ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" березня 2024 р. Справа № 924/297/23

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Мельник О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна справа" на рішення від 26.01.2024 та на додаткове рішення від 07.02.2024 Господарського суду Хмельницької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна справа"

до Фізичної особи-підприємця Кареліна Юрія Вікторовича

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2024 у позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2024 заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна справа" на користь Фізичної особи-підприємця Кареліна Юрія Вікторовича 20000,00грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2024 скасувати та ухвалите нове, яким позов задоволити у повному обсязі. Також просить скасувати додаткове рішення від 07.02.2022 року.

Вивчивши зміст апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на наступне.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст.258 ГПК України, відповідно до п.2 ч.3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

За приписами п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 грн.

Згідно п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, з врахуванням ст.4 Закону України "Про судовий збір", при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту належало сплатити 4026 грн. (150% від 2648 грн).

Разом з тим, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що апелянт долучив платіжну інструкцію №771 від 14.02.2024 про сплату судового збору у розмірі 4026 грн, в призначені платежі якої зазначено: "22781943, Судовий збір за позовом ТОВ "Приватна справа" на рішення від 09.02.2024 по справі 924/839/23 північно-західн. апел. госп. суд п.2.4".

З наведеного, апеляційний суд не вбачає, що надана до апеляційної скарги платіжна інструкція №771 від 14.02.2024 може вважатися належним доказом сплати судового збору у розмірі 4026 грн у справі №924/297/23, судові рішення якої оскаржує апелянт.

Таким чином, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі у справі №924/297/23.

Крім того, згідно п.5 ч.2 ст.258 ГПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено, зокрема, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.02.2022, однак останнім неправильно вказано дата прийняття додаткового рішення у даній справі та не зазначено жодного обґрунтування щодо його незаконності, необґрунтованості.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.6 ст.6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна справа", як юридична особа, повинне мати в обов`язковому порядку електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами між судом та іншими учасниками справи.

Відповідно до відповіді № 587943 від 07.03.2024, яку сформовано засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", вбачається, що юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна справа" не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги вищевикладені недоліки.

Керуючись ст.174, 234, 235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна справа" на рішення від 26.10.2024 та на додаткове рішення від 07.02.2024 Господарського суду Хмельницької області - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватна справа" 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

5. Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватна справа".

Суддя Мельник О.В.