ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5206/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши у порядку справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116)

до відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області (вул. Центральна, 93-А, смт Іванівка(з), Іванівський р-н, Одеська область, 67200)

про стягнення 83745,53 грнза участю представників учасників справи:

від позивача: Верхацький І.В.;

від відповідача: Штикова Т.Д.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 83745,53 грн, з яких: основний борг в сумі 56734,49 грн; пеня в сумі 8378,05 грн; 3% річних в сумі 2690,61 грн; інфляційні витрати в сумі 15942,38 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем вартості природного газу, який було спожито відповідачем за період з 01.12.2021 по 03.12.2021 на підставі типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії.

16.01.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 131-142, т.1), в якому останній визнав суму основного боргу, разом з цим, заперечує щодо наявності підстав для покладення на відповідача нарахувань у виді пені, 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач посилається на те, що у вересні 2023 року він отримав від позивача лист, в якому позивач лише нагадував про необхідність підписання та повернення на адресу позивача, у тому числі, примірника типового договору та акту приймання-передачі природного газу від 23.12.2021 та 31.12.2021, натомість позивач не вимагав від відповідача здійснення оплати. При цьому відповідач наголошує на тому, що наразі він перебуває у складному фінансовому становищі, у зв`язку з воєнною агресією РФ проти України, а також просить суд врахувати статус відповідача та те, що він фінансується за рахунок державного та місцевого бюджетів.

У відповіді на відзив (а.с. 143-150, т.1) позивач наголосив на тому, що: він не має права самостійно включати споживачів до реєстру постачальника «останньої надії» та укладати з ними договори з власної ініціативи чи з ініціативи споживачів; після того, як відповідач почав споживати газ із ресурсу постачальника «останньої надії» йому було направлено повідомлення у вигляді типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», який містить умови щодо постачання природного газу, а також відповідачу направлялись акт приймання-передачі природного газу та рахунок, що підтверджується відповідними доказами, що були додані до позовної заяви; договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи; доказів того, що відповідач у спірний період споживав газ із ресурсу інших постачальників ним не надано.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 20.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5206/23; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 15 січня 2024 року о 12:30.

Ухвалою суду від 11.01.2024 судом було задоволено клопотання позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання 15.01.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному. Ухвалою суду від 26.01.2024 судом було призначено судове засідання у справі на 15 лютого 2024 року о 15:00.

15.02.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 04.03.2024 о 12:00.

У судовому засіданні 04.03.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Як вбачається з наявного у справі акту приймання-передачі природного газу № 1411 (а.с. 56, т.1), у грудні 2021 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в обсязі 1,24100 тис.куб.м. на суму 56734,49 грн. На підтвердження даних щодо обсягу поставленого природного газу позивачем до матеріалів справи подано дані, отримані від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (а.с. 36-47, т.1) та дані АТ «Одесагаз» щодо присвоєного відповідачу ЕІС-коду споживача природного газу (а.с. 48-49, т.1). Для здійснення оплати вартості поставленого природного газу у грудні 2021 року позивачем був виставлений відповідачу відповідний рахунок на оплату від № 1411 (а.с. 55, т.1).

Крім цього, наявні у справі докази свідчать про те, що позивачем також була здійснена відповідачу поставка природного у листопаді 2021 року на суму 92870,40 грн (а.с. 63-68, т.1), яка оплачена відповідачем та не заявлена позивачем до стягнення в межах цієї справи (а.с. 50-54, т.1).

На підтвердження обставини направлення відповідачу актів та рахунків позивачем було долучено до матеріалів справи реєстри поштових відправлень з фіскальними чеками від 13.01.2022 та від 15.01.2022 (а.с. 59-62, 69-71, т.1).

Так, типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (а.с. 75-79, т.1; далі - договір) є договором приєднання, при укладенні якого враховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п. 2.1. договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.1., 3.2., 3.3. договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

За умовами п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5. договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 11.1., 11.3. договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором. Протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання.

Відповідно до п. 11.5. договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. У разі отримання постачальником від споживача заяви про бажання використовувати у взаємовідносинах електронний документообіг усі документи і повідомлення за цим договором також можуть бути складені відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. У такому разі такі документи і повідомлення мають юридичну силу оригіналу документа.

На підтвердження обставини направлення вищевказаного договору відповідачу із зазначенням реквізитів сторін позивач до матеріалів справи надав список відправлених листів від 06.12.2021, переданих поштовому оператору «Укрпошта» та фіскальний чек щодо оплати послуг поштового зв`язку (а.с. 79-84, т.1).

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відмову відповідача від вищевказаного договору та / або наявності у відповідача у спірному періоді правовідносин з постачання природного газу з іншим постачальником.

21.09.2022 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу вимогу (а.с. 30-35, т.1) про сплату заборгованості за природний газ в сумі 56734,49 грн до 06.10.2022, попередивши відповідача, що у разі незадоволення цієї вимоги, позивач буде вимушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав.

У зв`язку з тим, що відповідач не задовольнив вищевказану вимогу позивача та не оплатив кошти за отриманий природний газ у грудні 2021 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Водночас, окрім основного боргу в сумі 56734,49 грн, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеня в сумі 8378,05 грн; 3% річних в сумі 2690,61 грн; інфляційні витрати в сумі 15942,38 грн.

Розрахунок спірних сум (а.с. 73-74, т.1) позивачем здійснено: на суму боргу в розмірі 56734,49 грн за зобов`язаннями грудня 2021 року в межах наступного періоду: пеня за період з 01.02.2022 по 31.07.2022; 3 % річних за період з 01.02.2022 по 31.08.2023; інфляційні втрати за період лютий 2022 року серпень 2023 року.

Відповідачем контррозрахунок суду не подано, при цьому відповідач долучив до матеріалів справи отриманий від позивача лист від 08.09.2023 (а.с. 141, т.1), в якому останній нагадав про необхідність повернення підписаних примірників актів та договору.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Між цим, ч. 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 26 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, що діяла у спірному періоді) у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постачальник "останньої надії" постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії". Після закінчення цього строку постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу споживачу. Постачальник "останньої надії" має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення вищезазначеного строку у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який постачається постачальником "останньої надії", відповідно до типового договору постачання постачальником "останньої надії". Ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", не повинна обмежувати конкуренцію на ринку природного газу і встановлюється на підставі правил для визначення ціни природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", що затверджуються Регулятором. Регулятор затверджує правила для постачальника "останньої надії" і типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" після консультацій з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Постачальник, визначений Кабінетом Міністрів України як постачальник "останньої надії", веде окремий облік господарської діяльності постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" готує та розміщує на своєму веб-сайті щорічний звіт про господарську діяльність постачальника "останньої надії", який має містити інформацію про кількість споживачів постачальника "останньої надії", загальний обсяг поставленого природного газу та середню тривалість постачання.

Відповідно до п. 1, 2 Розділу VI постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи. За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Як встановлено судом, у грудні 2021 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ в обсязі 1,24100 тис. куб.м. на загальну суму 56734,49 грн, з урахуванням вартості транспортування, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та визнається відповідачем.

Між цим судом встановлено, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства та умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» вартість спожитого природного газу у спірному періоді на користь позивача не сплатив, внаслідок чого станом на час вирішення спору за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 56734,49 грн. У зв`язку із тим, що вищевказана бездіяльність відповідача у виді несплати коштів за фактично спожитий природний газ суперечить вищевказаним нормам права та договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 56734,49 грн слід задовольнити.

Крім цього, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеня, 3% річних та інфляційні нарахування, розрахунки яких суд перевірив, встановив їх вірність, відповідність умовам договору та нормам законодавства України. При цьому суд зауважує, що відповідачем не спростовано обставини вірності здійсненого позивачем розрахунку.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується обставина направлення позивачем відповідачу, зокрема, рахунку та акту, вимоги щодо погашення боргу, а тому враховуючи, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання у спірних правовідносинах, відсутні підстави для звільнення відповідача від обов`язку щодо сплати правомірно нарахованих позивачем сум пені, 3% річних та інфляційних втрат. При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо майнового стану відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, заявлені до Відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області, підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача слід стягнути на користь позивача основний борг в сумі 56734,49 грн, пеню в сумі 8378,05 грн, 3% річних в сумі 2690,61 грн та інфляційні втрати в сумі 15942,38.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2147,20 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 130 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Іванівської селищної ради Одеської області (вул. Центральна, 93-А, смт Іванівка (з), Іванівський р-н, Одеська область, 67200, код 44125214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ) основний борг в сумі 56734,49 грн, пеню в сумі 8378,05 грн, 3% річних в сумі 2690,61 грн, інфляційні втрати в сумі 15942,38 грн та судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 11 березня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля