/4322, № 903010000/2016/4729, у зв`язку з необхідністю проведення огляду (переогляду) товару та його митної експертизи;

- постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку підтверджено, що проведення огляду (переогляду) розглядуваного товара та його митної експертизи здійснювалось Енергетичною митницею ДФС у рамках виконання процедур митного контролю, та зазначено, що

висновок місцевого суду про те, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності під час митного оформлення товара за митними деклараціями ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права;

- рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2017 у справі 826/19195/16 набрало законної сили, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021; ухвалою Верховного Суду від 31.03.2021 касаційну скаргу ТОВ «Укргазпетролеум» повернуто; встановлені у вказаній справі обставини в силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України мають преюдиційний характер та не підлягають доказуванню.

При цьому, розділ апеляційної скарги позивача «стосовно суті справи (згідно законодавства, яке діяло на момент виникнення порушень) є переписаним текстом постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 910/9916/17 без врахування наданих та наявних у справі доказів, в частині проведення процедури митного оформлення:

- відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 24 Митного кодексу України рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні;

- взяття проб (зразків) товару може проводитись виключно на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, яке має бути оформлено у вигляді окремого акта керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, а також бути вмотивованим і містити чітку вказівку на те, в якій формі (взяття проб (зразків) товару) та в якому обсязі має бути здійснено митний контроль та митне оформлення товару в конкретному випадку;

- водночас, резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа, тобто є формою доведення до виконавця змісту доручення особи, що накладає резолюцію, і терміну його виконання…

В свою чергу, акти про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу складені 29.11.2016 за митними деклараціями №903010000/2016/004511 від 29.11.2016, №903010000/2016/004515 від 29.11.2016, №903010000/2016/004322 від 25.11.2016, також складений 07.12.2016 за митною декларацією №903010000/2016/004729 від 02.12.2016 містять відмітку про взяття проб та зразків та посилання на акти про взяття проб (зразків) товарів від 29.11.2016, від 07.12.2016 що складені за формою затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 654, долучені до матеріалів справи.

Необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Як те встановлено апеляційним господарським судом, позивач

посилався на те, що затягування митницею процедур оформлення товарів призводить до значних втрат підприємства, оскільки затягується реалізація зазначених товарів, підприємство порушує строки поставки своїм контрагентам що призводить до коливання цін на ринку, що в свою чергу впливає на формування ціни в роздрібній торгівлі (в бік збільшення); також у зв`язку з коливанням іноземної валюти по відношенню до гривні, завдаються додаткові збитки підприємству,

зазначав у позовній заяві, що відповідно до розрахунку, який відображає збитки підприємства у зв`язку з нерозмитненням товару відповідачем, загальна сума яких складає 1 754 631, 10 грн..

Тобто, розмір заявленої суми збитків 1 754 631, 10 грн. позивачем підтверджено розрахунком, дані якого не містять жодних посилань на відповідні первинні документи, які могли би бути оцінені судом як докази в розумінні ст. 73 ГПК України.

Відшкодування відповідачем вартості простою понаднормового користування вагонами жодним чином не може відновити порушені права позивача щодо невчасного митного оформлення товару, окрім того, під час розгляду справ №826/19195/16, №826/3797/17 встановлено, що відповідачем правомірно здійснювались дії щодо перевищення строків митного оформлення товару, що переміщувався згідно митних декларацій, у зв`язку з необхідністю проведення огляду (переогляду) товару та його митної експертизи.

В силу статті 42 ГК України підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання самостійно на власний ризик і майнові втрати від такої діяльності, обумовлені договірними зобов`язаннями сторін, не можуть покладатися на державу за самим лише фактом їх понесення в будь-якому разі.

Аналогічна позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17.

Визначена позивачем сума збитків не підтверджена актами за понаднормове використання вагонів-цистерн, до справи не надані накопичувальні картки та відомості плати за користування вагонами за вказаний у здійсненому розрахунку період простою, не долучені докази сплати (понесення таких витрат) тощо.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення завданих збитків у розмірі 1 754 631, 10 грн.

Доводи та міркування скаржника під час апеляційного перегляду прийнятого у справі рішення взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у мотивувальній частині постанови, однак не спростовують та не впливають на прийняття рішення у даному спорі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги позивача належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазпетролеум" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі № 910/1164/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі № 910/1164/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргазпетролеум".

4. Матеріали справи №910/1164/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 07.03.2024.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська