ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.03.2024 Справа №905/42/24

Господарський суд Донецької області, у складі судді Левшиної Я.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд», с.Софіївська Борщагівка, Київська область,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів», м.Костянтинівка, Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 831351 грн 25 коп.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд», с.Софіївська Борщагівка, Київська область, звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів», м.Костянтинівка, Донецька область про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 в розмірі 831351 грн 25 коп., в тому числі: інфляційні втрати за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в розмірі 623423 грн 25 коп., 3% річних за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в розмірі 207928 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 в частині оплати поставленої електричної енергії та рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» заборгованості у розмірі 6 665 093,71грн, з яких: 5924586,00грн основний борг, 677900,24грн - інфляційні втрати та 62607,47грн - 3 % річних, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.07.2022 по 01.09.2023.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст.ст. 530, 625 Цивільного кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав належним чином засвідчені копії: рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22; постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 у справі №905/599/22; наказу Господарського суду Донецької області від 03.05.2023 у справі №905/599/22; акту звірки взаєморозрахунків; претензії про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від 05.10.2023; договору про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021, разом з додатками, які є його невід`ємною частиною.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/42/24 визначено суддю Левшину Я.О.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/42/24. Постановлено справу №905/42/24 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали суду для подачі заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву.

Відповідач повідомлявся про відкрите судове провадження у справі №905/42/24 шляхом направлення копії ухвали суду від 16.01.2024 на офіційну юридичну адресу: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 99.

Згідно з ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, ухвала є судовим рішенням.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладені обставини, судом вчинені усі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про відкрите судове провадження.

Суд також зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 у справі №905/42/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21, відповідно до п.1.1 якого, цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі -договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 договору, за цим договором постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (отриманої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктами 3.1, 3.3 договору передбачено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією (п.5.1 договору). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 договору). Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п.5.3 договору).

Відповідно до п.п.5.4, 5.5, 5.6, 5.7 договору, ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, в тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Оплата вважається здійсненою після того як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за отриману електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата електричної енергії, отриманої за цим договором, має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або у строк, зазначений в комерційній пропозиції. У випадку якщо строки розрахунків за цим договором, зазначені в рахунку на оплату відрізняються від строків розрахунків, зазначених в комерційній пропозиції, для цілей виконання цього договору, застосовуються строки, зазначені в комерційній пропозиції.

Пунктом 5.14 договору передбачено, що сторони домовились, що у випадку використання обома сторонами цього договору в своїй господарській діяльності програмного забезпечення «М.E.Doc», надалі ПЗ, сторони мають право створювати, оформлювати та підписувати рахунки, видаткові та податкові накладні, акти приймання-передачі електричної енергії, акти звірки взаємних розрахунків за цим договором, надалі документи, за допомогою ПЗ шляхом накладення електронного цифрового підпису, надалі ЕЦП, в порядку, передбаченому чинним законодавством про електронний документообіг та електронний цифровий підпис.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електроенергії, згідно з умовами цього договору (підп.1 п.6.2 договору); Постачальник зобов`язується нараховувати та виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку передбачених ПРРЕЕ та цим договором (підп.2 п.7.2 договору).

Розділом 12 договору передбачена дія договору в умовах форс-мажорних обставин, зокрема: сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.12.1). Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору (п.12.2). Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п.12.3). Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п.12.4). Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (п.12.5).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (п.13.1).

Із заяви-приєднання, яка є додатком №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Завод обважнювачів» приєдналось до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника №1. Початком постачання визначено 01.11.2021.

На виконання умов договору ТОВ «Євроенерготрейд» передало, а ПрАТ «Завод обважнювачів» прийняло та використало електричну енергію, згідно наступних актів прийому-передачі електричної енергії: №8448 від 31 грудня 2021 в обсязі 465,909тис.кВт*год на суму 2 650 532,08грн, з ПДВ; №240 від 31.01.2022 в обсязі 433,238тис.кВт*год на суму 2 638 632,58 грн, з ПДВ; №1086 від 28.02.2022 в обсязі 313,67тис.кВт*год на суму 1 666 340, 51 грн, з ПДВ; №2323 від 31.03.2022 в обсязі 43,955тис.кВт*год на суму 247 803,88грн, з ПДВ; №2494 від 30.04.2022 в обсязі 40,66тис.кВт*год на суму 228 026,98грн, з ПДВ; №3411 від 31.05.2022 в обсязі 16,837тис.кВт*год на суму 93 249,97грн, з ПДВ.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період 01.12.2021-27.07.2022 між ТОВ «Євроенерготрейд» та ПрАТ «Завод обважнювачів» сума заборгованості за договором №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 складає 5 924 586,00грн. Вказаний акт не був підписаний споживачем.

Порушення відповідачем умов договору в частині оплати поставленої електричної енергії стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 693 768,82грн та 3% річних в сумі 69 714,76грн за період з 22.02.2022 по 29.07.2022.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» про стягнення заборгованості в розмірі 6688069,58грн задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» заборгованість у розмірі 6 665 093,71грн, з яких: 5 924 586,00грн основний борг, 677900,24грн - інфляційні втрати та 62607,47грн - 3% річних за користування грошовими коштами, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 79981,12грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 та рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22, позивач звернувся до господарського суду про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.07.2022 по 01.09.2023.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення унормовано статтею 509 Цивільного кодексу України, за приписами якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 цього Кодексу визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання (Аналогічна позиція викладена в постанові ВС від 23.10.2018 у справі № 913/70/18).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконане, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» про стягнення заборгованості в розмірі 6688069,58грн задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» заборгованість у розмірі 6 665 093,71грн, з яких: 5 924 586,00грн основний борг, 677900,24грн - інфляційні втрати та 62607,47грн - 3% річних за користування грошовими коштами, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 79981,12грн.

Також судом встановлено, що рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/599/22 відповідачем не виконано. Доказів протилежного станом на момент розгляду справи, суду надано не було.

У зв`язку з чим позивач, на підставі ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в сумі 207928,00грн та інфляційні втрати за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в сумі 623423,25грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в сумі 207928,00грн та інфляційних втрат за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в сумі 623423,25грн, суд встановив, що позивачем при розрахунку були допущені арифметичні помилки, а саме не враховано кінцеву дату нарахування 3% річних, які позивач просив стягнути з відповідача в межах справи №905/599/22, а саме 29.07.2022.

За розрахунком суду, загальна сума 3% річних становить 194293,97грн, а саме: за зобов`язанням грудня 2021 на суму 1050532,08грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить- 34451,70грн; за зобов`язанням січня 2021 на суму 2638632,528грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить 86532,69грн; за зобов`язанням лютого 2022 на суму 1666340,51грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить 54646,84грн; за зобов`язанням березня 2022 на суму 247803,88грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить 8126,61грн; за зобов`язанням квітня 2022 на суму 228026,98грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить 7478,04грн; за зобов`язанням травня 2022 на суму 93249,97грн за період з 30.07.2022 по 01.09.2023 становить 3058,09грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасну та повну оплату поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 194293,97грн.

Крім того, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01.07.2022 по 01.09.2023 в сумі 623423,25грн, суд встановив, що позивачем при розрахунку були допущені арифметичні помилки, а саме не враховано кінцеву дату нарахування інфляційних втрат, які позивач просив стягнути з відповідача в межах справи №905/599/22, а саме 29.07.2022.

За розрахунком суду, загальна сума інфляційних втрат становить 577905,80грн, а саме: за зобов`язанням грудня 2021 на суму 1050532,08грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить- 102473,74грн; за зобов`язанням січня 2021 на суму 2638632,528грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить 257381,88грн; за зобов`язанням лютого 2022 на суму 1666340,51грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить 162540,95грн; за зобов`язанням березня 2022 на суму 247803,88грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить 24171,70грн; за зобов`язанням квітня 2022 на суму 228026,98грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить 22242,59грн; за зобов`язанням травня 2022 на суму 93249,97грн за період з серпня 2022 по серпень 2022 становить 9095,94грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за несвоєчасну та повну оплату поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №ЄЕТ-ЗАВОБ-ЕЕ-11/10/21 від 11.10.2021 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 577905,80грн.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 73, 74, 86, 129, 165, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд», с.Софіївська Борщагівка, Київська область до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів», м.Костянтинівка, Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 831351,25грн- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» (85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 99, ідентифікаційний код 00136751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (08131, Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 34а, ідентифікаційний код 40111046) 194293,97грн 3% річних, 577905,80грн інфляційні втрати, а також витрати з оплати судового збору у розмірі 7413,12грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 07.03.2024.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Я.О. Левшина