номер провадження справи 24/265/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 Справа № 908/3177/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3177/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, поверх 9, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЮТЕМ" (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9А, )

про стягнення 105241,93грн.

за участі представників сторін:

від позивача: Воловик С.С. (не приєднався з технічних причин в режимі відео конференції), довіреність від 17.10.2023

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

16.10.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЮТЕМ" про стягнення заборгованості у розмірі 31985,88 грн., 39399,21 грн пені, 28702,46 грн 30% річних та 15154,38 грн інфляції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 16.10.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3177/23 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень № 148553 від 10.11.2017. З урахуванням умов, передбачених пунктом 5.4. договору, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) свідчать про повне, своєчасне та належне виконання Експедитором зобов`язань з надання послуг за договором, відсутність претензії зі сторони замовника, ТОВ «НВП «ЮТЕМ» зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з актами, яка становить 31985,88 грн. Водночас, ТОВ «НВП «ЮТЕМ» не виконано зобов`язання за договором в частині сплати вартості робіт (послуг). За порушення грошового зобов`язання відповідачу нараховано пеня у розмірі 39399,21 грн за загальний період з 10.10.2020 по 06.10.2023, 30% річних в сумі 28702,46 грн за загальний період з 10.10.2020 по 06.10.2023 та інфляція в сумі 15154,38 грн за період жовтень 2020 року - серпень 2023 року. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3177/23, присвоєно справі номер провадження 24/265/23, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15.11.2023, яке відкладено на 11.12.2023.

05.12.2023 через систему «Електронний суд позивачем подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду у справі № 908/3177/23 з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EASYCON".

Ухвалою суду від 06.12.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розгляд справи відкладався на 11.01.2024, на 06.02.2024, про що судом винесено відповідні ухвали.

В судовому 06.02.2024 оголошено перерву до 12.02.2024.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкладено розгляд справи на 26.02.2024.

13.02.2024 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про доручення доказів, а саме специфікації до актів наданих послуг.

Розгляд справи в судовому засіданні 26.02.2024 призначено в режимі відео конференції, але з технічних причин представник позивача не приєднався до участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надали, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Поштові відправлення з ухвалами суду, що надіслані відповідачу, повернуті до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, адреса відповідача зазначена згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЮТЕМ" - 69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9А.

Інша адреса місцезнаходження суду не відома.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Справа розглядається за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 26.02.2024 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 26.02.2024 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» (експедитор, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЮТЕМ" (замовник, відповідач у справі) укладено договір № 148553 (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п.2.1) експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

За надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua (п. 2.3 Договору). Тарифи можуть змінюватися експедитором в односторонньому порядку шляхом розміщення змінених тарифів на офіційному сайті (п. 2.4).

Замовник, згідно п. п. 3.3.7, 3.3.8 зобов`язався, зокрема, своєчасно підписати надані експедитором акти наданих послуг для засвідчення факту належного надання послуг експедитором за договором; здійснити оплату послуг експедитора за надані послуги згідно з чинними тарифами експедитора своєчасно та в повному обсязі.

У розділі 5 договору врегульовано вартість послуг та порядок розрахунків.

Згідно з п. 5.1 договору загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Оплата послуг Експедитора може здійснюватися попередньою оплатою (авансовим платежем), на підставі рахункуфактури Експедитора. Списання грошових сум з попередньої оплати (авансу платежу) проводиться згідно з актами наданих послуг (п. 5.2.).

Відповідно до п. 5.3. договору, Експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику одним з наступних способів:

5.3.1. шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання Замовником;

5.3.2. шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється Сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4. Договору. Адреса електронної пошти Замовника для обміну електронними документами .

Відповідно до п. 5.3 договору замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року з дати підписання, але в будь-яком випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо ні одна із сторін договору письмово за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих самих умовах (п. 8.1).

На виконання умов договору позивачем надано послуги, відображені в актах здачі-прийняття робіт (наданих послу) та виставлені відповідні рахунки на оплату. Усього на загальну суму 31985,88 грн. (копії актів та рахунків містяться в матеріалах справи).

