ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 910/4398/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Український трубний завод» (далі - Товариство, позивач) - Білоусов В.І. (адвокат),

відповідача - Антимонопольного комітету України (далі - АМК, Комітет, відповідач, скаржник) - Данилов К.О. (самопредставництво),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу АМК

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 (головуючий - суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 (головуючий - суддя Шаптала Є.Ю., судді Станік С.Р., Тищенко О.В.)

у справі №910/4398/23

за позовом Товариства

до АМК

про визнання частково недійсним рішення від 27.12.2022 №63-р/тк.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ВСТУП

Причиною звернення до суду є наявність/відсутність підстав для визнання частково недійсним рішення АМК в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон).

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство звернулося до суду з позовною заявою до АМК про визнання недійсним і скасування рішення АМК в частині, що стосується позивача.

1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення АМК в частині, що стосується позивача, прийнято відповідачем з не доведенням обставин, які мають значення для справи, що у відповідності до частини першої статті 59 Закону є підставою для визнання недійсним рішення в частині Товариства.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 у справі №910/4398/23, позовні вимоги задоволені повністю.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. АМК, посилаючись на ухвалення судами попередніх інстанцій оскаржуваних судових рішень з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі АМК із посиланням на пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає таке.

4.1.1. Судами першої та апеляційної інстанції застосовано норму статті 86 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №910/2988/18, від 05.08.2019 у справі №922/2513/18, від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 11.06.2020 у справі №910/10212/19, від 02.07.2020 у справі №927/741/19, від 26.01.2021 у справі №910/2576/20, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 23.03.2021 у справі №910/4542/20, від 15.12.2020 у справі №910/2025/20, від 13.08.2019 у справі №916/2670/18.

4.1.2. Судами першої та апеляційної інстанцій застосовано статтю 52 Закону без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, а саме:

- від 13.08.2019 у справі №916/2670/18, зокрема, такого змісту: «нормами Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено обов`язок органу Комітету наводити в рішенні «розрахунок штрафу, формули та алгоритми розрахунку штрафів»;

- від 13.02.2018 №910/20661/16, зокрема, такого змісту: «у вирішенні спору не враховано того, що у визначенні розміру штрафу Комітет діяв у межах наданих йому повноважень та без порушення положень чинного законодавства України (про що слушно зазначає у касаційній скарзі і Комітет), що відповідно до згаданих приписів статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» виключає можливість визнання недійсним Рішення АМК в частині накладення штрафу. При цьому названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені чи звільняти від їх сплати (у разі їх правомірного нарахування)».

4.1.3. Не враховані висновки Верховного Суду щодо кваліфікації стосовно пункту 4 частини другої статті 6 Закону, викладені у постанові від 03.03.2020 у справі №907/284/19 такого змісту: «вчинення суб`єктом господарювання узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, є окремим складом порушення законодавства про захист економічної конкуренції, і спосіб його доведення не передбачає здійснення дослідження ринку певного товару та його учасників...».

4.1.4. На сьогоднішній день відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону у подібних правовідносинах.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. Від позивача відзив на касаційну скаргу у визначений строк до Суду не надійшов.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстальпостач" (далі - ТОВ "Укрстальпостач") і Товариство подали тендерні пропозиції для участі в торгах на закупівлю (далі разом - Процедури закупівель або Торги):

- "Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби" (лоти №№ 1, 2), яку проводило ОКП "Донецьктеплокомуненерго", ідентифікатор закупівлі UA-2017-03-16-000162-c (далі - Процедура закупівлі-1);

- "Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби" (лоти №№ 1, 2), яку проводило ОКП "Донецьктеплокомуненерго", ідентифікатор закупівлі UA-2017-04-27-000353-c (далі - Процедура закупівлі-2);

- "Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби 44160000-9", яку проводило ОКП "Донецьктеплокомуненерго", ідентифікатор закупівлі UA-2018-03-16-000230-b (далі - Процедура закупівлі-3);

- "Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби", яку проводило ОКП "Донецьктеплокомуненерго", ідентифікатор закупівлі UA-2018-04-26-000352-a (далі - Процедура закупівлі-4);

- "Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби", яку проводило ОКП "Донецьктеплокомуненерго", ідентифікатор закупівлі UA-2018-07-20-000783-c (далі - Процедура закупівлі-5);

- "Труби сталеві безшовні та відводи сталеві цільнотянуті", яку проводило комунальне підприємство "Теплоенерго", ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-29-001064-c (далі - Процедура закупівлі-6);

- "Код за ДК 021:2015 - 44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби сталеві в асортименті)", яку проводило КП "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради, ідентифікатор закупівлі UA-2017-10-27-001598-b (далі - Процедура закупівлі-7);

- "Труби вуглецеві в асортименті, або еквівалент", яку проводило ПАТ "СУМИХІМПРОМ", ідентифікатор закупівлі UA-2017-06-15-001035-b (далі - Процедура закупівлі-8).

6.2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.12.2022 Тимчасова адміністративна колегія АМК за результатами розгляду справи №86/60/88-рп/к.21 прийняла рішення №63-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення), з описової частини якого випливає, що:

- дії, зокрема позивача визнано порушеннями пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону;

- накладено штрафи, зокрема на Товариство - у розмірі 8 366 000 грн.

6.3. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначено, що Рішення відповідача мотивовано, зокрема, тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «Українська трубопромислова компанія» (в подальшому перейменована у ТОВ «Український трубний завод»), допустили антиконкурентну узгоджену поведінку під час всіх восьми процедурах закупівлі.

6.4. Суди попередніх інстанцій вказали, що така антиконкурента узгоджена поведінка в усіх восьми процедурах закупівлі, які проводились чотирма різними замовниками у квітні, травні, липні, жовтні та листопаді 2017 року та квітні, червні, серпні, вересні 2018 року підтверджується, на думку відповідача, такими непрямими доказами:

6.4.1. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-1 (квітень 2017, замовник - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», процедура закупівлі відмінена 25.04.2017):

«(55) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" та ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-1, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(73) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(74) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-1, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(78) Для здійснення реєстрації на майданчику і внесення забезпечення для участі у Процедурі закупівлі-1 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало надану від ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") фінансову допомогу…»;

«(79) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" у Процедурі закупівлі-1 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(80) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2017 року, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-1, сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" Хараїму В. В. кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(96) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-1 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою із ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного із Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ"), і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу».

6.4.2. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-2 (травень 2017, замовник - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», переможець - Товариство):

«(98) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист 14 від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" та ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-2, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(116) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(117) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-2, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(121) Для здійснення реєстрації на майданчику і внесення забезпечення для участі у Процедурі закупівлі-2 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало повернену від ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(122) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" в Процедурі закупівлі-2 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(123) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2017 року, у тому числі на наступний день після проведення Процедури закупівлі-2, сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - Хараїму В. В. кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(139) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-2 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступ до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу»;

«(141) За результатами аналізу файлів, завантажених Відповідачами до системи "Prozorro" для участі в Процедурі закупівлі-2, встановлено, що частина зазначених файлів, завантажених Відповідачами, створена з однаковою датою та з мінімальною різницею у часі, зокрема (див. додаток 5 до рішення): - ТОВ "Укрстальпостач" - 26.05.2017 о 15.28.45, 15.29.03; - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") - 26.05.2017 о 15.24.36, 15.25.18.

(142) Отже, частина файлів, завантажених Відповідачами до системи "Prozorro", створена з однаковою датою та з мінімальною різницею в часі, що, у свою чергу, свідчить про спільне використання Відповідачами однієї й тієї ж комп`ютерної техніки й спільну підготовку до Процедури закупівлі-2».

6.4.3. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-3 (квітень 2018 року; замовник - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», переможець - Товариство):

«(143) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), у 2018 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-3, ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") повертало ТОВ "Укрстальпостач" фінансову допомогу»;

«(160) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(161) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2018 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-3, надавали фінансову допомогу»;

«(164) Для здійснення реєстрації на майданчику для участі у Процедурі закупівлі-3 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало отриману від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(165) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" у Процедурі закупівлі-3 стала можливою завдяки перерахуванню коштів ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(166) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2018 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(182) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-3 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), з якої ТОВ "Укрстальпостач" заходило в аукціон для участі у Процедурі закупівлі-3, що належала товариству, яке знаходилось за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ"), і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу»;

«(184) За результатами аналізу файлів, завантажених Відповідачами до системи "Prozorro" для участі в Процедурі закупівлі-3, встановлено, що вони мають спільні властивості, які свідчать про єдине джерело походження цих файлів, а саме: в описі файлів параметр "Виробник" містить значення " 3-Heights (TM) PDF Security Shell 4.8.25.2" (див. додаток 5 до рішення).

(185) Разом із тим частина зазначених файлів, завантажених Відповідачами, створена з однаковою датою та з мінімальною різницею в часі, зокрема: - ТОВ "Укрстальпостач" - 30.03.2018 о 12.18.17; - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") - 30.03.2018 о 13.10.54».

6.4.4. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-4 (квітень 2018, замовник - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», процедура відмінена замовником 02.07.2018):

«(195) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(196) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2018 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-4, надавали фінансову допомогу»;

«(199) Для здійснення реєстрації на майданчику для участі у Процедурі закупівлі-4 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало отриману від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(200) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" у Процедурі закупівлі-4 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(201) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2018 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(217) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-4 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції, заходили в аукціон з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою із ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного із Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ"), і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу»;

«(219) За результатами аналізу файлів, завантажених Відповідачами до системи "Prozorro" для участі в Процедурі закупівлі-4, встановлено, що вони мають спільні властивості, які свідчать про єдине джерело походження цих файлів, а саме: в описі файлів параметр "Виробник" містить значення " 3-Heights (TM) PDF Security Shell 4.8.25.2».

6.4.5. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-5 (серпень 2018, замовник - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», переможець - ТОВ «Завод металевих профілів»):

«(221) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), у 2018 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-5, ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") повертало ТОВ "Укрстальпостач" фінансову допомогу»;

«(238) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(239) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2018 році надавали фінансову допомогу»;

«(242) Для здійснення реєстрації на майданчику для участі у Процедурі закупівлі-5 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало отриману від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(243) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" Процедурі закупівлі-5 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(244) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2018 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(260) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-5 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції, заходили в аукціони з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) [директор на момент проведення Процедури закупівлі-5] якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу».

6.4.6. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-6 (жовтень 2017, замовник - КП «Теплоенерго, переможець - Товариство):

«(262) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-6, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(279) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(280) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2017 році надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(283) Для внесення забезпечення для участі у Процедурі закупівлі-6 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало повернену від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(284) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" у Процедурі закупівлі-6 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(285) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2017 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(301) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-6 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу».

6.4.7. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-7 (листопад 2017, замовник - КП «служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, переможець - ТОВ «Укрстальпостач»):

«(303) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-7, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(320) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(321) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2017 році надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(323) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2017 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(338) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-7 здійснювали доступ до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу».

6.4.8. Щодо узгоджених дій в Процедурі закупівлі-8 (липень 2017, замовник - ПАТ «Сумихімпром, переможець - ТОВ «Титан України»):

«(340) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") у 2017 році, у тому числі в період проведення Процедури закупівлі-8, надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(357) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") і ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") здійснювали господарську діяльність за однією адресою, що свідчить про наявність умов для обміну інформацією між вказаними суб`єктами господарювання.

