ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024м. ДніпроСправа № 904/107/24

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 100 086,74 грн,-

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни 48 529,15 грн - основного боргу, 8 143,53 грн - 3 % річних, 43 414,06 грн - інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію у період з 07.10.2013 по 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 позовну заяву залишено без руху; постановлено Акціонерному товариству "Криворізька теплоцентраль" протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме: подання до суду обґрунтування або уточнення позову; викласти обставини виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо того, яким чином, на підставі яких нормативних актів позивачем визначався розмір вартості теплової енергії; рахунки на теплову енергію за спірний період, докази їх направлення відповідачу.

15.01.2024 від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з належними доказами усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

05.02.2024 від Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначає, що у 2011 році у належному відповідачу нежитловому приміщенні за адресою: м.Кривий Ріг, пр.Південний, 26/26, було здійснено відключення від мережі централізованого теплопостачання діючим на той час виконавцем, тобто надавачем цієї послуги КПТС "Криворіжтепломережа". Відключення від мережі централізованого опалення здійснювалось шляхом демонтажу радіаторів опалення та теплоізоляції опалювальних стояків системи з метою унеможливлення опалення приміщення через них. Всі дозвільні документи щодо правомірності та технічної можливості для такого відключення були належним чином оформлені споживачем та знаходяться у зазначеному підприємстві і підтверджується переданої цим підприємством довідкою щодо переліку споживачів, що передаються позивачу станом на 01.09.2013 р.

У зв`язку з наведеним, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2011 у справі №8/5005/12234/2011 раніше укладений договір №5894 від 01.09.2008р. на відпуск теплової енергії до вищевказаного належного мені нежитлового приміщення з КПТМ "Криворіжтепломережа" було розірвано на законних підставах.

Відповідач зазначає, що в наступні періоди жодних договорів з надання послуги централізованого опалення з вказаним підприємством мною не укладалось у зв`язку з відсутністю потреби у такій послузі та технічної можливості її надання.

Таким чином, на момент передачі теплових мереж від КПТМ "Криворіжтепломережа" до позивача у 2013 році в належному відповідачу приміщенні вже було відсутнє централізоване опалення, а тому позивач технічно не міг надавати цю послугу.

Відповідач також зауважує, що позивачу відомі ці обставини, оскільки 18.11.2020 р. та 08.12.2020 р. його представниками було складено відповідні акти.

Крім того, про відсутність у відповідача на об`єкті централізованого опалення неодноразово повідомлялось позивача листами від 01.05.2023, 26.05.2023, 12.07.2023 та від 04.08.2023р.

Таким чином вважає, що доводи позивача спростовуються наявними фактичними обставинами справи та документальними доказами.

16.02.2024 від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив в якій не погоджується з відзивам відповідача та зазначає:

- відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не може бути підставою для звільнення ФОП Бухтіярової А.М. від оплати послуг;

- будь-які документи про відключення відповідача від мережі централізованого опалення від КПТМ "Криворіжтепломережа" позивачеві не надходили;

- акти, на які посилається ФОП Бухтіярова А.М., зафіксували факт самовільного втручання в діючу систему теплопостачання, яке призводить до порушення теплового балансу житлового будинку;

- відповідачем не надано жодного документа, що підтверджує факт відключення від мереж централізованого опалення, а також законність такого відключення згідно наведеної вище процедури.

01.03.2024 від Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни до господарського суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких зазначає, що ствердження позивача про те, що односторонні акти його представників від 18.11.2020 та від 08.12.2020 фіксують лише факт самовільного втручання відповідачам в діючу систему теплопостачання, а не його відсутність, не відповідають дійсності, оскільки містять односторонній необґрунтований припис про її відновлення, тобто на спростування цього ствердження, фіксують саме факт відсутності приладів опалення.

Також зазначає, що посилання позивача на постанову Верховного суду від 19.09.2019 р. у справі №629/367/17 не може бути сприйнято до уваги, оскільки на виконання технічних умов відповідачем було передано постійно діючий міжвідомчий комісії законодавчо визначений пакет документів для отримання акту про відключення від мереж централізованого опалення, які знаходяться у попереднього балансоутримувача мереж КПТМ "Криворіжтепломережа", про неодноразово було повідомлено позивача з проханням отримати вказані документи від цього підприємства.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач використав надане законом права на подання відзиву на позов та доказів, позивачем подано відповідь на відзив, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

У зв`язку з проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до інформаційної довідки №233166419 від 19.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником нежитлового приміщення 26 за адресою: проспект Південний, буд. 26 в місті Кривий Ріг є Бухтіярова Антоніна Михайлівна.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку що знаходиться за адресою: проспект Південний, буд. 26 в місті Кривий Ріг є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2013-2014 років" від 11.09.2013 року №301, "Про закінчення опалювального сезону 2013-2014 років" від 12.03.2014 року №74, "Про початок опалювального сезону 2014-2015 років" від 17.09.2014 року № 292, "Про закінчення опалювального сезону 2014-2015 років" від 11.03.2015 року № 124, "Про початок опалювального сезону 2015-2016 років" від 09.09.2015 року № 365, "Про закінчення опалювального сезону 2015-2016 років" від 16.03.2016 року № 125, "Про початок опалювального сезону 2016-2017 років" від 14.09.2016 року №380, "Про закінчення опалювального сезону 2016-2017 років" від 14.03.2017 року № 118, "Про початок опалювального сезону 2017-2018 років" від 11.10.2017 року № 433, "Про закінчення опалювального сезону 2017-2018 років" від 14.03.2018 року № 125, "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років" від 12.09.2018 року № 407, "Про закінчення опалювального сезону 2018-2019 років" від 13.03.2019 року № 134, "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років" від 18.09.2019 року №448, "Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 років" від 23.03.2020 року №168, "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років" від 16.09.2020 року № 466, "Про закінчення опалювального сезону 2020-2021 років" від 17.03.2021 року № 119, позивач надавав послуги з теплопостачання у м. Кривому Розі на об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Факт надання послуг з теплопостачання Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" у будинку №26 по проспекту Південний у м. Кривому Розі у період з 07.10.2013 по 14.04.2021 підтверджується Актами подачі теплоносія та припинення подачі теплоносія за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26:

Акт від 07.10.2013 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 24.03.2014 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 25.10.2014 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 13.04.2015 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 21.10.2015 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 07.04.2016 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 24.10.2016 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 25.03.2017 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 02.11.2017 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 01.04.2018 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 15.11.2018 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 08.04.2019 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 19.11.2019 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 15.04.2020 року про припинення подачі теплоносія в будівлю;

Акт від 10.11.2020 року про подачу теплоносія в будівлю;

Акт від 14.04.2021 про припинення подачі теплоносія в будівлю.

10.03.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №1413/30 з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як власнику приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26, прим. 26.

Лист було направлено на адресу реєстрації відповідача: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26.

Відповідач, ознайомившись із пропозицію щодо укладення договору, відмовив у підписанні вказаного договору (копія листа та відповіді додаються до позовної заяви).

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати за спожиту теплову енергію за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26, прим. 26 за період з 07.10.2013 по 14.04.2021 поставлено теплову енергію на загальну суму 48 529,15 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 48 529,15 грн заборгованості за теплопостачання, 8 143,53 грн 3 % річних, 43 414,06 грн інфляційних витрат.

Предметом доказування у справі є обставини надання послуг з теплопостачання приміщення 26 за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26, наявність або відсутність заборгованості з оплати поставленої теплової енергії, нарахування штрафних санкцій, наявність прострочення оплати.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією у розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом статті 25 цього Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Згідно з частинами 2, 3, 7 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

З матеріалів справи убачається, що договір постачання теплової енергії до зазначеного приміщення між позивачем та відповідачем не укладався.

У той же час, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

При цьому, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 в справі № 904/6293/17.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт щодо постачання позивачем теплової енергії у період з 07.10.2013 по 14.04.2021 у будинку №26 по проспекту Південний у м. Кривому Розі у період з 07.10.2013 по 14.04.2021 підтверджується Актами подачі теплоносія та припинення подачі теплоносія за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26.

Відповідно до розрахунку спожитої теплової енергії за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 26 прим.26 за період з 07.10.2013 по 14.04.2021 поставлено теплову енергію на загальну суму 48 529,15 грн.

