УХВАЛА

м. Київ

11.03.2024Справа № 910/2729/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним наказу Міністерства юстиції України №4438/5 від 27.12.2023 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним наказу Міністерства юстиції України №4438/5 від 27.12.2023 та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Частиною 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Як встановлено судом, позовними вимогами ОСОБА_1 є визнання протиправним (незаконним) індивідуальний акт/рішення, яким являється наказ Міністерства юстиції України №4438/5 від 27.12.2023 «Про задоволення скарги» в тому числі шляхом зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Сквирської міської ради Київської області Харченко М.І. від 09.02.2023 за №66349032 (на підставі якого було проведено реєстраційну дію по державній реєстрації права власності на садовий будинок загальною площею 22,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ).

За висновками суду, вказаний судовий спір носить приватноправовий характер та є спором про цивільне право позивача, як фізичної особи на нерухоме майно.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач не є членом ГО СМ «Глеваха-3».

Так, вичерпний перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач у справі не є суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), а спір за своєю правовою природою є цивільно-правовим та не містить ознак корпоративного спору, з огляду на зміст статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, подана позовна заява в зазначеному суб`єктному складі не підлягає розгляду у господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, встановивши, що дана справа непідвідомча господарському суду, що виключає можливість її судового розгляду, але не виключає захист порушеного чи оспорюваного права позивача іншим уповноваженим органом, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним наказу Міністерства юстиції України №4438/5 від 27.12.2023 та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити заявнику, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Мудрий