ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. Справа№ 910/64/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко А.І.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Стецюра О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024

у справі №910/64/24 (суддя - Мандичев Д.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

про стягнення 58 497,45 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовної заяви

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення коштів у розмірі 58 497,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

1.2. короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі № 910/64/24 закрито провадження у справі №910/64/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення 58 497,45 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 по справі №910/64/24 в частині стягнення на користь ПрАТ «ПРОСТО» судових витрат та на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог ПрАТ «ПРОСТО» щодо стягнення судових витрат з ТДВ «СГ «Оберіг»; у разі незадоволення вимог, зазначених в даній апеляційній скарзі - прийняти до уваги клопотання Апелянта про зменшення понесених ПрАТ «ПРОСТО» витратна правову допомогу.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Тищенко О.В.

30.01.2024 до канцелярії суду від скаржника надійшла заява про зупинення виконання рішення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/64/24.

08.02.2024 до канцелярії суду від скаржника надійшла про залишення без розгляду заяви про зупинення виконання рішення суду.

12.02.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24 та відкрито апеляційне провадження у справі №910/64/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

21.02.2024 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача.

21.02.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою від 26.02.2024 розгляд справи №910/64/24 призначено на 29.02.2024.

У судове засідання 29.02.2024 представник позивача не з`явився.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт стверджує, що оскільки він добровільно здійснив виплату страхового відшкодування в межах строків визначених законом, на момент подання позову було відсутнє порушення прав позивача, та як наслідок суд першої інстанції неправильно оцінив спірні правовідносини.

Крім того, відповідач вважає, що оскільки на момент винесення спірної ухвали не минув строк наданий відповідачу для подання відзиву, відповідач був позбавлений права на захист.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на її необґрунтованість та правомірність оскаржуваної ухвали.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи учасники судового процесу повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, подане позивачем клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представника позивача.

Представник відповідача, яка прийняла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати оскаржувану ухвалу в частині покладення на відповідача судових витрат та прийняти в цій частині нове рішення, про покладення витрат на відповідача.

Врахувати, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є завищеними.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення коштів у розмірі 58 497,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/64/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.01.2024 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про зміну найменування останнього з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО».

11.01.2024 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній предмет спору. Окрім того, просив судові витрати покласти на відповідача у відповідності до приписів ч. 3 ст.130 ГПК України, оскільки позивач не підтримує своїх позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному випадку, предметом спору є стягнення страхового відшкодування, яке було виплачено власнику автомобіля марки «Renault Kangoo» у розмірі 58 497,45 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування 08.01.2024 у розмірі 58 497,45 грн (платіжна інструкція №25074 від 08.01.2024).

Суб`єкти господарювання мають можливість самостійно регулювати свої відносини, діяти на власний розсуд, тому суд вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки такий припинив існування в процесі розгляду справи (позивач звернувся з позовом до суду 02.01.2024, а оплата здійснена 08.01.2024).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 129 та ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що відповідач оплатив заявлену до стягнення суму страхового відшкодування після звернення позивача з позовом до суду, тобто спір виник з його неправомірних дій, судовий збір у відповідності до статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України судом першої інстанції покладено на відповідача.

При цьому, колегія суддів дослідила доводи відповідача, що ним не допущено порушення зобов`язання, з огляду на те, що з моменту звернення позивача до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування і до подачі позову минуло менше 90 днів, та зазначає, що чинне законодавство не обмежує управнену сторону звернутись безпосередньо до суду про стягнення страхового відшкодування і досудове врегулювання спору не було обов`язковим, а тому обов`язок відповідача по виплаті страхового відшкодування вже був наявний на момент звернення позивача до суду.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №211/1674/19, від 05.02.2020 у справі № 686/24197/16-ц, від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц.

Позивач на підтвердження вказаних судових витрат додав до позовної заяви договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 (далі - договір), реєстр справ станом на 04.12.2023, акт виконаних робіт до договору від 22.12.2023, платіжну інструкцію переказу коштів №5632 від 04.12.2023 на суму 73000,00 грн, а також свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №6423/10 від 15.02.2018.

Відповідач заперечень щодо відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу чи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав, а тому з огляду на викладене, враховуючи що позивачем доведено понесення адвокатських витрат у розмірі 6000,00 грн, витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані позивачеві відповідачем повністю.

Колегія суддів враховує, що у відповідача дійсно не було достатньо часу на подання заперечень щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, однак дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням доводів апеляційної скарги, з огляду на складність справи, обсяг фактично наданої правової допомоги, заявлена до стягнення сума 6 000,00 грн відповідає критеріям розумності та необхідності для належного захисту інтересів позивача в суді.

З огляду на викладене, враховуючи закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (сплата страхового відшкодування відповідачем після звернення позивача із позовом до суду), невстановлення судом підстав для зменшення заявлених витрат, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн та судових витрат у розмірі 2684,00 грн.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів, що стягнення з нього судових витрат понесених позивачем спричинило порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів, оскільки такі витрати були необхідними для належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Заявником за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права чи права відповідача.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що на момент подання позовної заяви було наявне право позивача яке підлягало захисту, і звернення позивача до суду до завершення 90 днів з дати отримання відповідачем вимоги про здійснення страхового відшкодування не свідчить про протиправну поведінку позивача, оскільки досудове врегулювання спору не було необхідним для звернення з позовом у даній справі.

Крім того, наявних у справі доказів, було достатньо для винесення рішення про закриття провадження, а тому винесення оспорюваної ухвали за відсутності відзиву від відповідача не перешкоджало праву відповідача на захист.

Колегія суддів також за результатами перегляду оскаржуваної ухвали не встановила наявності підстав для зменшення заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 у справі №910/64/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.03.2024.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді А.І. Тищенко

О.В. Тищенко