Враховуючи, що відповідач всіляко ухилявся від підписання вказаних актів, то ТОВ «НОВА ПОШТА» направило їх на адресу, яка вказана в договорі та ЄДР цінним листом з описом вкладення 25.09.2020 за № 928.

З копії конверту вбачається, що цінний лист № 928 від 25.09.2020 з актами пролежав на поштовому відділенні відповідача, поштарю не вдалося вручити лист під час доставки (про що міститься відмітка у витязі), у зв`язку з чим лист було повернуто позивачу поштою за закінченням нормативно встановленого терміну зберігання листа.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку (затв. постановою КМУ від 05.03.2009 № 270) одержувач, якому адресовано лист з оголошеною цінністю, і повідомляється про його надходження поштою, проте саме на одержувача покладено обов`язок отримати цінний лист, який, за загальним правилом, підлягає врученню у відділенні пошти, та як виключення (за домовленістю зі службою пошти) може бути доставлений за адресою.

Отже, неотримання відповідачем цінного листа з актами від служби пошти є його власною відповідальністю (доказів, що лист не було отримано не з вини відповідача відсутні), тому відповідач є таким, що отримав акти від часу, коли міг би їх отримати у поштаря - це 10.10.2020.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З урахуванням вищенаведеного та умов, передбачених пунктом 5.4. договору, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) свідчать про повне, своєчасне та належне виконання Експедитором зобов`язань з надання послуг за договором, відсутність претензій зі сторони замовника ТОВ «НВП «ЮТЕМ» зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно актами, яка становить 31985,88 грн.

Відповідач надані послуги не оплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 31985,88 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 105241,93 грн, з яких: основний борг за надані послуги 31985,88 грн, пеня в розмірі 29399,21 грн, 30% річних в розмірі 28702,46 грн та інфляційні збитки у розмірі 15154,38 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими, що виникли з договору про надання послуг.

Статтею 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягали згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктами 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно із ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Сторони уклали договір про надання послуг з організації перевезення відправлень.

Відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити надані позивачем послуги у повному обсязі за договором № 148553 від 10.11.2017, що передбачено в п. п. 2.1, 3.3.8 цього договору.

На виконання умов договору позивачем надано послуги, відображені в актах здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та виставлені відповідні рахунки на оплату послуг всього на суму 31985,88 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Умовами укладеного між сторонами договору визначені документи, що підтверджують надання послуг з організації перевезення відправлень і які експедитор (позивач) після надання надає замовнику.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження належного виконання позивачем зобов`язань за договором, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) приєднано до матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідачем не подано, ані обґрунтованих заперечень вимогам позивача, ані доказів сплати боргу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 31985,88 грн заборгованості за надані послуги з організації перевезення відправлень, які підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення виконання основного зобов`язання пеню у розмірі 39399,21 грн за загальний період з 10.10.2020 по 06.10.2023, 30% річних в сумі 28702,46 грн за загальний період з 10.10.2020 по 06.10.2023 та інфляція в сумі 15154,38 грн за період жовтень 2020 року - серпень 2023 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п. 5.1 договору оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору у визначені строки не оплатив надані послуги.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення з оплати послуг позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 39399,21 грн за загальний період з 10.10.2020 по 06.10.2023.

Пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.3.1 договору передбачено, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань є більшим, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, і становить 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки пені, 30% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем правильно здійснено розрахунки, а заявлені суми обґрунтовані.

Оскільки мало місце неналежного виконання зобов`язань відповідачем щодо оплати наданих послуг, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 29399,21 грн, 30% річних в розмірі 28702,46 грн, інфляції в розмірі 15154,38 грн.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог.

Відповідач не спростував висновків суду та доводів позивача, не надав доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим, доводи наведені в позовній заяві доведеними та такими, що відповідають чинному законодавству, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у розмірі 2684,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 331, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЮТЕМ" (69032, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, поверх 9, ) - 31985 (тридцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 88 коп основного боргу, 29399 (двадцять девять тисяч триста дев`яносто девять) грн 21 коп. пені, 28702 (двадцять вісім тисяч сімсот дві) грн 46 коп. 30% річних, 15154 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) грн 38 коп. інфляції та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян