ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1269/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Західний торгово-промисловий дім"

про: стягнення 282 000,00 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: О.Яковчук

від відповідача: не з`явився

ОПИС СПОРУ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Західний торгово-промисловий дім" про стягнення 282 000,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 березня 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" та Приватне акціонерне товариство "Західний торгово-промисловий дім" уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепт), що підтверджується заявою про прийняття в цілому пропозиції та повідомлення про укладення договору.

21 серпня 2022 року згідно із відправкою №39864954 зі станції Дубно Львівської залізниці відправлено 50 вагонів до станції Чорноморська (експ для ТИС) Одеської залізниці. Відповідно до графи 36 нараховано вантажовідправнику вартість послуг в сумі 2 173 800,00 грн без ПДВ.

Середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу) (Vcp), у період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року для експортного вантажу становить 50 км/год.

Отже, відповідно до вимог п.3.2.1 договору та перевізного документу, відповідачу належить доплатити заборгованість в сумі вартість наданих послуг в сумі 282 000,00 грн.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що не погоджується із доводами перевізника, зокрема відповідач зазначив, що при складенні накладної ним було правомірно внесені всі відомості, а вартість перевезення системою АРМ було необґрунтовано завищено. У зв`язку із цим наявна переплата, а не заборгованість замовника.

Відповідач підтверджує, що вантаж, який перевозився підлягав подальшому експорту водним транспортом. Проте, транспортування водним транспортом здійснювалось вже не позивачем, а іншою особою та на замовлення не відповідача, а іншої особи. Тобто, транспортування на експорт договором перевезення не регулювалось та відповідно до формування вартості перевезення за накладною жодного відношення не має.

Позивач посилається на пункт 2.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, проте, дана норма лише підтверджує внутрішнє сполучення та правильність її оформлення замовником.

Також безпідставними є виправлення, здійснені позивачем в накладній.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16 січня 2024 року.

08 січня 2024 року відповідачем подано відзив на позов.

12 січня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 13 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 05 березня 2024 року.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

12 березня 2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" (перевізник, позивач) та Приватне акціонерне товариство "Західний торгово-промисловий дім" (замовник, відповідач) уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).

Відповідно до пункту 1.5. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, договір є публічний договір, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (пункт 1.6. договору).

Відповідно до підпунктів 2.1.1-2.1.2 пункту 2.1 договору замовник, зокрема зобов`язується, надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планувань перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності. До початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів перевізника - за три доби до дати навантаження.

Замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 договору).

Підпунктами 2.3.4, 2.3.5 пункту 2.3 договору на перевізника покладено обов`язок вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням замовника за цінами, встановленими в додатку 1-1 до договору через станцію або через один з підрозділів філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" AT "Укрзалізниця", що вказано у такому зверненні замовника. В разі, оформлення первинних документів із зауваженнями, їх паперові копії надаються замовнику безоплатно. Складати документи, передбачені п.п.1.3, 1.4 та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів.

Відповідно до пункту 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Згідно з пунктом 3.2 договору замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з: плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 1-2 до договору. У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені п. 5, 7 розділу III Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів; плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за нормативний термін доставки.

Зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП (пункт 9.4 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника.

Розмір плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається на підставі пункту 3.2.1 договору.

Розмір плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається в наступному порядку; При перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за такими формулами: В= Вван + Впор; Вван = Спл х Тван; Впор = Спл х Тпор, де: Вван - плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення вантажу, грн / вагон; Впор - плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн / вагон; Тван - розрахункова кількість діб у вантажному рейсі; Тпор - розрахункова кількість діб у порожньому рейсі; Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу, грн / вагон за добу, зазначена в додатку 1-2 до договору. Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення.

Розрахункова кількість діб використання власного вагону перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами: Tван = Lван/ Vср, Тпор = Lван х Кпп/ Vср, де: Lван - тарифна відстань перевезення вантажу, км; Vср - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу), відповідно до таблиці 3 додатку 1-2 договору залежно від типу рухомого складу, виду сполучення та виду відправки

У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної; Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу, зазначено у додатку 1-2 до договору .

Середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу) (Vср), у період з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2022 року для експортного вантажу становить 50 км/год.

Пунктом 4.1 договору сторони обумовили, що розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця".

Умовами п.4.4 договору визначено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені. Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована пеня.

Щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу. Не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику зведену відомість для підписання останньої (п.п.4.5,4.6 договору)

Наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав.

Факт укладення договору засвідчується наступними електронними документами: заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32665494/2020-002, підписаною електронним цифровим підписом представника замовника, та повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №35-32665494/2020-002, в якому повідомляється про укладення договору та присвоєні коди замовника, а саме як відправника / одержувача: 1771, як платника: 5672913.

В матеріалах справи наявна накладна №39864954 від 21 серпня 2022 року, в якій зазначено станцію відправлення Дубно призначення Чорноморська (експ для ТИС). У графі 20 накладної також вказано: експорт, власний вагон.

Відповідно до графи 36 розраховано вартість послуг в сумі 2 173 800,00 грн.

Накладна містить виправлення в графі 36 щодо вартості послуг, які внесені 08 серпня 2023 року. Вказані виправлення внесені також до відомості вагонів.

Позивач вказує, що відповідно до меморандуму від 31 травня 2023 року за результатами внутрішнього аудиту окремих бізнес процесів виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" встановлено, що при стягненні коштів за перевезення вантажу у вагонах відповідно до відправки № 39897517 Vcp - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу), застосовано показник 97 км/год., внаслідок чого виявлено, що згідно з цією відправкою відправник мав сплатити за перевезення вантажу у вагонах 2 402 400,00 грн без ПДВ. А тому позивач наголошує на тій обставині, що за пунктом 3.2.1 договору та перевізного документу, відповідачу належить доплатити заборгованість в сумі 282 000,00 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються послуг з перевезення вантажу залізничним транспортом. Спірний характер правовідносин базується на тому, що при обрахунку вартості перевезення позивач неправильно застосував один з показників складової формули, якою визначається вартість послуг. А саме, як стверджує позивач, помилково застосовано показник щодо швидкості внутрішнього перевезення, тоді як вказане перевезення було експортне.

У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення донарахованої вартості перевезення.

Відповідач натомість вважає, що відомості внесені до перевізного документу відповідають вимогам правил оформлення перевізних документів, а перевезення яке надавалось залізницею було внутрішнє. А отже, на думку відповідача, при обрахунку вартості було дотримано умови договору.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України ).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановив суд, позивач (перевізник) та відповідач уклали договір про організацію перевезень вантажів залізничним транспортом, за умовами якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, а відповідач зобов`язався, зокрема сплачувати послуги перевізника та інші додаткові платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Статтею 908 ЦК України унормовано, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 ЦК України).

Правовідносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти регулюються Законами України "Про залізничний транспорт", "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статутом залізниць України (далі - Статут), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 62 Статуту залізниць України належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів та наданих додаткових послуг здійснюється станціями призначення.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів (ст. 22 Статуту залізниць України).

Статтею 23 Статуту залізниць України унормовано, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Отже, належним чином оформлена залізнична накладна є угодою на перевезення вантажів залізничним транспортом, і на надання послуг по її візуванню не потребує укладення окремого договору.

Згідно із параграфами 1, 3, 4 статті 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (998_011), до якої приєдналася Державна адміністрація залізничного транспорту України, відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти довірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником та договірним перевізником, та видати його одержувачу. Укладання договору перевезення підтверджується накладною. Невірні чи неточні відомості, внесені до накладної, а також втрата накладної перевізником не впливають ні на існування, ні на дійсність договору перевезення.

Видача накладної та вантажу проводиться після сплати одержувачем перевізнику всіх належних провізних платежів, якщо угодою між ними не передбачено інше. Отримувач зобов`язаний сплатити провізні платежі за весь вантаж, зазначений у накладній, навіть якщо частина зазначеного у накладній вантажу відсутня (параграф 3 статті 26 Угоди).