(358) Відповідно до банківських виписок, наданих АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") і ТОВ "Укрстальпостач" у 2017 році надавали / повертали фінансову допомогу»;

«(361) Для здійснення реєстрації на майданчику для участі у Процедурі закупівлі-8 ТОВ "Укрстальпостач" використовувало повернену від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013") фінансову допомогу…»;

«(362) Отже, участь ТОВ "Укрстальпостач" у Процедурі закупівлі-8 стала можливою завдяки перерахуванню коштів від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" (ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013"), що свідчить про єдність інтересів Відповідачів та відсутність між ними конкуренції.

(363) ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") протягом 2017 року сплачувало директору ТОВ "Укрстальпостач" - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 № ФОП14-3 (лист АТ "УкрСиббанк" від 02.03.2021 № 55-1/09-18, вх. № 60-01/432кі від 09.03.2021)»;

«(379) ТОВ "Укрстальпостач" і ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") під час участі у Процедурі закупівлі-8 здійснювали керування своїми банківськими рахунками за допомогою системи "Клієнт-Банк" і доступу до електронних адрес, подавали фінансову звітність і свої тендерні пропозиції, заходили в аукціон з однієї ІР-адреси (мається на увазі ІР-адреса НОМЕР_1 ), яка належала товариству, що знаходилося за однією адресою з ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ") та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність одного з Відповідачів - ТОВ "Українська трубопромислова компанія" (ТОВ "УТЗ"), і якому інший Відповідач (ТОВ "Укрстальпостач") надавав / повертав фінансову допомогу».

6.5. Суди попередніх інстанцій зазначали, що:

- за висновком Комітету, відповідачі антимонопольної справи під час підготовки документації для участі в Процедурах закупівель 1-8 діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою;

- зібрані в межах антимонопольної справи докази Комітет вважає такими, що свідчать про антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів в восьми процедурах закупівлі, Товариством і ТОВ "Укрстальпостач", а саме:

фінансову підтримку зазначених суб`єктів господарювання один одному;

фінансову підтримку ТОВ "Укрстальпостач" товариством, де засновником і директором був кінцевий бенефіціарний власник іншого - Товариства;

внесення оплати для реєстрації пропозиції та забезпечення участі в торгах ТОВ «Укрстальпостач» за рахунок коштів фінансової допомоги, наданої Товариством;

господарські відносини між Товариством і директором ТОВ «Укрстальпостач»;

використанням відповідачами (Товариством і ТОВ «Укрстальпостач») під час керування банківськими рахунками, подання фінансової звітності, подання тендерних пропозицій, здійснення доступу до адрес електронної пошти, однієї і тієї ж ІР-адреси, яка належала товариству (третій особі - ТОВ «ГК «Пріоритет»), що знаходилося за однією адресою з Товариством, та один із засновників (учасників) якого мав одноосібний вирішальний вплив на діяльність Товариства, і якому ТОВ «Укрстальпостач» надавало / повертало фінансову допомогу;

синхронність дій у часі під час керування банківськими рахунками та подання тендерної документації;

спільні властивості файлів.

6.6. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, зокрема, таке.

6.6.1. Щодо фінансової допомоги:

- відповідно до банківських виписок, наданих Комітету від АТ "УкрСиббанк" (лист від 02.03.2021 №55-1/09-18, вх.№60-01/432кі від 09.03.2021), ТОВ "Укрстальпостач" і Товариство в період проведення семи із восьми процедур закупівель (окрім Процедури закупівлі-4), надавали / повертали фінансову допомогу один одному;

- за інформацією Комітету, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) Товариства й директором зазначеного товариства у 2017-2018 роках був ОСОБА_2 , із часткою у статному капіталі 100%, який у 2017-2018 роках був також одним із засновників (учасників) із часткою у статутному капіталі 40 % ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ";

- відповідно до вище вказаних банківських виписок ТОВ "Укрстальпостач" та ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" в період проведення всіх восьми процедур закупівель були також пов`язані фінансовими взаємовідносинами - надання/повернення фінансової допомоги один одному;

- при цьому, ТОВ «Укрстальпостач» для здійснення реєстрації на майданчику і внесення забезпечення для участі у закупівлях використовувало надану від Товариства та ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ" фінансову допомогу, а саме: у Процедурі закупівлі-1 від Товариства, у Процедурі закупівлі-2 від Товариства та ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ", у Процедурах закупівлі-3-8 від ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ", що, на думку Комітету, свідчить про єдність інтересів товариств;

- наявність договору фінансової допомоги з іншим товариством (ТОВ «ГК «ПРІОРИТЕТ»), яке не було відповідачем у антимонопольній справі, оскільки, не було учасником процедур закупівель не доводить суду, яким чином такі обставини впливають на узгодженість дій учасників торгів, з огляду на те, що засновником такого товариства із часткою у статутному капіталі 40 % є засновник із часткою у статутному капіталі 100 % та директор одного з відповідачів (Товариство).

6.6.2. Щодо господарських відносин Товариств:

- Комітет вказує, що Товариство протягом 2017-2018 років сплачувало директору ТОВ «Укрстальпостач» - ОСОБА_1 кошти за оренду приміщення, послуги з прибирання згідно з договором від 01.10.2014 №ФОП14-3. Отже, на переконання Комітету, відповідачі (Товариство та ТОВ «Укрстальпостач») пов`язані господарськими відносинами, що надавало можливість домовитися про результати всіх восьми процедур закупівель;

- укладення та виконання господарського договору між Товариством і фізичною особою-підприємцем, що провадить незалежну підприємницьку діяльність самостійно, попри те, що така особа перебуває також в трудових відносинах (є директором) з ТОВ «Укрстальпостач», не доводить сталості господарських відносин між учасниками процедур закупівель, якими є Товариство та ТОВ «Укрстальпостач» та не свідчить про спрямованість дій цих учасників на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів торгів.

6.6.3. Щодо спільних властивостей файлів:

- Комітет зазначає, що файли завантажені до системи «Prozorro» для участі у Процедурах закупівель-3, 4 містять спільні метадані, зокрема: в описі файлів «Виробник» міститься значення « 3-Heights TM PDF Security Shell 4.8.25.2», а у Процедурах закупівлі - 2, 3 також частина завантажених файлів створені з однаковою датою та мінімальною різницею в часі, що свідчить про використання відповідачам однієї й тієї ж комп`ютерної техніки і спільну підготовку до перелічених процедур закупівель;

- як встановлено судом під час розгляду справи, програма « 3-Heights TM PDF Security Shell» є доступною для широкого кола споживачів і дозволяє застосовувати цифрові підписи до PDF-документів і їх подальший захист шляхом встановлення паролів і авторизації користувачів. З наданого суду додатку №5 до рішення вбачається, що лише окремі файли учасників (які до того ж мають різні назви) були завантажені у відносно близькому часовому проміжку (у Процедурі закупівлі-2 - лише чотири файли, у Процедурі закупівлі-3 - лише чотири файли, у Процедурі закупівлі-4 - лише п`ять файлів);

- отже, використання учасниками торгів однієї і тієї ж комп`ютерної програми для створення документів та завантаження таких документів з різними назвами у одну дату з мінімальним проміжком у часі з більшою вірогідністю пояснюються збігом обставин, тобто об`єктивною причиною, яка не може свідчити про узгодженість дій учасників з метою спотворення результатів торгів;

- щодо такої ознаки як схоже оформлення документів, а саме використання програми 3-Heights (TM) PDF Security Shell 4.8.25.2 як ТОВ «Укрстальпостач», так і Товариство, то дана ознака встановлена тільки щодо процедур закупівлі-2,3 та процедура закупівлі-4 (що випливає з додатку №5 до Рішення) і щодо різних за змістом документів у тендерних пропозиціях, в інших процедурах закупівлі такі непрямі докази взагалі відсутні.

6.6.4. Що ж до використання однієї і тієї ж ІР-адреси:

- дійсно, як підтверджено позивачем і зазначено у Рішенні Комітетом, учасники закупівель (Товариство та ТОВ «Укрстальпостач») протягом 2017-2018 років не знаходились і не орендували приміщення за однією адресою, проте, під час участі у всіх восьми процедурах закупівель (для керування банківськими рахунками, доступу до електронних адрес, подання фінансової звітності і тендерних пропозицій) використовували одну і ту ж саму ІР-адресу - НОМЕР_1 , що була надана у користування ТОВ «Телеміст» - ТОВ «ГК «ПРІОРИТЕТ» за адресою надання послуг: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26Б, оф. 217, що також є адресою місцезнаходження Товариства;

- під час розгляду справи, представник позивача не пояснив суду об`єктивні причини співпадіння ІР-адрес, з огляду на те, що місцезнаходження Товариства - м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26Б, оф. 217, а ТОВ «Укстальпостач» на час проведення восьми процедур закупівель - м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 26 (з 30.06.2022 - м. Олександрія, вул. 6 Грудня, 143, оф. 201), однак, суд констатує, що висновок органу Комітету щодо відсутності в суб`єкта господарювання об`єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об`єктивно (незалежно від суб`єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів;

- таким чином, саме лише використання однієї і тієї ж спільної адреси не можуть самі собою свідчити про те, що між учасниками процедури відбувся обмін інформацією під час підготовки конкурсних пропозицій;

- крім того, ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб`єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). При цьому, схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому збігу дій суб`єктів господарювання, зумовленому специфікою відповідного товарного ринку.

6.7. На переконання суду першої інстанції, під час кваліфікації порушення конкурентного законодавства у вигляді аниконкурентних узгоджених дій, Комітет не встановлює товарний ринок та його межі (як наприклад при встановлененні зловживання монопольним становищем). Проте, при оцінці обставин, що мають результатом узгодженість дій учасників торгів, Комітет має з`ясувати чи не можуть бути схожі дії наслідком специфіки товарного ринку, на якому суб`єкти здійснюють свою господарську діяльність.

6.8. Суд першої інстанції вказав, що як вбачається з описової частини оскаржуваного рішення Комітету, спотворення результатів торгів відбулось на товарному ринку виробництва та постачання трубної продукції.

6.9. Судом першої інстанції, з відкритих даних в мережі Інтернет, встановлено, що основними виробниками труб в Україні є ТОВ «Інтерпайп НІКО ТЬЮБ», «ДМЗ Комінмет», ММК ім. Ілліча, «Інтерпайп НМТЗ», «Трубосталь», «Сентравіс», Дніпровський трубний завод, «Славсант» з місцезнаходженням виробничих потужностей в Дніпропетровській області. Як, товариство, так і ТОВ «Укрстальпостач» під час участі у всіх восьми процедурах закупівель здійснювали свою підприємницьку діяльність у м. Дніпро, що зумовлено специфікою такого ринку, а саме обмеженість територіального поширення товарного ринку.

6.10. Як проаналізовано судом першої інстанції з відкритих джерел ринку металевих труб, переважна більшість виробників такої продукції розміщено саме в Дніпропетровській та Донецькій областях і станом на момент проведення процедур закупівлі частина виробництв знаходилась на окупованій (непідконтрольній) Україні території, а, отже, ринок є достатньо вузьким як територіально, так і по кількості суб`єктів господарювання. Отже, наявність господарських відносин, в тому числі і надання фінансової допомоги, може бути пояснена об`єктивними причинами, які в оскаржуваному рішенні АМК не проаналізовані, і не надано відповідь на заперечення позивача у справі щодо того, що наявність фінансової допомоги учасниками вузькоспеціалізованого ринку може пояснюватися об`єктивними обставинами.

6.11. Суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку Комітет фактично встановив наявність в діях позивача та ТОВ "Укрстальпостач" узгоджених дій під час процедур закупівель на основі обмеженого кола факторів, а саме: (1) використання спільної ІР-адреси та (2) з синхронністю у часі у (3) восьми процедурах закупівель, (4) фінансової допомоги ТОВ "Укрстальпостач" і Товариства в (5) період проведення семи процедур закупівель (окрім Процедури закупівлі-4), та (6) спільні властивості (використання однієї програми та завантаження файлів у відносно однаковий проміжок часу) деяких файлів у Процедурах закупівель-2,3,4, що, на думку суду першої інстанції, можуть бути пояснені простим співпадінням і специфікою ринку підприємницької діяльності в межах одного територіально обмеженого товарного ринку, та в своїй сукупності не свідчать про узгодженість дій позивача та ТОВ «Укрстальпостач» з метою спотворення результатів усіх восьми процедур закупівель та не є достатнім для встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки учасників у торгах, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

6.12. Щодо розміру штрафу суди попередніх інстанцій вказали, зокрема, таке.

6.12.1. Комітет зазначаючи в описовій та мотивувальній частинах Рішення про накладення на позивача штрафу у розмірі 8 366 000 грн зазначив, що відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону за порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

6.12.2. В пункті 446 Рішення, Комітет зазначив, що за інформацією, наданою ГУ ДПС у Дніпропетровській області (лист від 14.04.2022 №10691/5/04-36-18-04-10, вх. №60-01/293кі від 25.04.2022), чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2021 рік відповідно до фінансової звітності становив:

- у ТОВ "Укрстальпостач" - 83 660 600 грн;

- у Товариства - 948 902 000 грн.

6.12.3. Жодних інших обґрунтувань щодо визначення розміру штрафу, що передбачений статтею 52 Закону в оскаржуваному Рішенні не наведено.

6.12.4. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що:

- в описовій та мотивувальній частині оскаржуваного рішення Комітет визначив, що на Товариство накладено штраф у розмірі 8 366 000 грн (сторінка 2), хоча в резолютивній частині рішення наклав на позивача штраф за вчинені 8 порушень у загальному розмірі 94 890 000 грн, що встановлено судом шляхом сумування визначеної в резолютивній частині суми штрафів, накладених на позивача;

- у розділі 8 оскаржуваного рішення (сторінка 56-57) Комітет обмежився лише посиланням на статтю 52 Закону та на інформацію органів Державної податкової служби щодо чистого доходу позивача за 2021 рік від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у розмірі 948 902 000 грн, жодним чином не обґрунтовуючи розмір штрафу щодо кожного вчиненого порушення (процедур закупівлі), яке було встановлено Комітетом в мотивувальній частині Рішення;

- за змістом статті 52 Закону залежно від виду порушення штраф накладається у таких розмірах: до 10%, до 5% та до 1% доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Тобто, законодавець встановлює лише верхню межу штрафу, а вже конкретний його розмір в цих межах визначає орган АМК;

- така законодавча конструкція, при відсутності обґрунтування Комітетом розміру штрафу щодо кожного встановленого Комітетом порушення, та наявності помилок у оскаржуваному рішенні щодо встановленого розміру штрафу щодо позивача, унеможливлюють перевірку судом правомірності нарахування такого штрафу щодо кожного встановленого порушення, наслідком чого, на переконання суду, є скасування рішення Комітету щодо визначення розміру штрафу відносно позивача;

- відтак, ухвалюючи дане рішення, суд першої інстанції виходить з мотивів наступного, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу.

6.12.5. На переконання суду першої інстанції, накладення штрафу за ймовірно вчинені порушення має бути обґрунтовано в рішенні Комітету до тієї міри, яка дозволить чітко та недвозначно зрозуміти сторонньому спостерігачу взаємозв`язок між вчиненим та наслідками. І навпаки, визначений Комітетом розмір накладеного на порушника штрафу є диференційованим індикатором ступеню винуватості останнього за конкретні порушення, виявлені Комітетом, оцінені у взаємозв`язку, з урахуванням конкретних обставин справи.

6.13. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, висновував, що:

- оскільки, відповідачем (Комітетом) в оскаржуваному рішенні допущені помилки щодо визначення розміру штрафу, що накладено на позивача, і самостійно ці помилки суд усунути не має можливості, (оцінка) переоцінка судом висновків Комітету щодо допущення позивачем антиконкурентних узгоджених дій не проводиться, оскільки вона (переоцінка) не зможе усунути дефекти оскаржуваного рішення;

- дефекти оскаржуваного рішення Комітету щодо визначення різного розміру санкцій для позивача в описовій та резолютивній частині, які не можливо усунути в процесі судового контролю, є підставою для скасування рішення щодо позивача і в частині встановлених порушень, оскільки, державним органом допущено невідповідність висновків, викладених у Рішенні, обставинам справи.

7. Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2024, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №910/4398/23 на підставі пунктів 1 і 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.2. Від позивача 06.02.2024 до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на касаційну скаргу.

7.3. Суд протокольною ухвалою від 27.02.2024 відмовив у задоволенні клопотання, з огляду на приписи статті 118, 119 ГПК України. Втім, Суд долучає відзив як письмові пояснення, з огляду на статтю 42 ГПК України до матеріалів справи, та оцінюватиме їх у межах статті 300 ГПК України.

7.4. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.5. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

8.4. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

8.5. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

8.6. При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

8.7. Що ж до визначення подібних правовідносин, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин.

8.8. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

8.9. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

8.10. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

8.11. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

8.12. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи [див. постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі №925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі №910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі №243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі №372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 22) і №522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі №706/1272/14-ц (пункт 22)]. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

8.13. Скаржник посилається на низку постанов Верховного Суду, які вказані у пунктах 4.1.1 - 4.1.2 цієї постанови, зазначаючи про те, що судами попередніх інстанцій не було враховано правові висновки.

