РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024Справа № 910/18389/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна нафтова компанія"

про визнання припиненими трудових відносин

Представники:

від позивача: Доброходська Н.В.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна нафтова компанія" про визнання припиненими трудових відносин, у якому просить суд: визнати припиненими з 18.11.2023 р. трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна нафтова компанія" та ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням останньої з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 09.01.2024.

08.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про повернення судового збору.

У підготовче засідання 09.01.2024 прибув позивач, представники відповідача не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 09.01.2024 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 30.01.2024.

За наслідками розгляду заяви позивача про повернення судового збору, ухвалою суду від 12.01.2024 повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп., сплачений за квитанцією № 5989-1765-0550-6565 від 29.11.2023.

У підготовче засідання 30.01.2024 прибув позивач, представники відповідача не прибули.

У підготовчому засіданні 30.01.2024 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 30.01.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2024.

У судове засідання 27.02.2024 прибув позивач, який підтримав позовні вимоги. Представники відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 27.02.2024 за відсутності представників відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 27.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Нафтова Компанія» (далі - «Товариство» або «Відповідач») від 02.09.2019, оформленим Протоколом №02/09/19 було призначено ОСОБА_1 (далі - «Позивач»), директором Товариства за сумісництвом з 03.09.2019 року (перший день повноважень) безстроково та затверджено умови трудового договору (контракту), що укладається Товариством з директором Товариства Доброходською Наталією Миколаївною, у відповідності до Додатку до цього Протоколу.

03.09.2019 р. на підставі вказаного рішення між Позивачем та Відповідачем було укладено Трудовий договір (далі - «Трудовий договір»), відповідно до п. 1.1 якого Товариство доручило, а Директор зобов`язався керувати поточною діяльністю Товариства, у відповідності з чинним законодавством України, Статутом Товариства та локальними нормативними документами Товариства, що встановлюють права та обов`язки Керівника, а також даним Договором.

Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, що знаходяться в його компетенції, передбаченої Статутом Товариства та даним Договором (п. 1.2 Трудового договору).

За змістом п. 8.3 Трудового договору Директор може з власної ініціативи припинити дію Договору до припинення його терміну, зокрема, у випадках, передбачених чинним законодавством і даним Договором.

Як вбачається з наказу № 2-ос від 03.09.2019 ОСОБА_1 прийняла на себе повноваження директора Товариства за сумісництвом з 03 вересня 2019 року, з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу.

Відповідно до інформації з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником відповідача є ОСОБА_1 , а учасниками Товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" та Компанія "Глуско Енерджі Менеджмент Компані Лімітед".

Позивачем складено заяву від 18.10.2023 про звільнення з посади директора ТОВ "Південна нафтова компанія" з 17.11.2023 (останній день повноважень) за власним бажанням.

18.10.2023 позивачем було складено Повідомлення про скликання позачергових загальних зборів та про наявність обмеження права участі в них одного з учасників (вих. № 2 від 18.10.2023). Місце проведення загальних зборів: м. Київ, вул. Солом`янська, 11, 6-й поверх; час початку зборів: 09:00, 17.11.2023. Порядок денний: припинення повноважень директора Товариства ОСОБА_1 у зв`язку із її заявою про звільнення за власним бажанням.

Вищезазначені повідомлення були направлені учасникам 18.10.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення у цінний лист, накладної та фіскальних чеків.

Як вбачається з Протоколу реєстрації учасників ТОВ «Південна Нафтова Компанія» для участі в позачергових Загальних зборах учасників від 17.11.2023, позачергові Загальні збори учасників є такими, що не відбулися, у зв`язку з неявкою на них усіх учасників Товариства.

Тобто, рішення про звільнення позивача з посади директора відповідача не було прийнято, що і стало підставою для звернення до суду із позовом.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, про наслідки був повідомлений належним чином ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожен суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ч. 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Пунктами 3.1.1 та 5.2.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна нафтова компанія", затвердженого позачерговими загальними зборами учасників (протокол № 07/06/19 від 07.06.2019) (далі - Статут) визначено, що загальні збори учасників - вищий орган управління. До компетенції Загальних зборів учасників Товариства належить, зокрема, обрання та припинення, у тому числі достроково, повноважень директора, встановлення розміру його винагороди.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів.

Відповідно до ч. 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Пунктами 7.1 та 7.2 Статуту передбачено, що виконавчим органом Товариства є Директор, який здійснює управління поточною господарською діяльністю Товариства. Директор Товариства вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що віднесені відповідно до законодавства або цього статуту до компетенції інших органів Товариства.

Так, питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням зборів учасників, тому позивач як директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Приписами п. 4.3 Статуту передбачено, що загальні збори учасників можуть скликатися з ініціативи директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Процедура звільнення за ініціативою працівника визначена ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 30, 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до яких праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення.

Судом було встановлено, що позивачем дотримано приписи законодавства та статуту Товариства щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства, що передбачено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також порядку звільнення з посади за власним бажанням, що передбачений статтею 38 КЗпП України.

Однак, як вбачається з Протоколу реєстрації учасників ТОВ «Південна Нафтова Компанія» для участі в позачергових Загальних зборах учасників від 17.11.2023, позачергові Загальні збори учасників є такими, що не відбулися, у зв`язку з неявкою на них усіх учасників Товариства.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення.

Так, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду з вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18).

Отже, відсутність рішення учасників ТОВ "Південна нафтова компанія" про звільнення директора є прямим порушенням гарантованого позивачу Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин.

Докази звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Південна нафтова компанія" у матеріалах справи відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненими з 18.11.2023 трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна нафтова компанія» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11; ідентифікаційний код: 34738600) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), у зв`язку зі звільненням останньої з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна нафтова компанія» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, б. 11; ідентифікаційний код: 34738600) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.03.2024

Суддя Ю.В. Картавцева