Провізні платежі обчислюються за тарифами, які застосовують перевізники, що здійснюють перевезення. Провізні платежі обчислюються за тарифами, які у день укладання договору перевезення. При виявленні неправильних, неточних або неповних відомостей у накладний перевізник, який виявив цю невідповідність, і наступні перевізники обчислюють провізні платежі для вантажу, що дійсно перевозиться. При зміні договору перевезення обчислення провізних платежів провадиться окремо за відстань перевезення до станції, на якій було здійснено зміну договору перевезення, та від цієї станції до нової станції призначення (параграфи 1, 3, 5, 9 статті 30 Угоди).

Згідно з положеннями параграфів 4,5 статті 31 цієї Угоди, у разі неправильного обчислення провізних платежів недобір підлягає сплаті, а перебір поверненню. Провізні платежі та неустойки сплачуються перевізнику у порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якій провадиться оплата.

Відповідно до Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства доходів і зборів України від 30.05.2013 331/137, перевізний документ - розрахунковий документ установленої форми, оформлений на відповідному бланку перевізного документа чи сформований в електронному вигляді відповідно до вимог цього Порядку та чинного законодавства, що засвідчує укладення договору між залізницею і пасажиром (вантажовласником) на перевезення вантажу, вантажобагажу, багажу й видається пасажиру (відправнику, одержувачу багажу, вантажобагажу, вантажу) після оплати ним вартості цієї послуги.

Для оформлення перевезення вантажів у міжнародному сполученні використовуються бланки накладної СМГС (малої або великої швидкості), накладної ЦІМ, накладної ЦІМ/СМГС. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за однією накладною (пункти 16.1. - 16.2. Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті).

Згідно з приписами пункту 17.1. Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, оформлення розрахункових документів за перевезення вантажів здійснюється працівником станції призначення або станції відправлення на підставі належним чином оформлених перевізних документів встановленої відповідно до виду сполучення форми.

Відповідно до пункту 1.2 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір. До внесення цієї плати відправлення вантажу може бути затримано, за час затримки залізниця стягує з відправника плату за користування вагонами (контейнерами), передбачену ст. 119 Статуту, а також пеню у розмірі, встановленому законодавством.

Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення (п. 1.3 Правил розрахунків).

Згідно з положеннями пункту 1.5. Правил розрахунків, розрахунки за перевезення вантажів експортно - імпортних здійснюються згідно з міжнародними угодами та чинним законодавством.

Платежі за перевезення експортних вантажів сплачуються на станції відправлення за відстань від станції відправлення до вихідних прикордонних станцій (включаючи відстань до державного кордону).

Платежі за перевезення імпортних вантажів з припортових станцій можуть сплачуватися на станції відправлення вантажовласником чи експедитором або на станції призначення одержувачем.

У разі перевезення імпортних вантажів за документами внутрішнього сполучення з оплатою на станції призначення у графі "Провізна плата" цих документів зазначається: "Розрахунок на станції призначення".

Припортові станції - це станції, які обслуговують морські та річкові порти України і яким, крім основного коду, присвоєно додатковий експортний код.

Прикордонна станція - це станція, що розташована перед кордоном із суміжною державою. Наступною за цією станцією є станція суміжної держави.

Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, плата за перевезення вантажів нараховується при перевезеннях у залізничному сполученні внутрішніх та експортних (через припортові станції, у тому числі на адресу морських (річкових) портів та терміналів), оформлених накладною внутрішнього сполучення, - за тарифами, що діють на дату приймання вантажу до перевезення, зазначену станцією відправлення; експортних, оформлених накладною прямого міжнародного залізничного сполучення, - за тарифами, що діють на дату укладання договору перевезення, зазначену в перевізних документах договірним перевізником (пункт 8.1.).

У пункті 2.2. Розділу ІІ (Правила застосування тарифів) Збірника тарифів визначено, що тарифна відстань перевезення зазначається в перевізних документах станцією відправлення, а при перевезенні імпортних вантажів через сухопутні прикордонні станції - станцією призначення.

Згідно з положеннями пункту 3.3. Збірника тарифів, якщо на станції призначення виявлено, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "Найменування вантажу" під попереднім неточним найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача.

Після видачі вантажу перерахунки, зумовлені неточним найменуванням вантажу, не допускаються ані на вимогу залізниці (перевізника), ані за заявою одержувача.

Відповідно до пунктів 27.1 - 27.2 Збірника тарифів, плата за перевезення вантажів у міжнародному залізничному сполученні визначається відповідно до загальних правил цього Збірника за тарифом того вагона або кожного з тих вагонів, у яких вантаж перевозиться: експортний - від станції відправлення залізниць України до вихідної прикордонної (припортової) станції (державного кордону). Плата за перевезення вантажів у непрямому міжнародному сполученні визначається: при перевезенні залізничним транспортом з переоформленням транспортного документа та зміною транспортного засобу (крім імпортних вантажів, що після переадресування стають транзитними, та транзитних вантажів, які перевантажуються у зоні митного контролю), - за правилами і тарифами цього Збірника.

Отже, як видно з умов Статуту та Правил розрахунків, та інших наведених нормативних актів, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються саме на станціях призначення. Відповідальність за оформлення перевізних документів в частині визначення тарифної відстані перевезення, розміру перевізної плати покладається на перевізника. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення. Нарахування недоотриманої плати, внесення будь-яких змін до перевізних документів можливе лише до моменту видачі вантажу одержувачеві.

Як визначено пунктом 1.9. Правил розрахунків за перевезення вантажів, остаточні розрахунки за експортні вантажі, провадяться на прикордонній станції, яка передає вантаж на іноземну залізницю. Виявлені суми недоборів або переборів по кожній відправці прикордонна станція зазначає в копії дорожньої відомості. Розрахунки за перебори та недобори в цих випадках провадяться фінансово-економічною службою залізниці з відправником.

В даному випадку позивачем не надано доказів про зміну ціни у залізничній накладній 39864954 від 21.08.2022 р у порядку та строк визначений наведеними нормативними актами.

Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України №863/5084 від 24.11.2000 року, в редакції наказу Мініфраструктури України від 08.06.2011 № 138 на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно із пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до пункту 2.5. Правил оформлення перевізних документів, у разі перевезення експортно-імпортних вантажів через морські порти України не в прямому міжнародному сполученні оформлюється накладна внутрішнього сполучення. У цьому разі відправник проставляє відмітки: у графі 20 "Найменування вантажу" - "Експорт" чи "Імпорт", а в графі 7 "Заяви відправника" - для експорту зазначається "Для вивезення водним транспортом у ______" (зазначається країна призначення), а для імпорту - "Увезено водним транспортом з _____" (зазначається країна відправлення).

Заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п.5.1 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 36 "Інші платежі на станції відправлення" заповнюється залізницею.

Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356 (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п.5.4 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до пункту 6.7 Правил оформлення перевізних документів, номери вагонів, їх рід, число осей, маса тари, вантажопідйомність, маса вантажу, пломби (запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП)), сума платежів для кожного вагона зазначаються у відомості вагонів (додаток 2), яка додається до накладної та є її невід`ємною частиною. При визначенні маси нафтопродуктів за заміром висоти наливу навпроти кожного вагона зазначаються тип калібрування котла цистерни, висота наливу в цистерні (зазначається скорочено, наприклад, Вн), густина за температури (наприклад, Г20-0С 0,83677 г/см-3), рівень підтоварної води, вміст баласту. У верхній частині відомості зазначаються номер відправки (накладної), дата приймання вантажу до перевезення, коди станцій відправлення та призначення. У кінці відомості зазначаються загальна маса вантажу і загальна сума платежів. Про відомість вагонів зазначається у графі 9 "Документи, що додані відправником".

Відповідно до положень пункту 1.6 Правил оформлення перевізних документів, перевізні документи перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції.

Відповідно до пункту 40 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа працівником перевізника в електронній накладній. Перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як видно з наявного у матеріалах справи примірника накладної календарний штемпель станції відправлення проставлено 23.08.2022, накладна містить відмітку про накладення електронного підпису уповноваженим працівником станції відправлення.

Отже суд зауважує, що оформлення накладної в частині розміру провізної плати відноситься до обов`язків залізниці. Окрім цього перевізник зобов`язаний здійснити перевірку нарахованих платежів під час відправлення вантажу, а також під час перевезення вантажу, але не пізніше видачі вантажу одержувачу на станції призначення.

Також необхідно відмітити, що виправлення у накладній не допускаються. Позивач стверджує, що ним внесено зміни у накладну, що допускається Правилами оформлення перевізних документів. А проте, суд не погоджується з такими твердженнями.

Дійсно, Правила оформлення перевізних документів передбачають можливість внесення змін перевізником (пункт 1.3 цих Правил), однак випадки внесення таких змін визначено у цих Правилах.

Так, Правилами оформлення перевізних документів врегульовано, що зміни вносяться: у разі переадресування вантажу - змінюється найменування станції призначення і її код, одержувач, його код і адреса в накладній і вказуються нові дані відповідно до наказу про переадресування або у випадку зміни одержувача без зміни станції призначення (п.4.5); у разі перевантаження вантажу під час перевезення в інший вагон (контейнер) у накладній номер вагона (контейнера) та інші відомості про нього змінюються (п.4.6.); у разі зміни пломб чи ЗПП під час перевезення вносяться зміни до відомостей про пломби (п.20 додатку 3 до Правил).

Натомість, виявлені суми недоборів перевізної плати мають бути зазначені у копії дорожньої відомості, як це передбачено у пункті 1.9. Правил розрахунків за перевезення вантажів, на підставі чого і проводяться остаточні розрахунки за експортні вантажі.

Тому суд вважає, що в даному випадку позивач вніс до накладної не зміни, а виправлення, що не допускається Правилами оформлення перевізних документів.

За приписами статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що за замовленням відповідача позивачем у серпні 2022 року відповідно до залізничної накладної здійснено перевезення експортного вантажу до станції Чорноморська, у свою чергу відповідач оплатив вартість перевезення відповідно до даних накладних, що сторонами не заперечується.

Як слідує з пункту 2.5. Правил оформлення перевізних документів, у разі перевезення експортно-імпортних вантажів через морські порти України не в прямому міжнародному сполученні оформлюється накладна внутрішнього сполучення.

Таким чином суд констатує, що графа 7 перевізного документу містить відомості про місце призначення вантажу Швейцарія, тобто в даному випадку має місце саме експортне перевезення вантажу, частину якого здійснено залізничним шляхом до порту, а тому коефіцієнт середньої швидкості перевезення для експортного вантажу мав становити 50 км./годину. Поряд з тим, як встановив суд, на виконання умов договору та у встановлені законодавством строки відповідач здійснив сплату вартості наданих послуг розмір якої визначено та внесено до провізного документа перевізником, а матеріали справи не містять доказів внесення змін до перевізних документів до моменту видачі вантажу одержувачеві. Матеріали справи також не містять доказів здійснення донарахувань недоплачених платежів у визначеному порядку і строки.

Cуд звертає увагу позивача, що чинне законодавство не передбачає можливості донарахування плати за перевезення вантажу після його одержання вантажоодержувачем з причин неправильного розрахунку вартості наданих послуг.

На підставі внесених до накладної виправлень, перевезення за якою здійснено близько року до таких виправлень, позивач вважає, що має право на стягнення збільшеної вартості перевезення.

А проте такі донарахування вартості перевезення не були здійснені у порядку та у строки встановлені законодавством, а тому у відповідача не виникло зобов`язання щодо проведення оплати іншої вартості послуг ніж зазначено у накладних. У даному спірному випадку подія, з настанням якої у відповідача мав би виникнути обов`язок сплатити донараховану плату за надані послуги, не настала.

Суд звертає увагу учасників справи, що положеннями частини 3 статті 632 ЦК України встановлено застереження про те, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Отже, між позивачем та відповідачем було погоджено ціну договору, як провізну плату; перевезення здійснено, оплату проведено, а зміни, що могли стати підставою для оплати відповідачем недоборів із перевізної плати, у встановленому порядку та у визначені нормативними актами строки, до накладної не вносилися.

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, умов укладеного сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та фактичних обставин справи, суд констатує наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 282 000,00 грн.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Висновки суду

За результатами розгляду спору судом не встановлено наявності правових підстав для задоволення даного позову.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 07 березня 2024 року.

Суддя Андрій КАЧУР