8.14. Так, АМК вказує, що судами першої та апеляційної інстанцій застосовано норму статті 86 «Оцінка доказів» ГПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у таких постановах Верховного Суду:

- від 22.10.2019 у справі №910/2988/18 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України (далі - АМК) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 05.08.2019 у справі №922/2513/18 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення відділення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 07.11.2019 у справі №914/1696/18 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення відділення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивачів];

- від 11.06.2020 у справі №910/10212/19 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення відділення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 02.07.2020 у справі №927/741/19 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення відділення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 26.01.2021 у справі №910/2576/20 [предметом розгляду було визнання недійсним рішення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 04.02.2021 у справі №910/17126/19 [предметом розгляду було визнання недійсним рішення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 23.03.2021 у справі №910/4542/20 [предметом розгляду було визнання недійсним рішення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 15.12.2020 у справі №910/2025/20 [предметом розгляду було визнання недійсним рішення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивача];

- від 13.08.2019 у справі №916/2670/18 [предметом розгляду було визнання недійсним та скасування рішення відділення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у частині, яка стосується позивачів].

8.15. Слід зазначити, що у справах наведених вище рішення АМК оскаржувалися в частині визнання вчинення позивачем/позивачами порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

8.16. Правові позиції у справах означених у пункті 8.14 цієї постанови стосуються застосування статті 86 ГПК України, яка є нормою процесуального права та як норма процесуального права є універсальною.

8.17. Що ж до висновків у справах, які вказані у пунктах 4.1.2 - 1.4.3 цієї постанови, то слід зазначити таке.

8.18. Предметом розгляду у даній справі є визнання частково недійсним рішення АМК в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону.

8.19. Предметом розгляду справи №916/2670/18 є визнання недійсним і скасування рішення АМК в частині визнання вчинення позивачами порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону.

8.19.1. Скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій застосовано статтю 52 Закону без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 13.08.2019 у справі №916/2670/18 такого змісту: «нормами Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено обов`язок органу Комітету наводити в рішенні «розрахунок штрафу, формули та алгоритми розрахунку штрафів».

8.20. Предметом розгляду справи №910/20661/16 є визнання недійсним рішення АМК, яким визнано, що позивач вчинив порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету у встановлений ним строк.

8.20.1. Відповідач вказує, що судами попередніх інстанцій застосовано статтю 52 Закону без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 13.02.2018 у справі №910/20661/16 такого змісту: «у вирішенні спору не враховано того, що у визначенні розміру штрафу Комітет діяв у межах наданих йому повноважень та без порушення положень чинного законодавства України (про що слушно зазначає у касаційній скарзі і Комітет), що відповідно до згаданих приписів статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» виключає можливість визнання недійсним Рішення АМК в частині накладення штрафу. При цьому названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені чи звільняти від їх сплати (у разі їх правомірного нарахування)».

8.21. Предметом розгляду справи №907/284/19 є визнання недійсним і скасування рішення АМК в частині визнання вчинення позивачами порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону.

8.21.1. Комітет вказує, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду щодо кваліфікації стосовно пункту 4 частини другої статті 6 Закону, викладеного у постанові від 03.03.2020 у справі №907/284/19 такого змісту: «вчинення суб`єктом господарювання узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, є окремим складом порушення законодавства про захист економічної конкуренції, і спосіб його доведення не передбачає здійснення дослідження ринку певного товару та його учасників...».

8.22. Отже, справи №916/2670/18, №907/284/19 і дана справа є схожими в частині, що стосується предмету позову (визнання частково недійсним рішення АМК в частині визнання вчинення позивачами порушення законодавства про захист економічної конкуренції), за однаковим нормативно-правовим регулюванням кваліфікації та притягнення за правопорушення, а саме за пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону.

8.23. Що ж до справи №910/20661/16, то слід зазначити, що вона є схожою зі справою №910/4398/23 в частині, яка стосується питання щодо накладення АМК штрафів, вид правопорушення та максимальний розмір яких урегульовано статтею 52 Закону, яка складається з частин і абзаців, втім, різняться за кваліфікацією, підставами та доводами.

8.24. Верховний Суд виходить з того, що неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

8.25. Слід зазначити, що касаційне провадження у даній справі також відкрито на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

8.26. Так, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування щодо застосування пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону у подібних правовідносинах.

8.27. Відповідно до приписів пункту 3 частини третьої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

8.28. Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність/відсутність подібності правовідносин та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

8.29. Слід зазначити, що висновки Верховного Суду стосовно питання застосування положень пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону, у контексті спірних правовідносин, враховуючи обставини даної справи та вказані скаржником порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, відсутні.

8.30. Отже, з огляду на відсутність таких висновків, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

8.31. Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).

8.32. Відповідно до приписів Закону:

- економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (абзац другий статті 1);

- антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (частина перша статті 6);

- антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини другої статті 6);

- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (пункт 1 статті 50);

- порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51);

- за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону.

8.33. Судом першої інстанції ухвалено рішення, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, про задоволення позовних вимог і визнано недійсним і скасовано Рішення АМК в частині, що стосується Товариства.

8.34. Відповідач у касаційній скарзі вказав, що судом першої інстанції було допущено порушення таких принципів господарського судочинства як змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ГПК України) і диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ГПК України).

8.35. Суд виходить з того, що в силу приписів частини другої статі 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

8.36. Принципи (основні засади) господарського судочинства мають наскрізний характер господарського процесуального права, є підставою такого права, містяться у його змісті та виступають як орієнтири.

8.37. Відповідно до статті 13 «Змагальність сторін» ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

8.38. Статтею 14 «Диспозитивність господарського судочинства» ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

8.39. Так в оскаржуваному рішенні зазначено, що судом першої інстанції, з відкритих даних в мережі Інтернет, встановлено, що основними виробниками труб в Україні є ТОВ «Інтерпайп НІКО ТЬЮБ», «ДМЗ Комінмет», ММК ім. Ілліча, «Інтерпайп НМТЗ», «Трубосталь», «Сентравіс», Дніпровський трубний завод, «Славсант» з місцезнаходженням виробничих потужностей в Дніпропетровській області. Як, товариство, так і ТОВ «Укрстальпостач» під час участі у всіх восьми процедурах закупівель здійснювали свою підприємницьку діяльність у м. Дніпро, що зумовлено специфікою такого ринку, а саме обмеженість територіального поширення товарного ринку.

