ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"04" березня 2024 р. м ХарківСправа № 922/619/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошлях-Автотрейд" (54001, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, буд. 1)
до Почесного консульства Словацької республіки в м. Харків (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 26)
про стягнення 4058538,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошлях-Автотрейд" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Почесного консульства Словацької республіки в м. Харків про стягнення шкоди у розмірі 4058538,81 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог пункту 2, 3, 5, 8, 9 частини 3 статті 162, частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України, про що зазначає наступне.

Вимогами пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Натомість з огляду на положення пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України, позивачем не зазначено відомостей про наявність або відсутності в учасників справи електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що є недоліком позовної заяви, в розумінні пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України, який підлягає усуненню шляхом подання до суду таких відомостей, а також доказів на їх підтвердження.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимогами пунктів 3 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

З позовної заяви вбачається, що позивачем на першому аркуші позовної заяви визначено ціну позову - 4058538 грн. Поряд з цим, позивачем в прохальній частині позовної заяви заявлено вимогу про стягнення 4058538,81 грн.

Тобто, визначена позивачем ціна позову з огляду на загальний розмір позовних вимог, різниться між собою.

Таким чином, позивачу з метою виконання вимог частини 1 статті 162, пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України, необхідно визначити (уточнити) ціну позову з огляду на прохальну частину позовної заяви та заявлену у ній позовну вимогу.

Також, вимогами пункту 8, 9 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Натомість у даному разі, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що є недоліком позовної заяви, який підлягає усуненню.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З позовної заяви слідує, що позивач заявляє майнову вимогу про стягнення 4058538,81 грн. Оскільки позовну заяву подано до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", враховуючи передбачений частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" понижуючий коефіцієнт 0,8 за позовну вимогу майнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 48702,46 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в якості доказів сплати судового збору позивачем подано платіжну інструкцію №0.0..1 від 27.02.2024 на суму 3028,00 грн.

Отже, з метою усунення встановленого недоліку позовної заяви, позивач має надати докази доплати судового збору у передбаченому законодавством порядку та розмірі - 45674,46 грн.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 ГПК України унормовано, що позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Пунктами 59, 61 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Зазначення номеру поштового відправлення є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та доданих до неї документів іншій стороні (правова позиція Верховного Суду у постанові від 20.01.2022 у справі №916/1618/21)

Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №211 від 12.05.2006 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в пункті 3.2.1 якого наведено зразок оформлення опису вкладення. Так, відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

Таким чином, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками іншим учасникам справи відповідно до частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України та вказаних вище правил поштових відправлень, є розрахункові документи та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення (правова позиція Верховного Суду в ухвалі від 29.06.2022 по справі №904/7161/21).

Матеріали позовної заяви свідчать, що позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом із доданими до неї документами подано опис вкладення б/н від 27.02.2024, поштову накладну №510 від 27.02.2024 та фіскальний чек.

Однак суд зауважує, що опис вкладення б/н від 27.02.2024 не може вважатися належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви із доданими до неї документами, оскільки не містить посилання на відповідний номер поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги із направлення копії позовної заяви разом із доданими до неї документами з описом вкладення відповідачу та не містить поіменного переліку доданих до позовної заяви документів, зокрема податкових накладних за 2022 рік, рахунків та актів наданих транспортних послуг за 2022 рік, що унеможливлює суд перевірити скеровані на адресу відповідача документи на відповідність доданих до позову документів.

Водночас сама лише поштова накладна №510 від 27.02.2024 та фіскальний чек не можуть підтверджувати надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки підтверджують лише надання послуг поштового зв`язку та не надають можливості суду перевірити вміст поштового відправлення.

Наведені недоліки, що було допущено при оформленні доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом із доданими до неї документами не можуть свідчить про їх несуттєвість та формалізм, оскільки дотримання зазначених вимог оформлення поштових відправлень є обов`язковим для виконання вимог ГПК України про належне надсилання позовної заяви та доданих до неї документів іншій стороні, на що звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20.01.2022 по справі №916/1618/21, правова позиція та висновки якого враховуються судом відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України.

Суд зауважує, що неподання належних доказів повідомлення інших учасників справи про звернення з позовною заявою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Таким чином, суд зазначає, що матеріали позовної заяви всупереч частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України та наведених вище "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 №270 не містять належних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом з доданими до неї документами, що є недоліком позовної заяви.

З метою усунення встановленого недоліку позовної заяви позивач має надати суду належні докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом із доданими до неї документами з урахуванням вище вказаних вимог.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує своїх вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в описовій частині позовної заяви зазначено, що автомобіль LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належав Консульству Словацької республіки м. Харків та перебував у фактичному користуванні відповідно до довіреності №137 від 12.07.2022 у ОСОБА_1 . Також, у позовній заяві зазначено, що ТОВ "Автошлях-Автотрейд" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн. в межах ліміту відповідальності ПрАТ "УПСК" з посиланням на поліс ЕР/208991161.

Натомість до матеріалів позовної заяви позивачем не було додано вище вказаних доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що є недоліком позовної заяви в розумінні імперативних вимог частини 3 статті 162, частин 2 статті 164 ГПК України, який підлягає усуненню шляхом подання до суду відповідних доказів.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Суд зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Так, предмет позову - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Із прохальної частини позовної заяви судом вбачається, що позивач заявляє матеріально-правову вимогу до відповідача про стягнення шкоди у розмірі 4058538,81 грн. Водночас з описової частини позовної заяви слідує, що позивачем обґрунтовується вимога про стягнення з відповідача непокриту страховою виплатою матеріальну шкоду у розмірі 1809326,81 грн., збитки у розмірі 800000,00 грн. та упущену вигоду у розмірі 1449212,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно привести прохальну частину позовної заяви у відповідність до вимог частини 1 статті 162, пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України шляхом чіткого та окремого визначення кожної із заявлених до стягнення з відповідача сум коштів, а також визначення їх правової природи.

Відповідно до статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків - у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами на підставі статті 174 ГПК України.

4. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 04.03.2024 р.

Суддя Г.І. Сальнікова