ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Справа№ 927/429/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022

у справі №927/429/20 (суддя Ноувен М.П.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, -Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг,

про стягнення 73 868 690, 36 грн,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (далі - АТ "Чернігівгаз") 73 868 690,36 грн, з яких: 58 999 723,08 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 4 902 555,33 грн - 3% річних, 9 966 411,95 грн інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання зобов`язань АТ "Чернігівгаз" щодо оплати вартості наданих позивачем за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № послуг балансування за січень-червень 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.12.2020 залучено до участі у справі №927/429/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - Комісія).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" відмовлено у повному обсязі.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив із того, що достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником; однак з огляду на недосягнення сторонами істотних умов договору щодо послуг балансування (непідписання додатків 1-3 до Договору), недоведеність позивачем фактичного виконання відповідачем договору в частині оплати послуг балансування та недоведеність позивачем закупівлі газу саме для врегулювання небалансів у спірному періоді з відповідачем, позовна вимога про стягнення вартості послуг балансування є необґрунтованою; у зв`язку з безпідставністю основної суми заборгованості, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат також не підлягають задоволенню; під час прийняття рішення судом, на підставі частини 4 статті 236 ГПК України, враховано практику і висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.10.2018 у справі №922/189/18, від 28.07.2021 у справі №927/1041/19, від 18.02.2022 у справі №918/450/20.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, встановленим обставинам справи, а також з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, АТ "Укртрансгаз" зазначив, що:

- місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи шляхом надання послуг балансування;

- враховуючи умови договору №, для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку щодо вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності: 1) виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування цього самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем; 3) оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, розрахунку вартості послуг балансування та рахунку-фактури;

- наявні в матеріалах справи №927/429/20 докази підтверджують існування необхідних умов оплати вартості послуг балансування;

- у відповідності до положень глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС та пунктів 7.1., 9.2. договору, при розрахунку вартості послуг балансування необхідно застосовувати коефіцієнт компенсації 1,2, оскільки при такому відборі газу з газотранспортної системи відповідачем до неї не було подано жодного обсягу природного газу;

- договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № та додатки №1, №2, №3 до нього є укладеними у зв`язку з фактичним виконанням вказаного правочину;

- укладення між сторонами спірного договору було також встановлено судовими рішеннями у справах №910/328/20, №927/823/16, №927/276/18, №927/670/17, а тому в силу частини 4 статті 75 ГПК України, зазначена обставина не підлягає повторному доказуванню.

В апеляційній скарзі АТ "Укртрансгаз" викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Алданової С.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 відмовлено АТ "Укртрансгаз" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

05.08.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Алданової С.О., Владимиренко С.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022, розгляд якої призначено на 06.10.2022; витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/429/20; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 31.08.2022.

АТ "Чернігівгаз" скористалося правом, наданим статтею 263 ГПК України, та надало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач зауважив, що:

- відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №927/276/18 та роз`яснення Комісії №2840/16.3/7-16 від 25.03.2016, №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017, позивачем при складанні актів та розрахунків вартості послуг балансування неправильно застосовано коефіцієнт компенсації 1,2, оскільки в спірний період перевищення 5% від обсягів відібраного з газотранспортної системи природного газу не відбулося;

- в порушення пунктів 1, 2, 3-6 Розділу 3, Розділу 4 Глави ХІV Кодексу ГТС позивачем не дотримано порядку визначення небалансу, не направлено відповідачу відповідний звіт про надання послуг балансування та не надано змоги самостійно врегулювати небаланс у визначені строки;

- позивачем не надано жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій відповідно до положень кодексу ГТС, оскільки наявні у матеріалах справи документи не свідчать про загрозу цілісності газотранспортної системи;

- позивачем не доведено обставин, за яких у відповідача виник небаланс;

- АТ "Чернігівгаз" в алокаціях (звітах) про поділ фактичного обсягу природного газу у спірні місяці по всіх категоріях визначив небаланс в обсязі "0", АТ "Укртрансгаз" алокацію не здійснював, що свідчить про відсутність будь-яких доказів про надання послуг балансування;

- складені позивачем в односторонньому порядку акти не можуть бути визначені належними доказами на підтвердження визначення обсягу та вартості послуг балансування.

04.10.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли клопотання про призначення комплексної судової експертизи та про відкладення розгляду справи.

04.10.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для надання доказу - акту звірки взаєморозрахунків від 31.08.2022.

06.10.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли заперечення на клопотання АТ "Чернігівгаз" про призначення комплексної судової експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 у розгляді апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 оголошено перерву до 10.11.2022.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 у зв`язку з участю у НШСУ з 07.11.2022 по 11.11.2022 судді Владимиренко С.В., у справі №927/429/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.11.2022 для розгляду справи №927/429/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: ОСОБА_1., суддів Алданової С.О., Буравльова С.І.

10.11.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

10.11.2022 розгляд справи №927/429/20 не відбувався у зв`язку зі знеструмленням електромережі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Алданової С.О., Буравльова С.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20, розгляд якої призначено на 30.11.2022.

25.11.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли письмові пояснення.

28.11.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли клопотання про зупинення та про закриття провадження у даній справі.

29.11.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення та про закриття провадження у даній справі.

30.11.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли письмові пояснення з актуальною судовою практикою в подібних правовідносинах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 відкладено розгляд справи №927/429/20 на 14.12.2022.

13.12.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли письмові пояснення та клопотання про долучення судової практики.

13.12.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли письмові пояснення.

14.12.2022 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотань АТ "Чернігівгаз" про зупинення та про закриття провадження у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №927/429/20 клопотання АТ "Чернігівгаз" про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі №927/429/20 комплексну судово-економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертній установі - Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Апеляційне провадження у справі №927/429/20 зупинено до закінчення проведення експертизи та/або повернення матеріалів справи №927/429/20 до Північного апеляційного господарського суду.

21.03.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України разом з матеріалами справи №927/429/20 надійшов лист, в якому зазначено, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 не може бути виконано Інститутом через відсутність експертів відповідних спеціальностей для проведення експертних досліджень по поставлених питаннях в ухвалі суду.

На підставі розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/241/23 від 21.03.2023 у зв`язку з рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/429/20.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 апеляційну скаргу у справі №927/429/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів ОСОБА_2, Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів ОСОБА_2, Агрикової О.В.; поновлено апеляційне провадження у справі №927/429/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.04.2023.

07.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду та 10.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" надійшло клопотання про заміну експертної установи у справі № 927/429/20.

07.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду та 12.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли аналогічні клопотання про заміну експертної установи.

11.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду та 12.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли аналогічні клопотання про зупинення провадження у справі №927/429/20 до перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №918/686/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у розгляді справи №927/429/20 оголошено перерву до 26.04.2023.

21.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

24.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли заперечення на пояснення позивача щодо заміни експертної установи.

24.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли заперечення на клопотання відповідача про заміну експертної установи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 клопотання АТ "Чернігівгаз" про заміну експертної установи у справі №927/429/20 задоволено частково; проведення комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі №927/429/20, доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; зупинено апеляційне провадження у справі №927/429/20 на час проведення експертизи до отримання висновку комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи; матеріали справи №927/429/20 направлено до вказаної експертної установи; витрати по проведенню судової експертизи покладено на АТ "Чернігівгаз"; попереджено експертів, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

27.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 06.12.2023 №15391/15392/23-72 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у справі №927/429/20, який було переданого головуючому судді після виходу з відпуски 08.01.2024.

Службовою запискою головуючого судді та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 13.07.2023 №708/0/15-23 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/429/20.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 апеляційну скаргу у справі № 927/429/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.; поновлено апеляційне провадження у справі №927/429/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.02.2024.

02.02.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ "Чернігівгаз" надійшли письмові пояснення разом із рішенням Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 №398-р.

07.02.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли письмові пояснення.

07.02.2024 протокольною ухвалою суд апеляційної інстанції клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №927/429/20 до перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №918/686/21 залишив без розгляду у зв`язку з прийняттям 03.11.2023 судом касаційної інстанції постанови.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 у розгляді справи №927/429/20 оголошено перерву до 21.02.2024.

21.02.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Північного апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшли письмові пояснення.

Третя особа не скористалася правом, наданим статтею 263 ГПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Разом із цим, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 263 ГПК України).

У судове засідання 21.02.2024 Комісія явку своїх уповноважених представників не забезпечила, про поважність причин нез`явлення в судове засідання суд не повідомляла, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином шляхом доставлення копій ухвал суду апеляційної інстанції до її електронного кабінету.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

За приписами частини 1 пункту 2 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також колегія суддів зазначає, що учасники справи не були позбавлені права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/) з огляду на приписи частини 1 статті 9 ГПК України, частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

В даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників Комісії, явка якої у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи, що третя особа про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції не повідомляла, колегія суддів, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі без заслуховування пояснень третьої особи, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без участі вказаної особи.

У судовому засіданні 21.02.2024 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просив суд відмовити в її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

21.02.2024 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Колегією суддів встановлено, що відповідачем разом із письмовими поясненнями від 02.02.2024 подано копію рішення Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 №398-р, а позивачем разом із клопотанням від 04.10.2022 - акт звірки взаєморозрахунків від 31.08.2022.

Відповідно до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14.

Отже, долучення доказів судом на стадії апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду пов`язується виключно з неможливістю їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020, у справі № 908/1908/19.

Із поданих до суду апеляційної інстанції сторонами доказів вбачається, що вони на момент прийняття місцевим господарським судом рішення (14.06.2022) не існували, оскільки вони датовані після прийняття оскаржуваного рішення, відтак, є новими.

З огляду на викладене, вищезазначені клопотання позивача та відповідача про долучення доказів не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із нижчезазначеного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, 17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", яке надалі змінило тип товариства та найменування на Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі за текстом договору - Оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз", яке змінило тип товариства та своє найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (далі за текстом договору - Замовник) укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір), відповідно до пункту 2.1. якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі за текстом договору - послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в ньому вартість таких послуг.

Відповідно до пункту 2.2. Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.3. Договору визначено послуги, які можуть бути надані за ним замовнику, а саме: 1) послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); 2) послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); 3) послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до нього (пункт 2.4. Договору).

Пунктом 2.8. Договору сторони передбачили, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є, зокрема, оператор газорозподільної системи.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Оператор зобов`язаний, зокрема приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом ГТС.

Сторони в пункті 4.1. Договору погодили, що замовник зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору.

За умовами пункту 5.1. Договору порядок комерційного обліку природного газу (в тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього Договору.

Згідно з пунктом 5.4. Договору окремим додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем /газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Відповідно до пункту 5.5. Договору на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу, його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ).

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

За умовами пунктів 7.1., 7.2. Договору вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Розділом ІХ Договору врегульовано порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них.

Відповідно до пункту 9.1. Договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС.

Згідно з пунктом 9.2. Договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

Вбалансування = БЦГ х К х QБГ, де :

- БГЦ - базова ціна газу,

- QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника,

- К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу ГТС. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (пункт 9.3. Договору).

За умовами пункту 9.4. Договору оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату в строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Згідно пункту 9.5. Договору розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4. даної угоди, визначається за даними Оператора.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що послуги, які за ним надаються, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором та замовником актами наданих послуг.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього Договору (пункт 11.4. Договору).

Даний договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1. Договору).

За положеннями абзацу 1 пункту 17.2. Договору усі зміни і доповнення до даного правочину оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін.

Пункт 17.3. Договору встановлює, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

Відповідно до пункту 19.2. Договору будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених сторонами випадках направлено електронною поштою.

29.11.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору, якою, зокрема, пункт 9.4. Договору виклали в такій редакції (застосовується до відносин сторін з 29.12.2016): Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату в строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться в строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Передбачені договором додатки 1 та 2 сторонами не укладались.

До матеріалів справи додано копію Додатку 3, оригінал якого оглянутий судом першої інстанції в судовому засіданні 13.06.2022.

Позивач отримав звіти (Алокації) Відповідача за січень-червень 2018 року, де ВТВ нормовані втрати останнього за січень 2018 року становили 4286,883 тис.куб.м, за лютий 2018 року становили 3 807,111 тис. куб.м, за березень 2018 року становили 3945,245 тис.куб.м, за квітень 2018 року становили 1388,488 тис.куб.м, за червень 2018 року становили 1 042,380 тис. куб.м.

Позивач звертався до Відповідача з повідомленнями про обсяги транспортування Г/П Чернігівгаз про врегулювання небалансів, зокрема:

повідомленням за січень 2018 року (від 10.02.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4485,941 тис.куб.м,

повідомленням за лютий 2018 року (від 09.03.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4023,845 тис.куб.м,

повідомленням за березень 2018 року (від 10.04.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4057,721 тис.куб.м,

повідомленням за квітень 2018 року (від 10.05.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 1517,302 тис.куб.м,

повідомленням за травень 2018 року (від 10.06.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 678,945 тис.куб.м,

повідомленням за червень 2018 року (від 10.07.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 761,348 тис.куб.м.