8.40. У подальшому суд першої інстанції вказав, що як проаналізовано судом першої інстанції з відкритих джерел ринку металевих труб, переважна більшість виробників такої продукції розміщено саме в Дніпропетровській та Донецькій областях і станом на момент проведення процедур закупівлі частина виробництв знаходилась на окупованій (непідконтрольній) Україні території, а, отже, ринок є достатньо вузьким як територіально, так і по кількості суб`єктів господарювання. Отже, наявність господарських відносин, в тому числі і надання фінансової допомоги, може бути пояснена об`єктивними причинами, які в оскаржуваному рішенні АМК не проаналізовані, і не надано відповідь на заперечення позивача у справі щодо того, що наявність фінансової допомоги учасниками вузькоспеціалізованого ринку може пояснюватися об`єктивними обставинами.

8.41. Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що такі дії суду першої інстанції не були обумовлені тим, що позивач та/або відповідач зверталися з відповідними клопотаннями до суду.

8.42. Таким чином, суд першої інстанції самостійно проводив дослідження ринку металевих труб у мережі Інтернет, аналізував інформацію, та на підставі проведеного аналізу дійшов до певного висновку.

8.43. Втім, зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вбачається, що дані обставини визнані судом у розумінні частини п`ятої статті 75 ГПК України загальновідомими. Також, зміст судових рішень не містить міркувань, які б надавали можливість вважати/віднести вказані обставини до загальновідомих. Адже, саме по собі посилання суду на те, що в мережі Інтернет є певна інформація не може автоматично свідчити про загальновідомість.

8.44. Верховний Суд, виходить з того, що загальновідомі факти не потребують доказування тоді, коли вони визнані такими судом. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Але, крім, об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (постанова Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3946/16).

8.45. Перевіряючи доводи АМК стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що не вбачає порушення судом першої інстанції принципу змагальності та як наслідок - порушення норм процесуального права, оскільки, судом першої інстанції не здійснювались дії щодо збирання доказів у розумінні положень ГПК України, натомість як з метою повного та всебічного розгляду справи судом досліджувались обставини, що мають значення для вирішення спору.

8.46. Втім, Суд виходить з того, що ГПК України містить норми стосовно дослідження доказів (зокрема, стаття 210 ГПК України), у свою чергу, в силу приписів частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

8.47. Відповідно до частин першої та третьої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8.48. Частиною п`ятою статті 236 ГПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.49. Згідно з пунктом 5 частини четвертої статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

8.50. Отже, в силу приписів вказаних вище норм процесуального права суд наділений повноваженнями стосовно з`ясування та встановлення обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, та щодо оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тобто суд досліджує саме докази.

8.51. Відповідно до частини четвертої статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

8.52. З огляду на викладене, зі змісту судового рішення убачається, що суд першої інстанції не дотримався приписів частини четвертої статті 74, частини п`ятої статті 75, статі 86 ГПК України, що фактично призвело до порушення принципів господарського судочинства, означених у пунктах 4, 5 частини третьої статті 2 ГПК України, які розкриті у статтях 13 та 14 ГПК України.

8.53. Також, знайшли свої підтвердження доводи скаржника стосовно неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.03.2020 у справі №907/284/19 (пункт 4.1.3 цієї постанови), виходячи з такого.

8.54. Так, враховуючи наведене у пунктах 6.9, 6.10 цієї постанови, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, досліджував ринок металевих труб, втім, дослідження ринку товарів/послуг не входять до предмета доказування стосовно вчинення/невчинення суб`єктом господарювання узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

8.55. Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

8.56. Крім того, недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону (правова позиція, наведена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №910/13451/20).

8.57. Для визнання АМК вчиненим порушення законодавства про захист економічної конкуренції достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема, шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу та призводить до спотворення результатів торгів.

8.58. Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, що є сталою та послідовною, відповідно до якої у застосуванні статей 1, 5, 6 Закону, змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

8.59. Суд систематично наголошував на тому, що Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.

8.60. Верховний Суд відзначає, що стаття 86 ГПК України, як норма процесуального права, має загальний (абсолютний) характер для усіх справ. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів, наданих сторонами. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

8.61. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 86 ГПК України).

8.62. При цьому, докази [стаття 73 ГПК України визначає які дані є доказами та якими засобами ці дані встановлюються] мають відповідати критеріям належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

8.63. За приписами статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

8.64. Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша та друга статті 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

8.65. Водночас згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

8.66. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що відповідно до частини першої статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються АМК відповідно до його повноважень, визначених законом.

8.67. За таких обставин, саме АМК є органом до повноважень якого належить здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

8.68. Дискреційні повноваження органу АМК не повинні використовуватися ним свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу [правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 02.07.2019 у справі №910/23000/17].

8.69. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган АМК має врахувати при ухваленні рішень.

8.70. При цьому, Верховний Суд виходить з того, що рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати мотиви його ухвалення (правова позиція Верховного Суду, викладена у низці постанов, зокрема, від 29.11.2022 у справі №910/13451/20, від 16.03.2023 у справі №910/12650/18, від 28.03.2023 у справі №914/150/22).

8.71. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами АМК мають проводитись дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін шляхом збирання і аналізу документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації, що є доказом у справі, та в межах своїх повноважень органи АМК приймають рішення у справі, в якому наводяться мотиви його прийняття, зазначаються встановлені органом АМК обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган АМК керувався, приймаючи рішення. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 зі справи №915/1889/19 (пункт 6.25 постанови).

8.72. Суд наголошує, що саме на орган АМК покладено обов`язок навести відповідні докази у своєму рішенні, на підставі яких орган дійшов висновку про обставини справи, а суд покликаний дослідити та оцінити наведені органом докази, і, в разі їх підтвердження, вони можуть бути достатніми для висновків органу, викладених у рішенні АМК. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 зі справи №910/17929/19, від 03.02.2022 у справі №910/15183/20 (пункт 6.27 постанови).

8.73. Верховний Суд виходить з того, що мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому.

8.74. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню.

8.75. Вказаний висновок випливає, зокрема, зі статей 236-237 ГПК України.

8.76. Втім, оскаржувані судові рішення, враховуючи, у тому числі порушення принципів змагальності сторін, диспозитивності, рівності не відповідають вказаним вище правовим позиціям Верховного Суду.

8.77. Крім того, знайшли частково своє підтвердження доводи відповідача стосовно того, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення вийшов за межі підстав позову та почав досліджувати питання штрафу.

8.78. Так, з позивачем не було заявлено як підставу позову ту обставину, що АМК у Рішенні допущені порушення стосовно розміру нарахованого штрафу.

8.79. Втім, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з`ясовував питання розміру штрафу, та висновував, що:

- оскільки, відповідачем (Комітетом) в оскаржуваному рішенні допущені помилки щодо визначення розміру штрафу, що накладено на позивача, і самостійно ці помилки суд усунути не має можливості, (оцінка) переоцінка судом висновків Комітету щодо допущення позивачем антиконкурентних узгоджених дій не проводиться, оскільки вона (переоцінка) не зможе усунути дефекти оскаржуваного рішення;

- дефекти оскаржуваного рішення Комітету щодо визначення різного розміру санкцій для позивача в описовій та резолютивній частині, які не можливо усунути в процесі судового контролю, є підставою для скасування рішення щодо позивача і в частині встановлених порушень, оскільки, державним органом допущено невідповідність висновків, викладених у Рішенні, обставинам справи.

8.80. Отже, суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку про те, що АМК допущені порушення в частині штрафу, виснував про наявність підстав і для скасування рішення щодо позивача і в частині встановлених порушень, оскільки, на думку судів першої та апеляційної інстанцій, (оцінка) переоцінка судом висновків Комітету щодо допущення позивачем антиконкурентних узгоджених дій не має проводитися, оскільки вона (переоцінка) не зможе усунути дефекти оскаржуваного рішення.

8.81. Вказане суперечить приписам Закону, оскільки, саме вчинення правопорушення є підставою для притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу. Водночас, допущення АМК порушень в частині нарахування та накладення штрафу не є підставою для скасування рішення Комітету в частині, що стосується визнання наявності/відсутності у діях відповідача у антимонопольній справі ознак порушення пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону.

8.82. У першу чергу, суди з`ясовують питання наявності/відсутності підстав для скасування рішення АМК в частині, що стосується визнання позивача/позивачів такими, що вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

8.83. Однак, у даному випадку суди попередніх інстанцій, достеменно не встановивши наявності/відсутності підстав для скасування рішення АМК в частині, що стосується визнання Товариства таким, що вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, ухвалили судові рішення про визнання недійсним і скасування Рішення АМК в частині, що стосується позивача, на підставі встановлення обставин щодо накладення штрафу, вказавши при цьому, фактично лише на наявність невідповідності розміру штрафу, який вказано на сторінці 2 Рішення та у резолютивній частині Рішення.

8.84. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій не дотримано приписів статі 86 ГПК України, не здійснено належної оцінки всіх встановлених обставин справи на підставі доказів і аргументів сторін, у їх сукупності та взаємозв`язку, не досліджено та не перевірено покладені в основу рішення АМК висновки в аспекті того, чи є у даному випадку встановлені обставини пов`язаності суб`єктів господарювання та чи виключає така сукупність (обставин) у взаємозв`язку з вірогідністю саме у контексті позивача та осіб, які брали участь у торгах, наявність між ними господарських відносин та інші встановлені у рішенні АМК обставини підтвердженням тієї обставини, яка надавала б їм можливість обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність під час підготовки та участі у торгах.

8.85. Відповідно до положень статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.86. Згідно з частиною першою статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

8.87. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність (стаття 76 ГПК України), допустимість (стаття 77 ГПК України), достовірність (стаття 78 ГПК України) кожного доказу окремо, а також вірогідність (стаття 79 ГПК України) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8.88. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.89. Верховний Суд в силу імперативних положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

8.90. З огляду на викладене доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження, наявні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень і передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

8.91. З огляду на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а суд апеляційної інстанції не усунув вказані порушення, що мало своїм наслідком не встановлення обставин, що є визначальними, вагомими і ключовими у цій справі у вирішенні даного спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим Верховний Суд не формулює остаточного висновку з підстави відкриття касаційного провадження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

8.92. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.93. У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

8.94. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають і впливають на кваліфікацію спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, на доводи, які викладені письмово та оголошені усно під час касаційного провадження, з точки зору їх істотності, однак, доводи, які надані позивачем відхиляються Судом з міркувань, викладених у цій постанові, як такі, що не гуртуються на нормах правах та є їх іншим тлумаченням.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку частково знайшли своє підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права унеможливило, з огляду на доводи та докази, надані учасниками справи, встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції передбаченими статтю 300 ГПК України.

9.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.4. В силу приписів частини четвертої статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

9.5. Ураховуючи, що спочатку суд першої інстанції, а потім і суд апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АМК задовольнити частково, оскаржувані судові рішення у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.6. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у розділі 8 цієї постанови, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

10.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, та новий розподіл судових витрат не здійснюється, адже Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання, зокрема, щодо розподілу судового збору.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 у справі №910/4398/23 скасувати.

3. Справу №910/4398/23 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос