УХВАЛА

м. Київ

11.03.2024Справа № 910/2073/24
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» (02072, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 1, кв. 177; ідентифікаційний код: 43138810)

до Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» (03680, м. Київ, вул. Радищева, буд. 3; ідентифікаційний код: 23729293)

про стягнення 167222,72 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» про стягнення 167222,72 грн, з яких 101690,00 грн основного боргу, 6701,17 грн пені, 9743,90 грн 3% річних та 49087,65 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 відкрито провадження у справі №910/2073/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

04.03.2024 до Господарського суду міста Києва від сторін надійшла спільна заява про затвердження у справі №910/2073/24 мирової угоди разом з текстом мирової угоди.

Розглянувши подану сторонами мирову угоду у справі №910/2073/24, суд дійшов наступних висновків.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» заборгованості за Договором №1708-20/ОВ від 17.08.2020 у загальному розмірі 167222,72 грн, з яких 101690,00 грн основного боргу, 6701,17 грн пені, 9743,90 грн 3% річних та 49087,65 грн інфляційних втрат.

Судом встановлено, що 01.03.2024 (після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі) відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 101690,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №10148 від 01.03.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що предмет спору припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №910/2073/24 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 101690,00 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, суд дійшов висновку повернути позивачу сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1473,09 грн.

Крім того, як встановлено судом, 04.03.2024 до Господарського суду міста Києва від сторін надійшла спільна заява про затвердження у справі №910/2073/24 мирової угоди разом з текстом мирової угоди.

Відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Зі змісту наведеного вбачається, що умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є об`єктом спору. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися в позовній заяві.

За своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Дослідивши текст мирової угоди, поданої сторонами на затвердження суду, суд дійшов висновку, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову.

Мирова угода підписана керівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» та Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм».

Крім того, судом встановлено, що мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства.

Пунктом 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про затвердження мирової угоди у справі №910/2073/24, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також, у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв`язку з укладенням між сторонами мирової угоди у справі №910/2073/24 (в частині позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат), суд дійшов висновку повернути з державного бюджету на користь позивача судовий збір у розмірі 474,66 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 130, 192, п. 2 та п. 7 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Затвердити Мирову угоду у справі №910/2073/24 наступного змісту:

«МИРОВА УГОДА

у справі №910/2073/24

м. Київ 01 березня 2024 року

Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» в особі директора Ольхового Віктора Миколайовича, який діє на підставі Статуту (далі - "Позивач") та Приватне акціонерне товариство «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» в особі генерального директора Толчеєва Юрія Захаровича, який діє на підставі Статуту (надалі іменується "Відповідач"), що є сторонами у справі №910/2073/24 (надалі разом іменуються «Сторони»), яка знаходиться у провадженні судді Господарського суду міста Києва Спичака О.М. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» до Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» про стягнення заборгованості, відповідно до положень ст. ст. 46,192, 193 ГПК України, домовились про укладення мирової угоди на стадії підготовчого провадження на зазначених нижче умовах:

1. Господарським судом міста Києва за правилами спрощеного провадження розглядається справа №910/2073/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» до Приватного акціонерного товариства «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» про стягнення заборгованості за Договором №1708-20/ОВ від 17 серпня 2020 року в загальному розмірі 167222,72 грн. (сто шістдесят сім тисяч двісті двадцять дві гривні 72 коп.).

2. Сторони розуміють, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

3. Сторони підтверджують, що на момент підписання цієї Мирової угоди, Відповідач в повному обсязі повернув Позивачу основну заборгованість за Договором №1708-20/ОВ від 17 серпня 2020 року у розмірі - 101690,00 грн. (сто одна тисяча шістсот дев`яносто грн.).

4. Сторони дійшли згоди, що решта сум, зазначених в позові Позивачем, вважаються прошеними, а саме:

- інфляційні втрати в розмірі 49087,65 грн. (сорок дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 65 коп.);

- 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 9743,90 грн. (дев`ять тисяч сімсот сорок три гривні 90 коп.);

- штрафні санкції (пеня) в розмірі 6701,17 грн. (шість тисяч сімсот одна гривня 17 коп.).

5. Сторони дійшли згоди, що Позивач відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з Відповідача суми судових витрат, які Позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №910/2073/24,

6. Частиною 1 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7. Позивач і Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

8. Укладаючи мирову угоду Сторони розуміють та погоджуються, що затверджена ухвалою суду мирова угода має наслідком закриття провадження у справі.

9. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, а також породжують появу наслідків, зазначених в тексті цієї Мирової угоди. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін цю Мирову угоду, мають всі необхідні для її підписання повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

10. Усі питання, неврегульовані цією Мировою угодою регулюються чинним законодавством України.

11. Сторони дійшли згоди про звернення до Господарського суду м. Києва із спільною заявою відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України про затвердження судом цієї Мирової угоди та про закриття провадження у справі №910/2073/24 на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

12. Мирова угода укладена в 3-х примірниках - по одному для кожної із Сторін та один примірник для Господарського суду м. Києва.

13. Реквізити та підписи сторін.

ПОЗИВАЧ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс»

02072, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 1, кв. 177,

Код ,

IBAN НОМЕР_1

АТ «Райффайзен Банк Аваль»

МФО 380805

ІПН: 19

e-mail:

тел.: НОМЕР_3

директор ТОВ «Овін Сервіс» _______________ Ольховий В.М.

ВІДПОВІДАЧ

Приватне акціонерне товариство «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм»

03680, м. Київ, вул. Радищева, буд. 3,

Код ,

IBAN НОМЕР_2

АТ «Прокредит Банк»

МФО 320984

ІПН: 81

Тел.:

e-mail:

Генеральний директор

ПрАТ «ЕОФ «Креома-Фарм» _______________ Толчеєв Ю.З.».

2. Закрити провадження у справі №910/2073/24.

3. Дана ухвала відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та набирає чинності негайно після її підписання - 11.03.2024 року. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання по 12.03.2027 року.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» (02072, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 1, кв. 177; ідентифікаційний код: 43138810)

Боржником за даною ухвалою є: Приватне акціонерне товариство «Екологоохоронна фірма «Креома-Фарм» (03680, м. Київ, вул. Радищева, буд. 3; ідентифікаційний код: 23729293)

5. Повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овін Сервіс» (02072, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 1, кв. 177; ідентифікаційний код: 43138810) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1947 (одна тисяча дев`ятсот сорок сім) грн 75 коп., сплачений за платіжною інструкцією №849 від 19.02.2024.

6. Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.М. Спичак