ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 березня 2024 року Справа № 903/534/23

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від ТОВ «Партнер Дістрібьюшн»: Ганчар І.Д. ордер серія АІ №1557874 від 28.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» про визнання грошових вимог

по справі №903/534/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон +» про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023 представник ТОВ Партнер Дістрібьюшн сформувала в системі Електронний суд заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Авіон+.

Ухвалою суду від 23.06.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ Авіон +.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23.06.2023 за №70869 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ТОВ Авіон +.

21.07.2023 представник ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» сформувала в системі «Електронний суд» заяву про визнання грошових вимог до ТОВ «Авіон+» у розмірі 5678525,21 грн, як вимоги 4 черги (т.38, а.с.119-134).

Ухвалою суду від 24.07.2023 відкладено вирішення питання про прийняття заяви ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» про визнання грошових вимог до повернення справи до Господарського суду Волинської області (т.38, а.с.137).

02.08.2023 представник ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» надіслала до суду квитанцію про сплату судового збору за подану заяву в розмірі 4294,40 грн. Також, просила суд розгляд заяви проводити з врахуванням доказів сплати судового збору (т.38, а.с.139-143).

01.08.2023 розпорядник майна подав до суду супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2023 (т.15, а.с.126-207).

Ухвалою суду від 25.01.2024 заяву кредитора ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду. Розгляд заяви в призначено в попередньому судовому засіданні на 05.03.2024 о 11:45 год. Зобов`язано ТОВ «Авіон +» до попереднього засідання суду повідомити суд про результати розгляду відповідної заяви з майновими вимогами (т.38, а.с.144-145).

01.03.2024 представник ТОВ «Авіон+» сформував в системі «Електронний суд» відзив (т.16, а.с.1-64), в якому вказав, що переважна більшість заявлених кредиторських вимог ґрунтується на заборгованості ТОВ «Авіон+» за товари, поставлені контрагентами перед початком повномасштабної збройної агресії рф на територію України, на якій розміщені торгівельні приміщення, а саме: у Херсонській області, де боржник здійснював діяльність з роздрібної торгівлі. Прийом товару та супровідних первинних бухгалтерських документів, які підтверджували кількість та асортимент товару здійснювався безпосередньо в місцях прийому товару. 17.03.2022 боржник звернувся до відділу поліції №1 Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській обл. із заявою про вчинення кримінального правопорушення (копія надається). Заява була мотивована тим, що працівниками ТОВ «Авіон+» 12.03.2022р. виявлено факти розкрадання невідомими особами товарів та обладнання товариства, яке зберігалось у складських приміщеннях та магазинах товариства. Станом на момент подання даної заяви невідомими особами викрадено всі товари та обладнання, що зберігалось у складських приміщеннях та приміщеннях магазинів. Відповідно до даних бухгалтерського обліку станом на момент розкрадання у складських приміщеннях та магазинах зберігались товари і обладнання на загальну суму 403 538 360,99грн., з яких вартість товарів 208 106 432,61грн., вартість обладнання 195 431 928,38грн.

Станом на даний час, з об`єктивних та не залежних від волі Боржника причини, - ТОВ «Авіон+» не має у своєму розпорядженні оригіналів первинних документів, які підтверджують прийняття товарів та обладнання, які були поставлені до торгівельних приміщень, розташованих у Херсонській обл., що унеможливлює перевірку достовірності документів наданих кредиторами та виконання ухвал Господарського суду Волинської області про надання копій таких документів або підписання примірників, наданих кредиторами.

Щодо заяви ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» зазначив, що на підтвердження заяви кредитором надано Договір уступки права вимоги від 23.03.2022. Даний договір було укладено між Боржником, кредитором та ПрАТ «Оболонь», згідно якого Боржником визнається заборгованість перед ПрАТ «Оболонь» у сумі 5 678 525,21грн., право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Партнер Дістрібьюшн». Доданий до заяви з кредиторськими вимогами договір уступки права вимоги, -дійсний, не оспорений, заборгованість станом на даний час перед новим кредитором не погашена, а тому визнається Боржником в повному обсязі (т.16, а.с.5 на звороті).

У відповідності до листа-повідомлення від 31.07.2023, розпорядник майна визнав в повному обсязі заявлені вимоги в наступній черговості: 4294,40 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення кредиторських вимог; 5678525,21 грн - четверта черга задоволення кредиторських вимог (т.15, а.с.137).

27.02.2024 розпорядник майна подав до суду супровідний лист на виконання вимог ухвал суду. Також просив проводити судові засідання, що призначені на 05.03.2024, 12.03.2024, 19.03.2024 та 26.03.2024 без участі розпорядника майна ТОВ «Авіон+».

04.03.2024 представник ТОВ «Продторг-44» сформувала в системі «Електронний суд» заперечення щодо кредиторських вимог за заявою ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» (т.38, а.с.147-156).

Протокольною ухвалою від 05.03.2024 суд оголосив перерву по розгляду заяви кредитора ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» до 12.03.2024 о 10:10 год (т.38, а.с.157-159).

11.03.2024 представниця ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» сформувала в системі «Електронний суд» додаткові пояснення до заяви про грошові вимог в розмірі 5678525,21 грн (т.38, а.с.163-250; т.39, а.с.204). Також в підтвердження долучила первинні бухгалтерські документи на підтвердження заявлених вимог.

В судовому засіданні представниця ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» просила суд визнати заявлені грошові вимоги .

У визначений судом день та час боржник своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явилася в судове засідання також і розпорядник майна боржника.

Заслухавши в судовому засіданні представницю ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», дослідивши в судовому засіданні матеріали заяви і додатково долучених арбітражним керуючим до неї документів, суд приходить до наявність підстав для визнання грошових вимог ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною п. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

За змістом ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, 23.03.2022 між ТОВ «Авіон+» як Боржником, Приватним акціонерним товариством «Оболонь», як Кредитором та ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», як Новим кредитором укладений Договір уступки права вимоги (т.38, а.с.129).

За умовами вказаного договору Кредитор уступає, а Новий Кредитор набуває право вимоги до Боржника в сумі 5 678 525,21 грн, яке належить Кредитору, і виникло на підставі договору №12/05 від 12 травня 2021 (надалі Основний договір, т.38, а.с.121-128), укладеним між Кредитором та Боржником (п. 1 Договору уступки права вимоги).

Новий Кредитор набуває права (замість Кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язання, передбаченого п.1 Договору (на умовах Основного договору) (п. 2. Договору уступки права вимоги).

Підписанням даного Договору Боржник підтверджує, що він не проти і не висловлює будь-яких заперечень щодо уступки права вимоги від Кредитора до Нового кредитора (на умовах, що випливають з Основного договору, в обсязі та розмірі, передбаченому п. 1 цього Договору) (п. 4 Договору уступки права вимоги).

Згідно п.3 Договору уступки права вимоги, оплата за відступлення права вимоги була здійснена шляхом зменшення зобов`язання Кредитора перед Новим кредитором.

Таким чином, з 23.03.2022 ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» набуло права вимоги до ТОВ «Авіон +» на суму 5 678 525,21 грн. яка була визнана Боржником як заборгованість.

Відповідно до Договору № 12/05 від 12.05.2021, укладеного між ПАТ «Оболонь» та ТОВ «Авіон+», ПАТ «Оболонь» виступало постачальником, а ТОВ «Авіон+» Покупцем товару.

Відповідно до п. 8.1. Договору №12/05 від 12.05.2021р., укладеного між ПАТ «Оболонь» та ТОВ «Авіон+» та п. 8.1.1. в редакції Протоколу розбіжностей/узгодження розбіжностей від 12.05.2021 Покупець оплачує поставлений Постачальником товар в такі строки: оплата за товар здійснюється на умовах відстрочення платежу протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки товарів Постачальником.

На підставі п.2.1 договору №12/05 від 12.05.2021 на умовах цього договору, постачальник зобов`язувався поставити та передати товар на підставі замовлення останнього, а покупець зобов`язувався прийняти поставлений товар та оплатити його вартість.

На виконання умов договору №12/05 від 12.05.2021 постачальник поставив товар на суму 5678525,21, що підтверджується ТТН 3244016/280 від 17.08.2021, 3244019/280 від 17.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244017/36 від 17.08.2021, 3248157/281 від 23.08.2021, 3248156/280 від 23.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3248155/36 від 23.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3248149/104 від 23.08.2/104 від 23.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3248154/6 від 23.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3252594/36 від 28.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3252593/6 від 28.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3252596/281 від 28.08.2021, 3252595/104 від 28.08.2/104 від 28.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3252592/280 від 30.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244018/104 від 17.08.2/104 від 17.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3270790/28 від 11.10.2021, 3268051/36 від 04.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3270788/36 від 12.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3274112/36 від18.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3277013/36 від 26.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3274115/281 від 18.10.2021, 3270791/281 від 11.10.2021,3268055/281 від 04.10.2021, 3268050/28 від 04.10.2021, 3277016/281 від 26.10.2021, 3274113/104 від 18.10.2/104 від 18.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3274114/280 від 18.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3277011/6 від 26.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3270786/5 від 12.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3268047/5 від 04.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3270789/6 від 11.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3274109/5 від 18.10.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3240029/28 від 10.08.2021,3236629/36 від 03.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3236634/6 від 03.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3236630/104 від 03.08.2/104 від 03.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3240030/104 від 09.08.2021, 3240031/280 від 09.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3240028/36 від 09.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3240039/28 від 10.08.2021, 3240040/281 від 10.08.2021,3240037/280 від 10.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244275/6 від 16.08.2/6 від 16.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв,3240034/6 від 10.08.2021 3240034/6 від 10.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244276/281 від 16.08.2/281 від 16.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244020/28 від 16.08.2021, 3244014/36 від 16.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3240035/36 від 10.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244013/5 від 16.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244021/281 від 16.08.2021, 3244253/6 від 17.08.2/6 від 17.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244257/280 від 17.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244258/281 від 17.08.2021, 3244280/104 від 18.08.2/104 від 18.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244256/104 від 18.08.2021, 3244281/280 від 18.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3244279/36 від 17.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3227247/6 від 20.07.2021, 3227247/6 від 20.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3219577/281 від 06.07.2021, 3219572/280 від 06.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3219571/104 від 06.07.2/104 від 06.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3219570/36 від 06.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв,3219569/28 від 06.07.2021, 3219575/36 від 06.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3223839/280 від 13.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3223838/104 від 13.07.2/104 від 13.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3223837/36 від 13.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3223835/3 від 13.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3219574/6 від 05.07.21 на переміщення алкогольних напоїв, 3223846/104 від 13.07.21, 3223846/104 від 13.07.21 на переміщення алкогольних напоїв, 3223845/28 від 13.07.2021, 3227238/281 від 19.07.2021, 3232304/6 від 27.07.2/6 від 27.07.2021 на переміщення алкогольних напоїв,3232291/281 від 27.07.2021, 3232287/28 від 27.07.2021, 3236623/36 від 02.08.2021, 3236622/28 від 02.08.2021, 3236621/6 від 02.08.2/6 від 02.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв, 3236627/281 від 02.08.2021, 3236627/281 від 02.08.2021 на переміщення алкогольних напоїв та видатковими накладними №№ 3244016/280 від 17.08.2021, 3244019/280 від 17.08.2021, 3244017/36 від 17.08.2021, 3248157/281 від 23.08.2021, 3248156/280 від 23.08.2021, 3248155/36 від 23.08.2021, 3248149/104 від 23.08.2021,3248154/6 від 23.08.2021, 3252594/36 від 28.08.2021,3252593/6 від 28.08.2021, 3252596,281 від 28.08.2021,3252595/104 від 28.08.2021, 3252592/280 від 30.08.2021, 3244018/104 від 17.08.2021, 3270790/28 від 11.10.2021, 3268051/36 від 04.10.2021, 3270788/36 від 12.10.2021, 3274112/36 від18.10.2021,3277013/36 від 26.10.2021, 3274115/281 від 18.10.2021, 3270791/281 від 11.10.2021, 3268055/281 від 04.10.2021, 3268050/28 від 04.10.2021, 3277016/281 від 26.10.2021, 3274113/104 від 18.10.2021, 3274114/280 від 18.10.2021, 3277011/6 від 26.10.2021, 3270786/5 від 12.10.2021, 3268047/5 від 04.10.2021, 3270789/6 від 11.10.2021, 3274109/5 від 18.10.2021, 3240034/6 від 10.08.2021, 3236629/36 від 03.08.2021,3236634/6 від 03.08.2021, 3236630/104 від 03.08.2021, 3240030/104 від 09.08.2021, 3240031/280 від 09.08.2021, 3240028/36 від 09.08.2021, 3240039/28 від 10.08.2021, 3240040/281 від 10.08.2021, 3240037/280 від 10.08.2021, 3244275/6 від 16.08.2021, 3240034/6 від 10.08.2021, 3244276/281 від 16.08.2021, 3244020/28 від 16.08.2021, 3244014/36 від 16.08.2021, 3240035/36 від 10.08.2021, 3244013/5 від 16.08.2021, 3244021/281 від 16.08.2021, 3244253/6 від 17.08.2021, 3244257/280 від 17.08.2021, 3244258/281 від 17.08.2021, 3244280/104 від 18.08.2021, 3244256/104 від 18.08.2021, 3244281/280 від 18.08.2021, 3244279/36 від 17.08.2021, 3227247/6 від 20.07.2021, 3219577/281 від 06.07.2021, 3219572/280 від 06.07.2021, 3219571/104 від 06.07.2021,3219570/36 від 06.07.2021, 3219569/28 від 06.07.2021, 3219575/36 від 06.07.2021, 3223839/280 від 13.07.2021, 3223838/104 від 13.07.2021, 3223837/36 від 13.07.2021, 3223835/3 від 13.07.2021, 3219574/6 від 05.07.2021, 3223846/104 від 13.07.21, 3223845/28 від 13.07.2021, 3227238/281 від 19.07.2021, 3232304/6 від 27.07.2021, 3232291/281 від 27.07.2021, 3232287/28 від 27.07.2021, 3236623/36 від 02.08.2021, 3236622/28 від 02.08.2021, 3236621/6 від 02.08.2021, 3236627/281 від 02.08.2021 (т.38, а.с.173-250; т.39, а.с.1-203).

Визнання Боржником наявності заборгованості за вищевказаним договором та п. 2 Договору уступки права вимоги від 23.03.2022р., який передбачає право Нового кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов`язання у розмірі 5 678 525,21 грн. на умовах Основного договору, вбачається, що строк оплати боржником 5 678 525,21 грн. (п`ять мільйонів шістсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 21 копійка) перед Новим кредитором настав з 23.03.2022.

Факт належного виконання зобов`язання повинен підтверджуватися первинними документами, котрі відповідають вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 9надалі Положення № 88) та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якими, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську діяльність.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція дія чи подія, яка викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Для з`ясування правової природи як господарської операції, так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції.

Видаткова накладна - є основним документом постачальника, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи до іншої, від постачальника до покупця.

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого міністерством транспорту України, від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна (надалі ТТН) - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, у передбачених законодавством випадках ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів та є документальним свідченням реальності здійснення господарської операції з поставки товарів.

Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 910/3105/21 зазначив, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 23.09.2021 № 910/866/20, від 21.10.2021 у справі № 913/479/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦКУ, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За загальним правилом, встановленим у ст. 514 ЦКУ, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язанням, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Тобто, здійснюючи відступлення права вимоги, кредитор передає свої права не за договором у цілому (оскільки договір може охоплювати багато зобов`язань), а у розрізі конкретного(их) зобов`язання(нь).

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Обсяг і зміст прав, що передаються, визначається первісним кредитором та новим кредитором за їх згодою. При цьому, первісний кредитор не зобов`язаний передавати повний обсяг своїх прав новому кредитору. За умови подільності зобов`язання, може мати місце часткова заміна кредитора.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, арбітражний керуючий та суд користуються правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Розглядаючи кредиторські вимоги арбітражний керуючий та суд зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності) та з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19).

Разом з тим, судом враховано приписи ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1)у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» про визнання грошових вимог в сумі 5678525,21 грн. та 4294,40 грн. судового збору, господарський суд вважає за можливе кредиторські вимоги останнього визнати із наступною черговістю їх задоволення:

- 4294,40 грн. (судовий збір) - вимоги першої черги;

- 5 678 525,21 грн (заборгованість за договором) вимоги четвертої черги.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті розпорядником майна, повністю визнаються ним та включені до реєстру вимог кредиторів у вказаному розмірі, що підтверджується відповідним листом-повідомленням розпорядника майна від 25.07.2023 (т.15, а.с.137).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Керуючись ст.ст 1, 2, 47-49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» (вулиця Тараса Шевченка,313, корпус 8, офіс 238, місто Львів, 79069, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» (вулиця Рівненська,48, місто Луцьк, 43010, ) у наступній черговості:

- 4294,40 грн. (судовий збір) - вимоги першої черги;

- 5 678 525,21 грн (заборгованість за договором) вимоги четвертої черги.

3. Зобов`язати розпорядника майна Григор`єва Валерія Васильовича відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.03.2024.

Суддя І. О. Гарбар