ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"29" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 923/1378/21
Господарський суд Одеської області у складі:
Судді Гут С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
розглянувши зареєстровану 19.02.2024 р. за вх. № 2-265/24
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 923/1378/21
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до відповідача-1: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ),
відповідача-2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ),
відповідача-3: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 )
відповідача-5: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ),
про визнання недійсними довіреності, договору комісії та договору купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності правочину,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився,
від відповідачів: не з`явились,
від третіх осіб: не з`явився,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Інвест", ОСОБА_5 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бургунське", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Тоткало Ольга Анатоліївна, про визнання недійсними довіреності, договору комісії та договору купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності правочину.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Херсонської області від 22.10.2021 р. позовній заяві ОСОБА_1 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 923/1378/21 та визначено суддю Сулімовську М.Б. для її розгляду.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.11.2021 р. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі № 923/1378/21, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому відповідними затвердженими Верховною Радою України Указами Президента України було продовжено.
Згідно розпорядження Верховного Суду від 18.03.2022 р. №11/0/9-22 відповідно до частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 р. визначено суддю Гута С.Ф. для розгляду справи 923/1378/21.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2024 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

19.02.2024 р. до господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить вирішити питання розподілу витрат Позивача на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року розгляд заяви було призначено на 29.02.2024 року о 10:45 год.

Як зазначає заявник, позивач ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Інвест", ОСОБА_5 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бургунське", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Тоткало Ольга Анатоліївна, про визнання недійсними довіреності, договору комісії та договору купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2024 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

У змісті позовної заяви (сторінка 46-47 позову), що витрати на правничу допомогу, які понесені позивачем станом на дату подання позову. Складають 30 000,00 грн., що підтвердується договором про надання правничої допомоги за № 219 від 2 листопада 2020 року, актом прийому-передачі робіт (надання послуг) від 16 листопада 2020 року за договором про надання правничої допомоги від 2 листопада 2020 року за № 219, а також квитанцією про оплату наданої правничої допомоги.

Означені вище документи, які підтверджують витрати Позивача на правничу допомогу додано до позовної заяви (пункти 64, 65, 66 додатку до позову).

31 січня 2024 року Господарським судом Одеської області прийнято рішення по справі № 923/1378/21, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 (Позивача) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Нафта-Інвест» та ОСОБА_5 , треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ТОВ «Бургуиське», Приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Тоткало О.А. про визнання недійсними довіреності, договору комісії та договору купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково, а саме: витребувано від ОСОБА_5 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 75% часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бургунське» (73000, м. Херсон, вул. Робоча, буд. 78, ), що у грошовому еквіваленті становить 3 228 399,50грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Позивача 48 426,00грн. витрат зі сплати судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до пункту 2 частини 5 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначаються, у тому числі, розподіл судових витрат.

Як вже зазначалось, відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Водночас, ухвалюючи рішення від 31 січня 2024 року по справі №923/1378/21, Господарським судом Одеської області не вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, у вигляді витрат Позивача на професійну правничу допомогу, які підтверджені у передбачений Господарським процесуальним кодексом України спосіб.

Стаття 244 Господарського процесуального кодексу України передбачила, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, у Позивача виникла необхідність звернутись до Господарського суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, з метою вирішення питання щодо стягнення правничої допомоги.

Від відповідачів до суду не надходило заперечень щодо заявленої заяви.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи;

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох Формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 р. усправі № 910/4201/19).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на не співмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обгрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Приписами частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Також відповідно до п.1 ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дані витрати є обґрунтованими, підтвердженими документально та такими що пов`язані із розглядом даної справи.

За таких обставин, на користь позивача додатково підлягають стягненню судові витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 30 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 923/1378/21 - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 30 000,00 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. фактично понесені судові витрати при розгляді справи №923/1378/21.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.03.2024 року.

Суддя С.Ф. Гут