Відповідач проти доводів позивача про надання послуг з теплопостачання заперечує, посилаючись на те, що фактично теплопостачання у приміщення відповідача не здійснюється, відсутнє централізоване теплопостачання у приміщення 26 по проспекту Південний, 26 у м. Кривому Розі.

На підтвердження відсутності теплопостачання відповідачем надані копії актів від 18.11.2020 та від 08.12.2020, складених за участю працівників Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" та Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни.

Між тим, у вказаних актах зафіксовано самовільне втручання в діючу систему теплопостачання, яке призводить до порушення теплового балансу житлового будинку та пропонується відновити систему центрального опалення згідно проекту теплового будинку.

В період 2005 2019 років процедура відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентувалась Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачанню (надалі - Порядок), затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4.

Згідно Порядку виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08.02.2006 №90 Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, яким створено комісій для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання (далі Комісія). Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляються протоколом. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення (п. 2.2.1. Порядку). Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.02.2024 6 організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект (п. 2.3.1., 2.4.2. Порядку). По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення (додаток 4 Порядку) і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п. 2.6.-2.7. Порядку).

Таким чином, при відключенні від мереж централізованого опалення у споживача має бути законодавчо визначений пакет документів, а саме: 1) Рішення постійнодіючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади про надання дозволу на відключення, яке оформлене протоколом. 2) Погоджений з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж, проект індивідуального опалення. 3) Затверджений постійнодіючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади акт про відключення від мереж централізованого опалення.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження факту відключення від мереж централізованого опалення, а також законність такого відключення згідно наведеної вище процедури.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 у справі № 629/367/17 зазначив, що єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження.

Самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від від 14.04.2020 у справі № 908/1349/19.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика) встановлюється порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлі та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.

Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною будинку.

Враховуючи знаходження належного відповідачу приміщення в будівлі з внутрішньобудинковою системою теплопостачання, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальними.

Об`єктом теплопостачання є будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних Приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики.

Розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

Відповідно до пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на те, що у спірний період відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був здійснювати оплату за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, тож починаючи з 21 числа кожного місяця наступного за розрахунковим відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію за період з 07.10.2013 року по 14.04.2021 року у розмірі 48 529,15 грн.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з статті 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

11 березня 2020 року у зв`язку з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Законом України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Вказаний закон набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2).

Отже, вищевказаним законом позовна давність, встановлена статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину.

Суд погоджується з тим, що позовна давність по заборгованості за період з жовтня 2013 року (строк оплати до 20.11.2013) по січень2017 року (строк оплати до 20.02.20217) сплив.

У зв`язку із вищевикладеним суд відмовляє у стягненні заборгованості з відповідача, нарахованої позивачем за період з жовтня 2013 по січень 2017 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за період з лютого 2017 року (строк оплати до 20.03.20217) по квітень 2021 на суму 33 444,87 грн.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував інфляційні втрати за кожною окремою сумою заборгованості за сукупний період з 01.12.2013 по 22.12.2023 на загальну суму 43 414,06 грн. та 3% річних за кожною окремою сумою заборгованості за загальний період з 01.12.2013 по 22.12.2023 на загальну суму 8143,53 грн.

Здійснюючи оцінку правильності нарахування штрафних санкцій позивачем суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 № 630, Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на викладене, відповідач повинен був здійснювати оплату за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, а позивач починаючи з 21 числа кожного місяця наступного за розрахунковим мав би розраховувати прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням позовної давності, про застосування якої зроблено відповідачем заяву, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат у розмірі 18 877,68 грн. та 3% річних у розмірі 4 393,17 грн. за загальний період з 01.04.2017 по 22.12.2023 (за прострочення оплати за теплопостачання за період з лютого 2017 року по квітень 2021 року).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 56 715,72 грн (33 444,87 грн заборгованість за поставлену теплову енергію + 4 393,17 грн 3% річних + 18 877,68 грн інфляційні втрати).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються насторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни про стягнення 100 086,74 грн задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бухтіярової Антоніни Михайлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) 33 444,87 грн заборгованості за поставлену теплову енергію, 4 393,17грн 3% річних, 18877,68 грн інфляційних втрат, 1 529,88 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.03.2024

Суддя Ю.А. Бажанова