ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2024 року Справа № 903/237/24

Суддя господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши заяву Приватного малого підприємства «Євро-В» від 06.03.2024 про забезпечення позову до подання позову (без виклику сторін),

в с т а н о в и л а:

07.03.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Приватного малого підприємства «Євро-В» від 06.03.2024 про забезпечення позову до подання позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 313,1 м. кв., житловою площею 146,8 м. кв.по вул. Лисенка, №62 у с. Струмівка, Луцького району, Волинської області; реєстраційний номер майна 33700335.

На обґрунтування заяви Приватне мале підприємство «Євро-В» посилається на наступні обставини:

- ПМП «Євро-В» має на меті звернутися із позовом до ФОП Карпюка І.І. про стягнення 489 730,00 грн, які були в період із 21.02.2023 по 15.05.2023 різними платежами перераховані на його рахунок із рахунку ПМП «Євро-В». Водночас, між ФОП Карпюком І.І. і ПМП «Євро-В» були і є відсутні будь-які договірні відносини; ФОП Карпюк І.І. не здійснював жодних поставок товарів чи послуг для ПМП «Євро-В»; ПМП «Євро-В» не має жодної зацікавленості в поставках товарів ФОП Карпюком І.І.;ФОП Карпюк І.І. має повернути для ПМП «Євро-В» отримані від нього кошти. В свою чергу, ФОП Карпюк І.І. стверджує, що здійснював поставки канцелярсь ких товарів для ПМП «Євро-В». Проте, видаткові накладні, якими ФОП Карпюк І.І. намагається підтвердити такі поставки, є підробленими. Зі сторони ПМП «Євро-В» вони підписані невідомою особою, а печатки ПМП «Євро-В» є підробленими. Оригінали цих видаткових накладних були вилучені в рамках криміналь ного провадження №0003653. В ході проведеної у кримінальному провадженні експертизи було встановлено, що підписи на видаткових накладних не належать директору ПМП «Євро-В» Ніценку О. Ю., тобто, є підробленими. Печатки на цих видаткових накладних також підроблені і не належать для ПМП «Євро-В». Сукупність обставин у цій справі, а також той факт, що ПМП «Євро-В» не отримувало від ФОП Карпюка І.І. жодних товарів, а діяльність ПМП «Євро-В» не потребувала купівлі такої значної кількості канцтоварів, свідчать про те, що ФОП Карпюк І. І. зобов`язаний повернути кошти для ПМП «Євро-В». Із відповідним позовом ПМП «Євро-В» має намір звернутися найближчим часом.

Як зазначає ПМП «Євро-В» у заяві, воно планувало дочекатися, доки в кримінальному провадженні буде проведено експертизу печатки і лише тоді звертатися з позовом до суду, однак воно дізналося, що Карпюк І.І. шукає юристів для того, щоб переоформити все належне йому нерухоме майно на дружину. Також з цією метою Карпюк І.І. 28.02.2024 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Окрім цього, як стверджує заявник, щодо Карпюка І.І. було відкрито ряд виконавчих проваджень, одне з яких відкрито досі.

На думку заявника, за таких обставин у випадку задоволення позовних вимог ПМП «Євро-В» позбудеться реальної можливості реально стягнути кошти з ФОП Карпюка І.І.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ФОП Карпюка І.І. може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заява Приватного малого підприємства «Євро-В» про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21, тощо.

У заяві Приватне підприємство «Євро-В» посилається на те, що воно має намір звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи підприємця Карпюка Ігоря Ігоровича 489730,00 грн., тобто, з вимогою майнового характеру.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено у відповідності до вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його порушених прав (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися з позовом до суду.

У постановах від 25.09.2019 у справі № 910/7141/13 та від 25.02.2019 у справі №922/2673/18) Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20 викладено правові висновки про те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У поданій представником позивача заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність забезпечення позову, оскільки у заяві про забезпечення позову заявник висловив лише припущення про можливість переоформлення Карпюком Ігорем Ігоровичем житлового будинку на дружину у зв`язку з розлученням.

З інформації, наведеної заявником у заяві, не вбачається спору про поділ майна між подружжям.

Заява про забезпечення позову мотивована виключно припущеннями про можливе ухилення фізичної особи підприємця Карпюка Ігоря Ігоровича від виконання судового рішення у випадку задоволення позову, про можливе вчинення ним фраудаторних правочинів.

Однак самі припущення про можливість ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову без приєднання відповідних доказів та надання обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Наявність відкритих виконавчих проваджень не є тією обставиною, яка за змістом ст. 136 ГПК України є підставою для забезпечення позову.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову), ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову на підставі ст.137 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 77, 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Приватного малого підприємства «Євро-В» від 06.03.2024 про забезпечення позову (до подання позову) відмовити.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 11.03.2024.

Суддя І. О. Якушева