Зазначені повідомлення направлялись на електронні адреси, зокрема: ,,, (а.с.78-83, т. 1).

На думку позивача, відповідачем не були врегульовані небаланси самостійно, тому Позивачем здійснено закупівлю газу за цінами і відповідно до Договорів від 26.09.2017, 15.12.2017, 22.12.2017, 04.01.2018, між АТ "Укртрансгаз" та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України") (т. 2, а.с.27-76).

АТ "Укртрансгаз" зазначає, що ним у період січня-червня 2018 року були надані АТ "Чернігівгаз" послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 191 118 560,83 грн, що підтверджується складеними позивачем в односторонньому порядку актами:

№01-18--Баланс від 31.01.2018 на суму 50 061 313,88 грн (за січень 2018 року);

№02-18--Баланс від 28.02.2018 на суму 48 492 878,39 грн (за лютий 2018 року);

№03-18--Баланс від 31.03.2018 на суму 56 572 976,94 грн (за березень 2018 року);

№04-18--Баланс від 30.04.2018 на суму 17 685 156,83 грн (за квітень 2018 року);

№05-18--Баланс від 31.05.2018 на суму 8 626 029,06 грн (за травень 2018 року);

№06-18--Баланс від 30.06.2018 на суму 9 680 205,73 грн (за червень 2018 року) (т. 1, а.с. 23, 28, 33, 38, 43, 48).

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування, а також рахунками на оплату були направлені на адресу відповідача разом з супровідними листами №TSOВИХ-18-356 від 14.02.2018, TSOВИХ-18-669 від 14.03.2018, TSOВИХ-18-971 від 13.04.2018, TSOВИХ-18-1228 від 14.05.2018, TSOВИХ-18-1475 від 14.06.2018, TSOВИХ-18-1832 від 13.07.2018 (т. 1, а.с. 22-51).

Вищезазначена заборгованість була часткового погашена АТ "Чернігівгаз" на суму 132 118 837,75 грн, що підтверджується банківськими виписками: від 28.12.2018 на суму 24 108 593,98 грн, від 15.03.2018 на суму 24 808 194,15 грн, від 03.05.2018 на суму 36 578 944,41 грн, від 01.04.2019 на суму 3 636 696,16 грн (т. 3, а.с. 18-21).

У зв`язку з несплатою АТ "Чернігівгаз" у повному обсязі вартості послуг балансування за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015, АТ "Укртрансгаз" звернулося з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 58 999 723,08 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період з січня 2018 року по червень 2018 року, 4 902 555,33 грн 3% річних, 9 966 411,95 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги вважає обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду, з огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення, виконання договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС) та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 (далі - Типовий договір).

Транспортування природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу (пункт 45 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу").

За змістом частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

У постанові від 15.07.2022 у справі №921/184/21 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Закон України "При ринок природного газу" та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності), послуги транспортування, послуги балансування.

Пунктом 2.3 Договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з ГТС (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС і відбираються з неї (далі - балансування).

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу ГТС поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС передбачено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС у договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються відповідні фізичні точки входу та / або виходу, розподілена потужність, на яку замовник послуг транспортування має право, тип потужності (гарантована чи переривчаста), обсяг потужності та період її використання (строк, на який потужність була розподілена).

Балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором ГТС в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Фізичне балансування - це заходи, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Комерційне балансування - це діяльність оператора ГТС, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ХІІІ Кодексу ГТС замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Згідно з положеннями пунктів 1, 3 глави 4 розділу ХIV Кодексу ГТС розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором ГТС після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був неврегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором ГТС відповідно до умов договору транспортування природного газу.

Сторонами у договорі погоджено, що: замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі (пункт 2.6); оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ у точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.7.); замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг (пункт 4.1.);

У разі, якщо обсяги природного газу, що надходять до газотранспортної системи на точці входу та обсяги, які відбираються на точці виходу, відрізняються, фактично виникає небаланс: позитивний небаланс - у разі перевищення обсягів поданого природного газу над відібраним (фактичне перевищення пропозиції над попитом), негативний - у разі перевищення обсягів відібраного природного газу над поданим (перевищення попиту над пропозицією) (пункт 5 глави 1 розділу І, глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС). Послуги балансування, які надаються оператором ГТС в межах послуг з транспортування природного газу, мають на меті забезпечення рівноваги між обсягами природного газу, що були подані та відібрані в/з газотранспортної системи.

Процес визначення розміру місячного небалансу в розрізі споживачів здійснюється оператором ГТС, цей процес (і відповідний документ) - "алокація". Алокація - це віднесення оператором ГТС природного газу в точках входу / виходу до / з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Місячна номінація - це заявка замовника послуг транспортування, надана оператору ГТС стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Негативний місячний небаланс може покриватися як оператором ГТС шляхом надання послуг з балансування, так і оператором ГРМ самостійно (шляхом купівлі природного газу у інших замовників послуг балансування або відбору природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації за цей газовий місяць) відповідно до глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС.

Оператор газотранспортної системи здійснює надання послуг транспортування природного газу з моменту отримання природного газу в точці входу та до моменту передачі природного газу в точці виходу (пункт 7 глави 3 розділу I Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з ГТС у точках виходу за цей газовий місяць.

Місячний небаланс розраховується оператором ГТС до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор ГТС (пункт 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси.

У главі 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок урегулювання замовником небалансів. Так, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання останнього небалансу за цей газовий місяць (пункт 4 зазначеної норми).

Відповідно до підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Підставою для проведення розрахунку послуг балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором ГТС відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор ГТС до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був неврегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

Кодекс ГТС у розділі ХІІ детально регламентує здійснення алокації (на яких даних ґрунтується, порядок здійснення тощо). Так, у межах процедури алокації передбачено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до ГТС, є основою для формування інформації, що передається оператору ГТС для здійснення ним алокації (пункт 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС), відсутності доказів самостійного врегулювання небалансу.

В укладеному сторонами договорі погоджено, що у разі виникнення в замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС у строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування (пункт 9.1.); базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу ГТС. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму вебсайті (пункт 9.3.); послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (пункт 11.1.); послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу IХ цього Договору (пункт 11.4.).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що за законом та договором достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховний Суд від 18.02.2022 у справі №918/450/20, від 03.11.2023 у справі №918/686/21.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із неукладеності Договору у зв`язку з непідписанням додатків 1-3 до Договору.

Укладення АТ "Чернігівгаз" з оператором ГТС (АТ "Укртрансгаз") договору транспортування природного газу є не лише умовою доступу до ГТС, а й обов`язковою вимогою щодо діяльності оператора ГРМ (АТ "Чернігівгаз").

За статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За умовами частини 2 статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з частиною 8 статті 181 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Колегією суддів встановлено, що Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками АТ "Чернігівгаз" та АТ "Укртрансгаз".

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є, зокрема, оператор газорозподільної системи (пункт 2.8. Договору).

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору.

Окремим Додатком 3 до Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (пункт 5.4. Договору).

Як було правильно встановлено місцевим господарським судом, на відміну від додатку 3, в матеріалах справи №927/429/29 відсутні додатки 1, 2 до Договору.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами, що між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернігівгаз" додатки 1, 2 до Договору не підписувалися (не укладалися).

Як було раніше зазначено, достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу.

Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень) (п.1 гл.6 розд.ХІV Кодексу ГТС).

Тобто обсяг послуг балансування визначається сторонами не на момент підписання Договору та додатків до нього, а вже після того, як оператор ГТС отримає інформацію про обсяги природного газу, фактично відібраного замовником та поданої з/до ГТС - в результаті співставлення алокацій подач/відборів замовником природного газу до/з ГТС.

Тому підписання сторонами додатків 1, 2 до Договору транспортування не є обов`язковим для визначення обсягу послуг балансування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що неукладення додатків 1, 2 до Договору транспортування свідчить про те, що сторони не дійшли згоди щодо усіх необхідних умов стосовно надання послуги балансування.

