ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024м. ХарківСправа № 922/5106/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради, смт. Шевченкове, Куп`янський район, Харківська область
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Венедіктова І.М.

відповідача - Яковлева М.С.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (відповідач) в якому просить суд зобов`язати відповідача визначити обсяг спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за кожен розрахунковий місяць, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у сумі 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідно до п. 4 постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312, КП "АКВА" Шевченківської селищної ради приєдналось до публічного договору АТ "Харківобленерго" - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений на офіційному сайті АТ "Харківобленерго", на умовах договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-529 від 20.06.2019, що підтверджується додатковою угодою від 30.09.2021 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-529 від 20.06.2019. Виходячи з умов договору, обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Проте, відповідач неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за дев`ять місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень. А в листопаді 2022 року станом на 18 листопада 2022 року визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року.

Ухвалою суду від 05.12.2023 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву (вх.№ 339/24 від 05.01.2024), в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач вказує на те, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії, станом на 18.11.2022, з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці. Також, позивачем було подано відомості про витрати електричної енергії на 30 листопада 2022 року з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці. На підставі поданих позивачем даних, відповідачем і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії. Позивачем було підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) Акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та Акт № 65-529/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії. Отже, у відповідача відсутні правові підстави для визначення обсягу спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за спірні періоди розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, адже це буде суперечити вимогам Наказу Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022 Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, Закону України Про ринок електричної енергії.

Позивач 08.01.2024 за вх.№ 485 надав відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої просить суд зобов`язати відповідача визначити обсяг спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за кожен розрахунковий місяць, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. При цьому позивач у відповіді на відзив на позовну заяву вказує, що виходячи з умов договору оператором системи, тобто АТ "Харківобленерго", обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Але 9 місяців 2022 року обсяг спожитої електроенергії не визначався, чим відповідач порушив умови договору.

Відповідач 16.01.2024 за вх.№ 1250/24 надав заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву, згідно яких просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 26.02.2024 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 26.02.2024 представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312 Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради (далі позивач) приєдналось до публічного договору АТ "Харківобленерго" - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі договір), який розміщений на офіційному сайті АТ "Харківобленерго" на умовах договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-529 від 20.06.2019, що підтверджується додатковою угодою від 30.09.2021 р. до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-529 від 20.06.2019.

Відповідно до п. 3.2 договору, за підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.

Відповідно до п. 3.4 договору, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Відповідно до п. 3.5 договору, визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи розподілу.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що територія Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване КП "АКВА", з перших днів повномасштабної війни російської федерації в Україні (з 26.02.2022) була окупована, та офіційно територію було деокуповано українськими військами 08.09.2022, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією". У період окупації на території Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване підприємство позивача, був відсутній зв`язок та інтернет. На території самого підприємства постійно знаходилась ворожа армія, працівники підприємства працювали під повним контролем поставлених ворожих військових та у цей період у працівників позивача не було доступу до приладів обліку електроенергії, фізичної та технічної можливості передавати у цей період АТ "Харківобленерго" покази обліку електричної енергії. Але в цей період підприємство не зупиняло свою діяльність ні на день, а надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачає щоденне використання електроенергії.

У листопаді представниками сторін було підписано Акт № 65-529/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії з розбивкою по постачальникам КП "АКВА" Шевченківської селищної ради за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 20.06.2019 № 65-529, згідно з яким за листопад місяць 2022 року обсяг розподіленої електричної енергії по постачальнику ПрАТ "Харківенергозбут" становить 2218 кВт/год. З 18.11.2022 постачальник електричної енергії змінився, покази передано вчасно. За період лютий жовтень 2022 року акти про обсяги розподіленої електричної енергії сторонами договору не підписувалися. Згідно з відомостями про витрати електричної енергії за аналогічний період, за листопад місяць 2021 року за договором № 65-529, фактично спожито 480 кВт/год. Тим більше, покази по постачальнику ПрАТ "Харківобленерго" зафіксовано на 18.11.2022. Тобто, за 17 днів позивач технічно не міг використати 1331 кВт/год. Таким чином, оператор системи неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень. А в листопаді 2022 року станом на 17.11.2022 визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року. Отже, за переконанням позивача, виходячи з умов договору, оператором системи, тобто АТ "Харківобленерго", обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України "Про правовий режим воєнного стану", цей Закон визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 названого Закону, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії", цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно ч. 2 ст. 5 названого Закону, формування та реалізацію державної політики в електроенергетиці здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та інші органи державної влади відповідно до законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 5 названого Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, у сфері електроенергетики належать: 1) формування та реалізація державної політики в електроенергетичному комплексі з урахуванням положень Енергетичної стратегії України; 2) формування державної політики з нагляду (контролю) у сфері електроенергетики; 3) розроблення державних цільових програм; 4) розроблення і затвердження правил безпеки постачання електричної енергії та здійснення моніторингу безпеки постачання електричної енергії; 5) розроблення і затвердження галузевих технічних регламентів відповідно до Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності"; 6) затвердження нормативних характеристик технологічних витрат електричної енергії на її передачу та розподіл електричними мережами; 8) розроблення порядку формування прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 9) формування та затвердження прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 10) здійснення в межах своєї компетенції науково-технічної політики в електроенергетичному комплексі; 10-1) забезпечення в межах повноважень, передбачених законом, організації та проведення аукціонів з розподілу квот підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; 10-2) розроблення порядку визначення екологічної цінності електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії; 10-3) формування та реалізація державної політики у сфері відновлюваних джерел енергії; 11) здійснення інших повноважень, визначених цим Законом, іншими законами України та покладених на нього Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, має право отримувати від учасників ринку інформацію, необхідну для виконання ним своїх повноважень відповідно до вимог цього Закону.

Згідно Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507, Міністерство енергетики України (Міненерго) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міненерго є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує: формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексі (далі - паливно-енергетичний комплекс).

13.04.2022 Наказом Міністерства енергетики України № 148 Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану.

Вказаний наказ був чинним у спірний період.

Згідно ч. 1 Положення, учасники роздрібного ринку електричної енергії керуються вимогами Закону України "Про ринок електричної енергії" та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням цього Положення, для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 9 Положення, обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей: 1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 311 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 березня 2020 року № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях;

2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:

- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);

- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;

- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;

- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.

Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;

3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.

Після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії з даними попередніх показів лічильника та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами ел.енергії, та підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) Акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та Акт № 65-529/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії, на підставі яких і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії.

Таким чином, з огляду на Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, у відповідача відсутні правові підстави для визначення обсягу спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за спірні періоди розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, адже Положенням прямо встановлено, що після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради (63601, Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, вул. Ломоносова, буд. 5, ).

Відповідач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ).

Повне рішення складено "07" березня 2024 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/5106/23