ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2024р. Справа №905/1621/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Кухтик С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (, 03087, м. Київ, вул.Єреванська 1)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ковальська, буд. 2)

до відповідача 2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021р. в загальному розмірі 369 490,47 грн., -

Представники сторін у судовому засіданні участь не приймали

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» та ОСОБА_1 про стягнення 369 490,47 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем 1 не виконано умов договору №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021р. у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 10.01.2024 об 11:10.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.01.2024 відкладено підготовче засідання на 07.02.2024 року об 11:45 год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.03.2024.

Представники сторін участь у судовому засіданні не приймали, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином (враховуючи всі можливі альтернативні засоби).

Щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи.

Відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС».

Відповідачем-1 ТОВ «CТОИК-СЕРВІС», станом на дату винесення рішення свій обов`язок, відповідно до приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модуль), що забезпечує обмін документами не виконано.

Судом встановлено, що місцезнаходження відповідача-1 ТОВ «CТОИК-СЕРВІС» - є 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ковальська, буд. 2.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, вся територія Маріупольського району Донецької області (в тому числі м. Маріуполь) включено до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, дата початку тимчасової окупації 05.03.2022.

Згідно з ст. 12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відправлення поштової кореспонденції до м.Маруполь Донецької області тимчасово не здійснюється, а тому направити копії ухвали суду про відкриття провадження у даній справі у встановлений ст. 242 ГПК України спосіб, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення, неможливо.

При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» наявна електронна адреса .

Ухвалу суду від 13.12.2023 направлена відповідачу-1 на відому електрону адресу - .

Відповідач-2 ОСОБА_1 .

З відповіді №363138 від 13.12.2023, з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що за вказаними параметрами знайдено особу, місцем реєстрації зазначено - АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.12.2023, з метою отримання інформації щодо можливості повідомлення відповідача-2 ОСОБА_1 , а також враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких інших засобів зв`язку з відповідачем-2, окрім адреси реєстрації у м.Маріуполь, що об`єктивно унеможливлює суду забезпечити у поточний момент належне повідомлення відповідача-2, суд дійшов висновку про необхідність невідкладного вжиття заходів зі встановлення місця проживання та перебування фізичної особи -відповідача-2, а також інших засобів зв`язку, звернутись до Міністерства соціальної політики України, Державної прикордонної служби України та Державної податкової служби України з відповідними запитами.

Міністерство соціальної політики України, листом від 25.12.2023 №21156/0/2-23/3, повідомило, що станом на 11 грудня 2023 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про ОСОБА_1 інформація відсутня.

Державна прикордонна служба України листом №91-62109/18/23 від 15.12.2023 повідомила суд, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 21.02.2022 по 15.12.2023 (станом на 15:38) громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Базі даних не виявлено.

Державна податкова служба України листом №17376/5/99-00-20-01-04-05 від 25.12.2023 надала відомості щодо ОСОБА_1 з яких вбачається, що адресою вказаної особи значиться АДРЕСА_1 , (телефон НОМЕР_2 ).

Єдиною відомою суду адресою реєстрації відповідача-2 є місто Маріуполь, яке згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, є тимчасово окупованою територією України, відділення Укрпошти на вказаній території не функціонують, повідомлення відповідача-2 про відкриття справи №905/1621/23 здійснювалось шляхом розміщенням відповідного повідомлення на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України».

Зв`язок з відповідачем-2 за відомим суду телефонним номером відповідальним працівником суду не встановлений.

Також, судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі "Судова влада" були опубліковані оголошення зі змістом резолютивної частини вказаної ухвали, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи №905/1621/23.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно із ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення відповідачем не надано відзиву на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» (надалі - ТОВ «CТОИК-СЕРВІС», відповідач-1 , позичальник, клієнт) та АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі - банк, позивач) було укладено кредитний договір №128/2021/СРД-МСБ за умовами якого банк відкрив позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом у сумі 500 000,00 гривень на поповнення обігових коштів на строк з 03.02.2021р. по 15.12.2022р.

Пунктом 1.4. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього Договору, (далі за текстом - «Тарифи») та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього Договору з врахуванням встановленого - Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі 14,2% річних (п. 1.4.1. кредитного договору);

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п.1.3 цього Договору, у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п.1.4.1. Договору збільшеного на 5,0% річних (п. 1.4.2. кредитного договору).

Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору, кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку в національній валюті на поточний рахунок позичальника.

Пунктом 3.3. кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього Договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп.1.4.1 цього Договору. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Пунктом 3.4. кредитного договору встановлено, що Проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано Кредит, у відповідності з п.1.3 цього Договору.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по Кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п.1.4.2. цього Договору, до дати погашення простроченої заборгованості по Кредиту, або настання Події припинення визначеної в п. 7.5.2 цього Договору.

У разі ненадходження платежів від Позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цим Договором строки, суми непогашених у строк процентів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості.

Пунктом 3.7. кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по Кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в пп.1.4.2 цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком у валюті Кредиту щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Відповідно до пунктів 6.2.2. та 6.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі, у встановлені строки, на умовах і в порядку передбаченому кредитним договором повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту та сплачувати плату за кредит.

Пунктом 7.1. кредитного договору встановлено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки та інші витрати, понесені Банком за цим Договором з урахуванням п.6.2.3. цього Договору, а також сплатити штрафи, пеню.

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

В додатку №1 «Графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії» до кредитного договору №128/2021/СРД-МСБ, який є невід`ємною частиною означеного договору, встановлено графік погашення кредиту, де визначено, що позичальник зобов`язується сплатити банку суму кредиту відповідно до наступного графіку платежів: 15.09.2021 - 500 000 грн., 15.10.2021 - 375 000 грн., 15.11.2021 - 250 000 грн., 15.12.2021 - 125 000 грн., 15.09.2022 - 500 000 грн., 15.10.2022 - 375 000 грн., 15.11.2022 - 250 000 грн., 15.12.2022 - 125 000 грн.

Додаток №1 до кредитного договору №128/2021/СРД-МСБ підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками сторін.

На виконання умов кредитного Договору №128/2021/СРД-МСБ АБ «УКРГАЗБАНК» переказав на рахунок ТОВ «CТОИК-СЕРВІС» 03.02.2021 кошти у сумі 300 000 грн., та 01.03.2021 кошти у сумі 20 000 грн., що підтверджується випискою по особовому банківському рахунку ТОВ «CТОИК-СЕРВІС».

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, позичальником та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (надалі - поручитель, Відповідач-2) було укладено договір поруки №128/2021/СРД-МСБ-П від 03.02.2021 року.

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником.

Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно до 1.3. договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі що і позичальник.

Договір поруки підписаний уповноваженими особами АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «CТОИК-СЕРВІС», а також особисто поручителем - ОСОБА_1 .

Позичальником, у свою чергу, частково виконувались умови кредитного договору, та сплачувались відсотки, що підтверджується виписками о особовому банківському рахунку ТОВ «CТОИК-СЕРВІС».

Однак, ні позичальник, ні поручитель не виконали належним чином зобов`язання зі своєчасного та повного повернення кредиту та оплати процентів в повному обсязі за кредитним договором.

Станом на 12.06.2023 загальна сума заборгованості ТОВ «CТОИК-СЕРВІС» за кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ становить 369490,47 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту прострочена - 357163,87 грн.

- заборгованість по процентах прострочена - 10826,60 грн.

- заборгованість по комісії прострочена - 1500,00 грн.

Вважаючи порушеним своє право, АБ «УКРГАЗБАНК» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про солідарне стягнення ТОВ «CТОИК-СЕРВІС» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним Договором №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021 у сумі 369490,47 грн.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про банки і банківську діяльність", умовами Договору №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За своєю правовою природою договір №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Факт видачі кредиту в розмірі 500 000 грн підтверджується матеріалами справи (банківською випискою по особовому рахунку) та не заперечується відповідачами, таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу 1 кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ.

На підтвердження розміру заборгованості за кредитом та відсотками позивач долучив до матеріалів позовної заяви виписки з особових рахунків позичальника, які є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно п. 1.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін по 15 грудня 2022 року (включно).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У судовому засіданні встановлено, що Позичальником частково виконувались умови кредитного договору, та сплачувались відсотки, що підтверджується виписками о особовому банківському рахунку ТОВ «CТОИК-СЕРВІС». Однак, ні позичальник, ні поручитель не виконали належним чином зобов`язання зі своєчасного та повного повернення кредиту та оплати процентів в повному обсязі за кредитним договором.

Станом на 12.06.2023 загальна сума заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) ТОВ «CТОИК-СЕРВІС» за кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ становить 357163,87 грн.

Жодних доказів, які б підтверджували погашення відповідачами заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) за кредитним договором до суду не надано, у зв`язку з чим доведено належними доказами факт наявності заборгованості за кредитом у розмірі 357163,87 грн.

Щодо заборгованості по нарахованим відсоткам суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Пунктом 1.4. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього Договору, (далі за текстом - «Тарифи») та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього Договору з врахуванням встановленого - Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі 14,2% річних (п. 1.4.1. кредитного договору);

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п.1.3 цього Договору, у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором, та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Базова процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в п.1.4.1. Договору збільшеного на 5,0% річних (п. 1.4.2. кредитного договору).

Згідно розрахунку заборгованості наданого банком за кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ процентна ставка за користування кредитом нараховувалася в розмірі 14,2,0% (сімнадцять) процентів річних, відсотки нараховані за період з 03.02.2021 по 15.12.2022.

За цей період нараховано позичальнику проценти за користування кредитом на загальну суму 112 909,04 грн.

Фактично Товариством «CТОИК-СЕРВІС» сплачено 102 082,44 грн., отже за розрахунком Позивача, прострочена заборгованість по процентах складає 10826,60 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 навела висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 наведено висновки про те, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст.1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст.625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що вона вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою від

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи умови кредитного договору, відповідач 1 мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором по 15 грудня 2022 року (включно).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово було продовжено.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що позичальник відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, беручи до уваги те, що кінцевий термін погашення кредиту - 15.12.2022 (згідно умов кредитного договору), тому належним є нарахування відсотків за період до 15.12.2022 (включно), що складає 112 909,04 грн.

Приймаючи до уваги фактично сплачені Товариством «CТОИК-СЕРВІС» проценти на загальну суму 102 082,44 грн., прострочена заборгованість по процентах складає 10826,60 грн.

Згідно розрахунку Позивача, період нарахування комісії проведено за період з 03.02.2021 по 15.12.2022. Сума нарахованої комісії за цей період складає 11 500 грн. Фактично Товариством «CТОИК-СЕРВІС» сплачено 10 000 грн. Отже, прострочена заборгованість по комісії складає 1500,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та правомірними.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, позичальником та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (надалі - поручитель, Відповідач-2) було укладено договір поруки №128/2021/СРД-МСБ-П від 03.02.2021 року.

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником.

Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно до 1.3. договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі що і позичальник.

Договір поруки підписаний уповноваженими особами АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «CТОИК-СЕРВІС», а також особисто поручителем - ОСОБА_1 .

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, серед іншого, може забезпечуватися порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договорів поруки, господарський суд дійшов висновку, що сторонами визначено обсяг зобов`язань ОСОБА_1 (відповідача - 2) як поручителя за всіма зобов`язаннями за кредитним договором.

При цьому, судом встановлено, що підстави для припинення зобов`язання за договором поруки №128/2021/СРД-МСБ-П від 03.02.2021 відсутні.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Всупереч умовам кредитного договору №128/2021/СРД-МСБ від 03.02.2021, договору поруки та приписів законодавства відповідачі не повернули кредитні кошти у передбачений договором термін і не сплатили в повному обсязі проценти

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Приймаючи до уваги, що спір виник з вини відповідача-1, у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на ТОВ «CТОИК-СЕРВІС».

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» (Код , Місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ковальська, буд. 2) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України (ID картка): запис №959, документ № НОМЕР_3 , дата видачі 12.08.2019р, орган що видав 1438, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, ) заборгованість по кредиту за кредитним договором №128/2021/СРД-МСБ у сумі 357163,87 грн., заборгованість по процентах - 10826,60 грн., заборгованість по комісії - 1500,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «CТОИК-СЕРВІС» (Код , Місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ковальська, буд. 2) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, ) судовий збір у сумі 5542,36 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 04.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2024.

Суддя Е.В. Зекунов