Також колегія суддів зазначає, що між позивачем і відповідачем в договорі погоджено всі істотні умови надання послуг транспортування природного газу, а відсутність укладеного додатку 1 до цього договору (розподіл потужності) та додатку 2 (транспортування) до цього договору не може свідчити про неукладеність договору та відсутність погодження між сторонами істотних умов договору, в свою чергу надання послуг балансування, у випадку виявлення небалансів у відповідача, договір взагалі не передбачає укладання жодного додатку до договору та передбачає лише одну умову - виникнення негативного небалансу та самостійного неврегулювання відповідачем до 12 числа місяця наступного за газовим.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18, від 30.08.2022 у справі №918/772/21 та від 02.08.2022 у справі №922/3303/21.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити, чи є преюдиціальними обставини, встановлені господарськими судами у справах №927/1041/19, №910/328/20, №927/823/16, №927/276/18, №927/670/17, на які посилалися сторони, по відношенню до даної справи.

У справі №927/1041/19 суди встановили, що сторонами не підписано додатки 1, 2 до Договору, а додаток 3 з боку замовника підписано особою, яку не можна встановити.

Також у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/328/20 та рішенні Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2017 у справі №927/670/17 суди, встановивши, що сторонами було підписано Договір, але не підписано додатки 1, 2, зробили висновок про те, що спірний Договір є укладеним, а Додаток 3 до Договору є схваленим АТ "Чернігівгаз" внаслідок підписання актів приймання-передачі природного газу по комерційних вузлів обліку, які вказані, зокрема в такому Додатку 3.

У справі №927/1041/19 суд зазначив, що у період часу з 2016 року по 2019 рік на підставі спірного Договору отримував послуги АТ "Укртрансгаз" з балансування обсягів природного газу і транспортування газу - отримання газу через газорозподільні станції.

Такі висновки були зроблені судами через оцінку обставин, встановлених в інших рішеннях Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 у справі №927/823/16 та від 14.06.2018 у справі №927/276/18 про надання послуг балансування за інші періоди: з лютого по серпень 2016 року та з лютого по березень 2016 року, з червня 2016 року по грудень 2017 року і з липня 2017 року по лютий 2018 року.

У справі №927/1041/19 суди не оцінювали укладеність Договору в цілому, а дійшли висновку про неузгодженість істотних умов Договору щодо послуг балансування і недоведеність факту надання відповідних послуг за період липень 2018 року - лютий 2019 року.

У рішеннях Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 у справі №927/823/16 та від 14.06.2018 у справі №927/276/18 суд дійшов висновку, що підписання сторонами Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за надані послуги з транспортування газу (у тому числі балансування) за Договором від 17.12.2015 №2. Відтак, сторони Договору за взаємною згодою і домовленістю змінили порядок проведення остаточного розрахунку, а їх відносини були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів. Таким чином, суди встановили фактичне надання послуг балансування за інший період. Питання укладеності договору суд у цих справах не вирішував.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримував послуги транспортування природного газу (зокрема, приймав природний газ у відповідних віртуальних точках ГТС), що підтверджується: звітами по точкам входу/виходу за період січень-червень 2018 року (т. 1, а.с. 26, 31, 36, 41, 46, 51), алокаціями (звітами) АТ "Чернігівгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Чернігівгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за період січень-червень 2018 року (т. 1, а.с. 52-57) та звітами АТ "Укртрансгаз" про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Чернігівгаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за період січень-червень 2018 року (т. 1, а.с.58-77). На підставі проведених позивачем алокацій складено акти приймання-передачі природного газу

Також, як було правильно встановлено місцевим господарським судом, в матеріалах справи №927/429/20 містяться банківські виписки від 28.12.2018 на суму 24 108 593,98 грн, від 15.03.2018 на суму 24 808 194,15 грн, від 03.05.2018 на суму 36 578 944,41 грн, від 01.04.2019 на суму 3 636 696,16 грн (а.с.18-21, т.3). Проте місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані платіжні документи не підтверджують оплату за послуги балансування саме за січень-червень 2018 року.

Однак судом апеляційної інстанції встановлено, що у вказаних банківських виписках в призначеннях платежу зазначено: "за надані послуги зг. дог. № від 17.12.2015 (коеф. 1); зг пост. КМУ від 04.03.2002 №256".

Як було раніше зазначено, згідно з пунктом 9.2. Договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: Вбалансування = БЦГ х К х QБГ, де : БГЦ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи застосовується коефіцієнт, що дорівнює "1".

Враховувати весь зміст вищезазначених банківських виписок, зокрема зазначення коефіцієнту 1, який вказується при визначенні вартості послуг балансування, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що сума коштів у розмірі 89 132 428,54 грн була спрямована на оплату послуг балансування за Договором.

Таким чином, колегія суддів констатує той факт, що Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 виконувався сторонами, про що свідчать встановлені обставини у вищезазначених справах та часткова оплата послуг за Договором, а тому він не може бути кваліфікований як неукладений.

Як було правильно вказано судом першої інстанції, достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться звітами, складеними оператором ГТС на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20, від 03.11.2023 у справі №918/686/21.

Розділом ІХ Договору врегульовано порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них.

Відповідно до пункту 9.1. Договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС.

Згідно з пунктом 9.2. Договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

Вбалансування = БЦГ х К х QБГ, де : БГЦ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює "1,2". При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи застосовується коефіцієнт, що дорівнює "1".

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу ГТС. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (пункт 9.3. Договору).

За умовами пункту 9.4. Договору оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату в строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Згідно пункту 9.5. Договору розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4. даної угоди, визначається за даними Оператора.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що послуги, які за ним надаються, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором та замовником актами наданих послуг.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього Договору (пункт 11.4. Договору).

Оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (пункт 11.5. Договору).

Отже, складені оператором ГТС односторонні акти можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховний Суд від 03.11.2023 у справі №918/686/21).

Місцевим господарським судом встановлено, що Позивач звертався до Відповідача з повідомленнями про обсяги транспортування Г/П Чернігівгаз про врегулювання небалансів у період січень-червень 2018 року: за січень 2018 року (від 10.02.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4485,941 тис.куб.м, за лютий 2018 року (від 09.03.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4023,845 тис.куб.м, за березень 2018 року (від 10.04.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 4057,721 тис.куб.м, за квітень 2018 року (від 10.05.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 1517,302 тис.куб.м, за травень 2018 року (від 10.06.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 678,945 тис.куб.м та за червень 2018 року (від 10.07.2018) про врегулювання небалансу в розмірі "-" 761,348 тис.куб.м.

Зазначені повідомлення направлялись на електронні адреси, зокрема: ,,, (а.с.78-83, т. 1).

Також АТ "Укртрансгаз" в односторонньому порядку складені акти про надання відповідачу послуг балансування для врегулювання небалансів на загальну суму 191118560,83 грн: №01-18--Баланс від 31.01.2018 на суму 50 061 313,88 грн (за січень 2018 року), №02-18--Баланс від 28.02.2018 на суму 48 492 878,39 грн (за лютий 2018 року), №03-18--Баланс від 31.03.2018 на суму 56 572 976,94 грн (за березень 2018 року), №04-18--Баланс від 30.04.2018 на суму 17 685 156,83 грн (за квітень 2018 року), №05-18--Баланс від 31.05.2018 на суму 8 626 029,06 грн (за травень 2018 року), №06-18--Баланс від 30.06.2018 на суму 9 680 205,73 грн (за червень 2018 року) (т. 1, а.с. 23, 28, 33, 38, 43, 48).

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування, рахунками на оплату та із звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування були направлені на адресу відповідача разом з супровідними листами №TSOВИХ-18-356 від 14.02.2018, TSOВИХ-18-669 від 14.03.2018, TSOВИХ-18-971 від 13.04.2018, TSOВИХ-18-1228 від 14.05.2018, TSOВИХ-18-1475 від 14.06.2018, TSOВИХ-18-1832 від 13.07.2018 (т. 1, а.с. 22-51).

При цьому, вказана заборгованість була часткового погашена АТ "Чернігівгаз" на суму 132 118 837,75 грн, що підтверджується банківськими виписками: від 28.12.2018 на суму 24 108 593,98 грн, від 15.03.2018 на суму 24 808 194,15 грн, від 03.05.2018 на суму 36 578 944,41 грн, від 01.04.2019 на суму 3 636 696,16 грн (т. 3, а.с. 18-21).

Під час перегляду оскаржуваного рішення в суді апеляційної інстанції, відповідач заперечував проти розрахунку вартості послуг балансування з огляду на неправильно визначений коефіцієнт компенсації "1,2" замість "1".

Зі змісту при визначенні розміру коефіцієнту компенсації, що застосований при розрахунку вартості наданих відповідачу послуг балансування обсягів природного газу для врегулювання негативних небалансів відповідача, - виходив з умов п.9.2 договору, згідно з яким при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює "1", а в інших випадках встановлено використання коефіцієнту "1,2".

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) (пункт 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС).

Відповідно до пункт 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор ГТС враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів) (пункт 2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу позитивним небалансом (пункт 3 глава 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в розділу ІХ договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Відтак, коефіцієнт компенсації необхідно розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 09.04.2019 у справі №903/394/18, від 12.06.2019 у справі №920/344/18, від 18.06.2018 у справі №922/1580/18, від 17.07.2019 у справі №906/408/18, від 18.09.2019 у справі №907/415/18, від 09.10.2019 у справі №922/1382/18, від 14.07.2020 у справі №923/1064/18.

Відповідно до пункту 2.1. договору, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Натомість відповідач (як замовник послуг транспортування) у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, однак, при цьому, здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, що склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування.

Тобто обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розміру його небалансу, оскільки при такому відборі газу з газотранспортної системи відповідачем до неї не було подано жодного обсягу природного газу, внаслідок чого при визначенні вартості наданих послуг балансування позивачем було обґрунтовано застосовано саме коефіцієнт "1,2", як і передбачено пунктом 9.2 договору.

Також, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач наголошував про недоведення позивачем жодними первинними документами здійснення балансування.

Однак колегія суддів зауважує, що оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику акта, рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування.

Договір та Кодекс ГТС не передбачають надання оператором будь-яких інших підтверджень факту здійснення ним балансування для того, щоб послуги балансування вважались наданими, а у оператора ГТС виникло право на отримання від замовника оплати.

У такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач (оператор ГТС) не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС оператор ГТС вчиняє дії з врегулювання небалансу з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС в разі недотримання замовниками своїх підтверджених номінацій.

У розділі XIII Кодексу ГТС, який регулює заходи фізичного балансування, передбачено, що якщо існує загроза цілісності ГТС, оператор ГТС вживає таких заходів: 1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами; 2) регулювання обсягу надходження газу в ГТС (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом; 3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в ГТС.

Цілісність ГТС - це стан ГТС, за якого тиск і фізико-хімічні показники природного газу залишаються в межах між мінімальним та максимальним рівнями, визначеними оператором ГТС, що технічно гарантують транспортування природного газу (пункт 47 частини 1 статті 1 Закону "Про ринок природного газу").

Втім, встановлення факту вчинення оператором ГТС заходів з фізичного балансування не входить у предмет доказування у цій справі.

Між оператором ГТС та оператором ГРМ виникають відносини комерційного балансування, які врегульовані не розділом XIII, а розділом XIV Кодексу.

Тому оператор ГТС не повинен додатково підтверджувати вчинення ним фізичного балансування (зокрема, договорами закупівлі природного газу, актами зберігання газу у газосховищах тощо).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховний Суд від 03.11.2023 у справі №918/686/21.

Отже, помилковими є доводи відповідача про необхідність надання позивачем доказів вчинення ним дій, спрямованих на врегулювання небалансу, та відхилення у функціонуванні ГТС.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що АТ "Укртрансгаз" надав АТ "Чернігівгаз" послуги балансування для врегулювання небалансів у період з січня 2018 року по червень 2018 року на загальну суму 191 118 560,83 грн, яка частково була сплачена відповідачем у розмірі 132 118 837,75 грн.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо повної оплати послуг балансування за Договором, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача основної суми заборгованості у розмірі 58 999 723,08 грн (191118560,83 грн - 132 118 837,75 грн), а тому позовна вимога про стягнення вказаної суми боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем вартості послуг балансування за Договором, позивачем нараховано до стягнення 4 902 555,33 грн 3% річних та 9 966 411,95 грн інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та процентів за відповідний період, який також не заперечувався відповідачем, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 4 902 555,33 грн та інфляційні втрати в розмірі 9 966 411,95 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки місцевим господарським судом неправильно застосовано норми матеріального права, не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а зроблені висновки, не відповідають дійсним обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга АТ "Укртрансгаз" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 скасуванню.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, за результатами розгляду справи, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2022 у справі №927/429/20 скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (14021, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Любецька, будинок 68; ідентифікаційний код 03358104) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) суму основного боргу у розмірі 58 999 723 (п`ятдесят вісім мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн 08 коп., 3% річних у розмірі 4 902 555 (чотири мільйони дев`ятсот дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 33 коп., інфляційні втрати у розмірі 9 966 411 (дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят шість тисяч чотириста одинадцять) грн 95 коп., 735 700 (сімсот тридцять п`ять тисяч сімсот) грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 1 103 550 (один мільйон сто три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи №927/429/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.03.2024.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир