ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5618/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1"

про стягнення 27441,64грн

До суду надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1" про стягнення 27441,64 грн боргу за договором оренди нерухомого майна державної власності від 29.12.2006, з яких - 26211,54 грн основного боргу та 1230,10 грн пені.

Ухвалою від 27.12.2023 позов залишено без руху.

05.01.2024 у встановлений строк позивач надав докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 08.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання. Встановлено Відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів.

Ухвала, надіслана відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань- м. Одеса вул. Генерала Петрова 61, повернулась до суду.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Відзиву на позов він не надав. Таким чином, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

29.12.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець, позивач) та Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1" (Орендар, відповідач) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п.1.1- 1.3 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення на 1-му поверсі у 5-поверховому гуртожитку, загальною площею 189,6 кв. м, що перебувають на балансі Одеського національного політехнічного університету (балансоутримувач) за адресою: м. Одеса вул.Генерала Петрова 20. Згідно незалежної оцінки вартість об`єкта оренди 488315,00 грн. Мета використання - розміщення кафе 82,3 кв м та перукарні 107,3 кв м.

За умовами п.10.1 Договору цей Договір укладено строком до 30.11.2007.

Згідно з п. 10.9 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення його строку протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін за умови погодження Міністерством освіти.

Пунктами 3.2-3.4 договору передбачено, що орендна плата за перший місяць оренди грудень 2006 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового місяця до першого місяця оренди включно. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Орендна плата перераховується до Держбюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Одночасно копії платіжних документів про сплату орендної плати до держбюджету та балансоутримувачу надсилається орендодавцеві

29 грудня 2006 року Орендодавцем та Орендарем, за погодженням з Балансоутримувачем, був складений Акт приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Одеського національного політехнічного університету до Договору оренди від 29.12.2006, укладеного з Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1".

Договором від 01.10.2009 внесено зміни договору оренди від 29.12.2006 (обліковий номер договору № 8), а саме продовжено його строк до 31.08.2010.

Договором від 13.08.2010 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 31.07.2011.

Договором від 29.08.2011 внесено зміни договору, а саме продовжено його строк до 30.06.2012. Також внесено зміни щодо незалежної оцінки вартість об`єкта оренди, а саме - 772296,60грн та зазначено, що акт приймання-передачі від 29.12.2006 втрачає чинність, а сторонами підписано акт приймання-передачі від 29.08.2011.

Договором від 05.07.2012 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 31.05.2013.

Договором від 24.05.2013 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 30.04.2014.

Договором від 28.04.2014 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 31.05.2015.

Договором від 17.04.2015 внесено зміни договору оренди, а саме доповнено п. 5.12 та продовжено його строк до 28.02.2016 за умови виконання орендарем п. 5.12 договору.

Договором від 25.05.2015 внесено зміни договору оренди, а саме зазначено вартість об`єкту оренди згідно з незалежною оцінкою 1212337грн, та сторонами підписано новий акт приймання-передачі від 25.05.2015.

Договором від 22.02.2016 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 31.01.2017.

Договором від 12.12.2017 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 30.11.2018.

Договором від 15.11.2018 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 31.10.2019 за умови виконання п. 3.12, 5.11 договору, якими було доповнено договір.

Договором від 15.05.2019 внесено зміни договору оренди, а саме зазначено вартість об`єкту оренди згідно з незалежною оцінкою 2072196грн, та сторонами підписано новий акт приймання-передачі від 15.05.2019. Крім того, цим договором викладено п. 3.1 договору в наступній редакції: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 (зі змінами та доповненнями) і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2018 р. 11123,50грн. У п. 5 цього договору зазначено, що ці зміни діють з 01.12.2018.

Договором від 21.10.2019 внесено зміни договору оренди, а саме продовжено його строк до 30.09.2020.

Згідно з п. 10.7 договору оренди, об`єкт оренди вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Орендар і балансоутримувач підписали 03.10.2021 акт повернення з оренди нерухомого майна і зазначили, що датою припинення договору оренди є за угодою сторін 03.10.2021, а також зазначено, що додатком до цього акту є Анкета про стан майна та розрахунків за договором оренди.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилаючись на те, що договір оренди припинено 03.10.2021, просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 26211,54 грн за період з 12.01.2021 по 12.10.2021 (тобто орендна плата за грудень 2020 - вересень 2021 року), а також 1230,10 грн пені через прострочення оплати орендної плати.

Як зазначено вище, орендар мав сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п. 3.4).

Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції чинній на дату укладення Договору) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Отже, прийнявши на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати у встановленому Договором розмірі та у встановлені Договором строки відповідач мав виконувати прийняті на себе зобов`язання.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення орендної плати в сумі 26211,54 грн підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 1230,10 грн пені, нарахованої за період з 12.01.2021 по 12.10.2021 (а.с. 36) за несвоєчасну сплату орендної плати, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Згідно з п.3.8 Договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.4 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, відповідно до пункту 7 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями) та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 на всій території України.

Отже, при нарахуванні пені за загальний період з 12.01.2021 по 12.10.2021, враховуючи той факт, що в цей період в країні діяв карантин, позивач не порушив вимог чинного законодавства щодо періоду нарахування пені.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 1230,10грн пені підлягають задоволенню

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 27441,64 грн боргу за договором оренди нерухомого майна державної власності від 29.12.2006, з яких - 26211,54 грн основного боргу та 1230,10 грн пені.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1" (код 19057907, м. Одеса вул. Генерала Петрова 61) до Державного бюджету (отримувач - ГУК в Од.обл/м.Одеса/22080200, код отримувача 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0015744) 27441,64грн заборгованості.

3. Стягнути з Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Співробітництво-1" (код 19057907, м. Одеса вул. Генерала Петрова 61) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (код 43015722, м. Одеса вул. Велика Арнаутська 15) 2684грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 березня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова