ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокуСправа № 912/2316/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2316/23

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"

про стягнення 3 021 492,96 грн,

представники:

від позивача - Рахнянська С.В., ордер від 04.12.2023 серія ВН № 1309087;

від відповідача - Савенко О.О., довіреність від 29.12.2023 № б/н.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення 3 021 492,96 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 22.09.2022 № 5573572 в частині сплати недобору тарифу за здійсненими перевезеннями вантажу.

Ухвалою від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2316/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2024 на 12:00.

26.12.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що він Договір надання послуг з організації перевезення вантажів залізним транспортом від 21.09.2021 № 40-231501553/2021-0001 не укладав, а тому вимога позивача є безпідставною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Можливо зробити висновок про відсутність предмету спору, що дає правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи об`єктивні обставини, у т.ч. відсутність на відповідному етапі кваліфікованого спеціаліста та не підключення до АС МЕСПЛАН, завантаження та відправлення вантажу в період з 01.09.2022 по 30.11.2022 здійснювалось із залученням відповідного підрозділу саме позивача - "р. ф-л "Од ж.д. АО "Укрзалізниця". Таким чином відправником в межах взаємовідносин згідно зазначеного Договору, в період з вересня по кінець листопада 2022 виступала навіть не третя юридична особа, а по суті - Акціонерне товариство "Українська залізниця" особі Регіональної філії "Одеська залізниця". В подальшому, в порядку визначеному позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" було підключено до автоматизованої система АС "Месплан", після чого відправником вантажу згідно Накладних СМГС УЗ за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 виступає вже безпосередньо Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження".

Відповідач зазначає, що в період з 01.09.2022 по 30.11.2022 відвантажувався Вантаж - шрот кормовий, про що зазначено у всіх первинних документах (вкладенні в накладну СМГС УЗ (Рахунок, ВМД, сертифікати якості), що надавались до Позивача - відправника, вантажоперевізника для оформлення вантажу. Відправником Вантажу (був зокрема по суті Позивач) при оформленні перевізних документів в графі 15 накладної було обрано з класифікатору електронного довідника Месплана та зазначено саме код з класифікатору ЄТСНВ 542224 "шрот кормовой, не поименованный в алфавите". Відповідно до сертифікату якості вантаж є шротом соняшниковим, не гранульованим, що містить 1,3 % жиру та 10,7 % вологості.

Враховуючи, що відправником вантажу в період з 01.09.2022 по 30.11.2022 був структурний підрозділ позивача, відповідач не мав об`єктивної можливості здійснити будь-які порушення під час завантаження та відправлення вантажу, в яких відповідача звинувачує позивач. Позивачем було списано з рахунку відповідача всі платежі, які АТ Укрзалізниця нарахувала за здійснення перевезень, що підтверджує відсутність порушень з боку відповідача.

01.01.2024 до господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив до 05.01.2024 включно.

08.01.2024 до господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла відповідь на відзив від 05.01.2024, в яких позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими, зокрема, з наступних підстав.

Правовідносини Акціонерного товариства "Українська залізниця" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" регулюються договором про надання послуг з організації перевезення вантажів на залізничному транспорті від 21.09.2021. Договір було укладено шляхом подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 31501553/2021-0001. На підставі повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів на залізничному транспорті від 22.09.2021 № 40-31501553/2021-0001 Акціонерним товариством "Українська залізниця" засвідчено прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору, повідомлено про присвоєння замовнику кодів відправника/ одержувача: 2145, платника 5573572 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

При оформленні перевізних документів замовником в графі 15 "Найменування вантажу" було зазначено "жмыхи прочие", що відповідно до коду ЄТСНВ 542224 (єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів) відповідає найменуванню вантажу "шрот кормовой, не поименованный в алфавите". Відповідно до сертифікатів якості, наданих відповідачем, даний вантаж є шротом соняшниковим, не гранульованим, що містить 1,3 % жиру та 10,7 % вологості. За даними властивостями вантаж відповідає іншому коду, ніж вказано відповідачем при оформленні перевізних документів, а саме коду ЄТСНВ 542239 "Шрот, содержащий не более 1,5 % масла и не более 11 % влаги" та є небезпечним вантажем класу 4.2.

При внесенні інформації до АС "Месплан" саме замовник вказав, що перевезення шроту кормового підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" буде здійснюватися у вагонах-мінераловозах. Замовник послуг був обізнаний про те, що умови перевезення шроту соняшникового, не гранульованого, що містить 1,3% жиру та 10,7% вологості, відмінні від тих, що зазначені у пункті п. 2.2 р.14 Правил перевезення вантажу навалом і насипом.

За твердженням позивача, відповідач не проявив належної сумлінності і самостійно не виконав покладені на нього договором про надання послуг з організації перевезення вантажів на залізничному транспорті від 21.09.2021 обов`язки, у зв`язку з чим права Акціонерного товариства "Українська залізниця", порушено, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

08.01.2024 суд відкрив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 08.01.2024 господарський суд задовольнив заяву позивача про продовження строку на подання відповіді на відзив від 29.12.2023, оскільки обставини, наведені в заяві є обґрунтованими, та долучив до матеріалів справи відповідь на відзив від 05.01.2024.

Протокольною ухвалою від 08.01.2024 на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні з розгляду справи № 912/2316/23 до 24.01.2024 на 11:00 год.

22.01.2024 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" надійшла заява від 20.01.2024 про поновлення строку на подання заперечень на відповідь на відзив у справі № 912/2316/23 (в порядку ст. 119 ГПК України), в яких відповідач просить визнати причини пропуску надання заперечень на відповідь на відзив у справі № 912/2316/23 поважними та поновити відповідачу строк на подання заперечень.

22.01.2024 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" надійшли заперечення на відповідь на відзив від 20.01.2024, в яких відповідач просить відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" у задоволенні позовних вимог.

Відповідач зазначає, що враховуючи матеріали справи, у т.ч. документи (накладні СМГС УЗ, відомості оплати за користування вагонами), позивачем було списано з рахунку відповідача всі платежі, які АТ Укрзалізниця нарахувала за здійснення перевезень, що підтверджує відсутність порушень з боку відповідача. З чого можливо зробити висновок з одного боку про оформлення перевезень відповідно з вимогами правил перевезення, статуту Укрзалізниці та укладеного Договору № 31501553/2021-0001 від 21.09.2021, а з іншого боку відповідно відсутність будь-яких порушень щодо оформлення відправлення вантажу з боку відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" зазначило, що зі свого боку, після укладення Договору від 21.09.2021 № 31501553/2021-0001 належним чином виконувало свої обов`язки згідно умов договору щодо здійснення попередньої оплати шляхом періодичного внесення грошових коштів на особовий рахунок відкритий позивачем. Фактична оплата за надані Укрзалізницею послуги згідно укладеного Договору, здійснювалась позивачем самостійно шляхом списання позивачем грошових коштів нарахованих знов таки самостійно позивачем з рахунку відповідача, що підтверджується, відповідними звітами про оплату за 02-28.09.22, за 02-22.10.22, за 03-30.11.22, за 02-26.12.22, що надані відповідачем до відзиву на позовну заяву. При цьому, з огляду на надані документи у відповідних випадках позивачем самостійно нараховувались додаткові підвищені 20% оплати. Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає, що він належним чином виконував свої обов`язки щодо здійснення оплат за нарахованими позивачем тарифами.

Також відповідач з врахуванням умов договору робить висновок, що у разі якщо б вантаж - шрот кормовий відносився до типового небезпечного вантажу, перевезення якого здійснюється за особливими умовами (Додаток 1-7 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Умови надання послуги з перевезення вантажів на особливих умовах), будь-яких додаткових договорів не вимагається. Більше того вбачається що у разі наявності правових підстав позивач мав би право автоматично без будь-якого погодження нарахувати відповідні провізні платежі.

Відповідач зазначає, що в повному обсязі вчасно надавав у порядку визначеному перевізником - позивачем всі необхідні та передбачені укладеним Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.09.2021 № 31501553/2021-0001 документи на вантаж що завантажувався для перевезення нічого не приховуючи (ані назви вантажу, ані його якісних характеристик) сканкопії всіх документів прикріплялись в електронному кабінеті користувача під час оформлення відправки вантажу в АС МЕСПЛАН.

Відповідач також звертає увагу, що до нього жодного листа від позивача та/або будь-якого його структурного підрозділу щодо можливості укладання між сторонами Договору про перевезення вантажу на особливих умовах, з підвищенням тарифу на 20% не надходило.

Враховуючи посилання позивача на п. 2.2. Розділу 14 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, відповідач зауважує, що вказані умови обумовлені для вагонів зерновозів, в даному випадку вантаж - шрот кормовий перевозився у т.ч. в дозволених самим же позивачем (Укрзалізницею) вагонах Мінераловози - про що всі данні були занесені в АС МЕСПЛАН, а також в СМГС та відповідно перевізником (Позивачем) нараховувалась відповідна плата. Відповідач також зазначає, що тариф перевезення в вагоні мінераловозі значно більша ніж в зерновозі.

24.01.2024 суд продовжив підготовче засідання

Ухвалою від 24.01.2024 господарський суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" від 20.01.2024 про поновлення строку на подання заперечень на відповідь на відзив у справі № 912/2316/23 (в порядку ст. 119 ГПК України); продовжив за ініціативою суду Товариству з обмеженою відповідальністю "Відродження" строк на подання заперечень на відповідь на відзив, прийняти та долучити до матеріалів справи заперечення на відповідь на відзив від 20.01.2024; продовжив строк підготовчого провадження у справі № 912/2316/23 на тридцять днів; закрив підготовче провадження у справі № 912/2316/23; справу № 912/2316/23 призначив до судового розгляду по суті на 12.02.2024 на 15:00 год.

12.02.2024 господарський суд відкрив судове засідання. У судовому засіданні брали участь уповноважені представники сторін.

Протокольною ухвалою від 12.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.02.2024 на 10:00 год.

14.02.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" надійшла заява про застосування строку позовної давності до вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення 3 021 492,96 грн по справі № 912/2316/23 на підставі ст. 315 Господарського кодексу України, ст. 137 Статуту залізниць України та ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

19.02.2024 до суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначив, що невірний розрахунок тарифу стався саме з вини відповідача та не відміняє його відповідальності (зобов`язання) зі сплати належних платежів за здійснення Акціонерним товариством "Українська залізниця" перевезення. Такі платежі повинні відповідати тарифам, визначених станом на час здійснення перевезення, а виходячи з п. 2.7 Правил розрахунків за перевезення вантажів, така сплата проводиться незалежно від терміну видачі вантажу станцією.

19.02.2024 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 19.02.2024 господарський суд долучив до матеріалів справи № 912/2316/23 письмові пояснення відповідача від 18.02.2024 та на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи № 912/2316/23 до 28.02.2024 на 15:15 год.

27.02.2024 до господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли заперечення на клопотання (заяву) відповідача про застосування строків позовної давності. Позивач зазначає, що строк позовної давності був збільшений за письмовою домовленістю сторін на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України, та продовжився на період дії воєнного стану у відповідності до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а тому не пропущений позивачем.

28.02.2024 до суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли додаткові пояснення у справі на спростування тверджень відповідача про нарахування позивачем додаткових підвищених 20% оплати.

28.02.2024 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні брали участь уповноважені представники сторін, які підтримали позиції, викладені в заявах по суті справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

22.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" (Відповідач/Замовник) шляхом підписання Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) (а.с. 48 т. 1) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Позивач/Перевізник) шляхом підписання Повідомлення про укладення було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.09.2021 № 31501553/2021-001 (далі - Договір, а.с. 8-51 т. 1, а.с. 139-174 т. 2), за умовами якого:

- предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1.),

- перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку (п. 1.3.),

- надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами (п. 1.4.),

- замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника (п. 2.1.4.),

- розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника і вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів (п. 3.1.).

Договір містить додатки, що є його невід`ємною частиною.

На підставі Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" в період з 01.09.2022 по 31.12.2022 зі станції Голованівськ регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" здійснювалось завантаження та відправлення вантажу "жмыхи прочие" (ЄТСНВ 542224, ГНВ 23069090), в спеціалізованому рухомому складі - вагонах для перевезення мінеральних добрив (вагони-мінераловози), призначенням до станції республіки Польща.

При оформленні перевізних документів Замовником в графі 15 накладної було зазначено "шрот кормовой, не поименованный в алфавите" (код ЄТСНВ 542224, код ГНГ 23069090).

Як стверджує позивач, відповідно до сертифікату якості даний вантаж є шротом соняшниковим, не гранульованим, що містить 1,3 % жиру та 10,7 % вологості. За даними властивостями вантаж відповідає коду ЄТСНВ 542239 "Шрот, содержащий не более 1,5 % масла и не более 11 % влаги" та є небезпечним вантажем класу 4.2 (номер ООН 2217, аварійна картка 405). Відповідно до пункту 2.2 Розділу 14 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, жито, пшениця, овес, ячмінь, гречка, просо, кукурудза в зерні, насіння олійних та бобових культур, рис нерушений, зернові відходи та відходи переробки зерна, висівки, комбікорми, жом сушений, макуха (що містить не більше 1,5 % олії і більше 11 % вологи), шрот (що містить більше 1,5 % олії і більше 11 % вологи) перевозяться насипом у спеціалізованих вагонах для зерна (далі - вагони-зерновози), а також у критих вагонах з дверними загородженнями (щитами).

Відповідно до розпорядження Департаменту комерційної роботи Акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 25.07.2022 № ЦМ-15/271 узгоджено перевезення макухи (номер ООН 1386, 2217, а також безпечної макухи, шроту, жмиху) насипом у мінераловозах, цементовозах зі станції України до країн Європи через західні прикордонні переходи до 31.12.2022 на особливих умовах з підвищенням тарифу на 20 %.

У позові позивач зазначає, що в період з 01.09.2022 по 31.12.2022 відповідачем було завантажено та відправлено зі станції Голованівськ вагони з вантажем "жмыхи прочие" в мінераловозах. Загальна сума тарифу за здійснені перевезення склала 12 589 554,0 грн (без ПДВ) без врахування 20 % підвищення до тарифу. Недобір тарифу визначено в сумі 2 517 910,8 грн (без ПДВ) і складається як різниця загальної суми тарифу з підвищенням на 20 % і загальної суми тарифу фактично отриманої перевізником за перевезення на загальних підставах: 15 107 464,8,0 грн. - 12 589 554,0 грн. = 2 517 910,8 грн (без ПДВ), де 15 107 464,8 грн (без ПДВ) - загальна сума тарифу за перевезення вантажу на особливих умовах, отримана за розрахунком 12 589 554,0 грн * 20 %. Загальна сума недобору провізних платежів з ПДВ складає 3 021 492,96 грн.

03.07.2023 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" претензію про сплату недобору провізної плати при перевезенні вантажу "жмыхи прочие" на особливих умовах в спеціалізованих вагонах для перевезення мінеральних добрив.

16.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" дало відповідь на претензію (лист від 07.08.2023 № б/н) про відсутність підстав для сплати провізної плати в сумі 3 021 492,96 грн.

Несплата відповідачем 3 021 492,96 грн і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, вантажобагажу визначає Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 № 457.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 908 Цивільного кодексу України, п. 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст. 6 Статуту).

Відповідно до п. 57, 62 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Згідно ст. 61 Статуту тарифи на перевезення, збори і штрафи, встановлені відповідно до чинного законодавства, публікуються у Збірниках правил перевезень і тарифів залізничного транспорту.

Відповідно до п. 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Пунктом 2.7 Правил встановлено, що сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, провадиться в такому самому порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією.

Відповідно до п. 23.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, плата за перевезення вантажів на особливих умовах (відповідно до статті 63 Статуту залізниць) визначається на загальних підставах із підвищенням на 20%. У графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") відправник проставляє відмітку у перевізних документах внутрішнього сполучення - "Перевезення на особливих умовах, розпорядчий документ УЗ від ____________ №__ (або номер та дата договору ПАТ "Укрзалізниця" з вантажовласником). З одержувачем погоджено (відмітка може містити додаткові записи про виконання особливих умов)", міжнародного сполучення - "Перевозка на особых условиях (отметка может содержать дополнительные сведения о выполнении особых условий), даты и номера телеграмм УЗ и причастных перевозчиков (ж.д. администраций)".

Відповідно Додатку 1-7 до Договору:

- цим Додатком до Договору визначено умови надання послуг з перевезення вантажу на особливих умовах щодо типових видів перевезень (далі - послуга з перевезення на особливих умовах). У разі, якщо типові види перевезень визначені цим Додатком до Договору не передбачають умов для перевезення вантажу Замовника - вантажовідправника, надання таких послуг з перевезення вантажу на особливих умовах здійснюється на підставі окремої заявки Замовника - вантажовідправника відповідно до Правил приймання вантажів до перевезення без застосування умов цього Додатку до Договору (п. 1.2.),

- Перевізник має право відмовити в узгодженні/погоджені Замовлення та/або наданні послуги з перевезення вантажу на особливих умовах. Перевізник не несе відповідальність за збитки, завдані такою відмовою. У разі відмови в надані послуги з перевезення на особливих умовах Замовник - вантажовідправник має право замовити послуги з перевезення вантажу за Договором на загальних умовах у порядку, передбаченому законодавством та умовами Договору (п. 2.5.),

- Замовник - вантажовідправник, під час оформлення перевізного документу (залізничної накладної) щодо перевезення на особливих умовах у графі 20 накладної зазначає "Найменування вантажу" та додатково проставляє відмітку: "Перевезення на особливих умовах, погодження УЗ від ____ № ______. Претензії щодо кількості і якості вантажу вирішуються між відправником та одержувачем без участі залізниць. З одержувачем погоджено.", або у графі 15 перевізного документу (залізничної накладної) СМГС, у графі 21 перевізного документу (залізничної накладної) ЦІМ та у графі 20 пе ревізного документу (залізничної накладної) ЦІМ/СМГС проставляє відмітку: "Перевозка на особых условиях, согласование УЗ от __________ № __. Претензии по количеству и качеству груза решаются между отправителем и получателем без участия перевозчиков. С получателем согласовано." (п. 2.7.),

- замовник-вантажовідправник зобов`язується оплатити послуги перевізника за Договором з урахуванням послуги з перевезення на особливих умовах у розмірі, визначеному відповідно до пункту 23 розділу ІІ Збірника тарифів (п. 2.8.).

У даній справі вантаж відповідача перевезено за накладними, у графі 15 яких зазначено "жмыхи прочие ..." (код ЄТСНВ 542224, код ГНГ 23069090).

Відповідно до сертифікатів якості товару, який було перевезено, назва товару - шрот соняшниковий, не гранульований, що містить 1,3 % жиру та 10,7 % вологості.

За вказаними у сертифікатах якості товару властивостями вантаж, який перевозився у період з 01.09.2022 по 31.12.2022, відповідає іншому коду, ніж зазначено при оформленні перевізних документів, а саме коду ЄТСНВ 542239 ШРОТ, ЩО МІСТИТЬ НЕ БІЛЬШ НІЖ 1,5% ОЛІЇ І НЕ БІЛЬШ НІЖ 11% ВОЛОГИ та є небезпечним вантажем класу 4.2 (номер ООН 2217, аварійна картка 405).

Відповідно до номенклатури вантажів ЄТСНВ https://www.uz.gov.ua/cargo_transportation/legal_documents/nomenklatura:

Код ЄТСНВ: 542224, Найменування ЄТСНВ: ШРОТ КОРМОВИЙ, НЕ ПОЙМЕНОВАНИЙ В АЛФАВІТІ, Код ГНВ: 23069090, Найменування ГНВ: Жмыхи и твердые отходы от извлечения растительных жиров, масел, кроме отходов позиций 2304, 2305,

Код ЄТСНВ: 542239, Найменування ЄТСНВ: ШРОТ, ЩО МІСТИТЬ НЕ БІЛЬШ НІЖ 1,5% ОЛІЇ І НЕ БІЛЬШ НІЖ 11% ВОЛОГИ, Код ГНВ: 23063000, Найменування ГНВ: Жмыхи и твердые отходы от извлечения жиров, масел из семян подсолнечника, кроме позиций 2304, 2305.

Відповідно до пункту 2.2 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, жито, пшениця, овес, ячмінь, гречка, просо, кукурудза в зерні, насіння олійних та бобових культур, рис нерушений, зернові відходи та відходи переробки зерна, висівки, комбікорми, жом сушений, макуха (що містить не більше 1,5 % олії і більше 11 % вологи), шрот (що містить більше 1,5 % олії і більше 11 % вологи) перевозяться насипом у спеціалізованих вагонах для зерна (далі - вагони-зерновози), а також у критих вагонах з дверними загородженнями (щитами).

Використання вагонів - мінераловозів для перевезення вказаного вантажу не передбачено Правилами перевезення вантажів (пункт 2.2 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542).

Розпорядженням Департаменту комерційної роботи Акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 25.07.2022 № ЦМ-15/271 узгоджено перевезення макухи (номер ООН 1386, 2217, а також безпечної макухи, шроту, жмиху) насипом у мінераловозах, цементовозах зі станції України до країн Європи через західні прикордонні переходи до 31.12.2022 на особливих умовах з підвищенням тарифу на 20 %.

При відправленні станцією з платника тарифу за перевезення стягнуто провізну плату, без врахування підвищення тарифу на 20 % (виключного тарифу) при оформленні перевізних документів і розрахунку провізної плати за кодами ЄТСНВ 542224, кодами ГНГ 23069090.

Отже, суд встановив, що при оформленні перевізних документів у графі 15 накладної зазначено код ЄТСНВ 542224, код ГНГ 23069090 - ШРОТ КОРМОВИЙ, НЕ ПОЙМЕНОВАНИЙ В АЛФАВІТІ, тому надано невірні відомості щодо вантажу, який перевозився, адже відповідно до сертифікатів якості товару даний вантаж є шротом соняшниковим, не гранульованим, що містить 1,3 % жиру та 10,7 % вологості.

Таким чином, відповідачем, в порушення пункту 2.2 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, п. 23.1 розділу II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, пунктів 3.1, п. 2.7. Додатку 1-7 до Договору, при погодженні планів на перевезення вантажу не проставлена відмітка про необхідність застосування особливих умов, не подана окрема заявка для укладення договору Перевізнику, організація перевезення зазначеного вантажу здійснена на загальних підставах, без врахування автоматизованою системою особливих умов і підвищення тарифу на 20 % (виключного тарифу) при оформленні перевізних документів і розрахунку провізної плати.

Вантаж "жмыхи прочие" по станції Голованівськ протягом 01.09.2022 - 31.12.2022 приймався до перевезення у мінераловозах (тобто, на особливих умовах) без перешкод і доставлявся за призначенням в повному обсязі.

Стосовно зазначення у частині накладних (в графі - Відправник) структурного підрозділу позивача - Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", господарський суд звертає увагу відповідача на положення Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (КОТІФ) від 9 травня 1980 року, до якої приєднана України відповідно до Закону України від 16.11.2005 року № 3091-IV і який набрав чинності для України 01.11.2007 року.

Параграф 1 ст. 12 Єдиних правил до договору про міжнародні залізничні перевезення вантажів (ЦІМ - Додаток B до Конвенції) визначає, що накладна є доказом укладення і умов договору перевезення, а також приймання вантажу перевізником, доки не доведено протилежне.

Стаття 8 цього ж Розділу Єдиних правил до договору про міжнародні залізничні перевезення вантажів (ЦІМ - Додаток B до Конвенції) визначає, що відправник відповідає за всі витрати і збитки, заподіяні через: a) його невірні, неточні, неповні або зазначені в непризначеному для них місці дані в накладній; b) невнесення ним відомостей, що вимагаються РІД. Якщо на прохання відправника перевізник записує в накладній відомості, то він вважається таким, що діє від імені відправника доки не буде доведене протилежне.

В матеріалах справи наявний Дозвіл з обмеженнями на використання коду платника від 20.07.2022 № 00013/5, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" надало дозвіл на використання свого коду, як платника 5573572, отриманого ним за Договором відправнику/одержувачу Виробничий підрозділ "Одеська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт", Регіональна філія "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" для здійснення оплати послуг АТ "Укрзалізниця", пов`язаних з перевезеннями, що відповідають умовам, зокрема: область відправлення - без обмежень; область призначення - без обмежень; вантаж - без обмежень; рухомий склад - без обмежень. Термін дії дозволу встановлено з 20.07.2022. Майстер Химич М.М.

Зазначений дозвіл було відмінено 17.01.2024, причина відміни - закінчення дії. Майстер Химич М.М.

Таким чином представник Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - майстер Химич М.М., на підставі відповідного дозволу відповідача записував у частині накладних відомості, він вважається таким, що діяв від імені відправника.

Слід відмітити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" не заперечує та не спростовує того, що воно було відправником вантажів за накладними.

Згідно умов Договору, укладеного між сторонами, відповідачу було присвоєно коди відправника/одержувача - 2145, платника - 5573572 та відкрито його особистий рахунок. У Повідомленні про укладення Договору про надання послуг з організації вантажів залізничним транспортом зазначено, що вказані коди повинні використовуватись виключно для перевезення вантажів в межах Договорі між сторонами.

Вказаний код - 2145, який було присвоєно Товариству з обмеженою відповідальністю "Відродження", зазначений у частині накладних в графі "відправник" біля найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження".

В той час, у решті накладних зазначено код відправника - Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (5549), оскільки, як було зазначено вище, остання діяла від імені відправника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження".

Код платника - 5573572 вказано в усіх накладних в графі 23 "Уплата провозных платежей".

Суд зазначає, що наявність чи відсутність вини працівника позивача щодо невірного розрахунку тарифу на станції призначення не відміняє відповідальність (зобов`язання) відповідача зі сплати належних платежів за здійсненні позивачем перевезення. Такі платежі повинні відповідати тарифам, визначеним станом на час здійснення перевезення.

Провізна плата за перевезення вантажу за спірний період підлягає нарахуванню на підставі тарифів, визначених Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Також при введенні плану на перевезення вантажу через автоматизовану систему планування АС "Месплан" обов`язковими є інформація про станцію відправлення та призначення, назва та код вантажовідправника та вантажоодержувача, кількість вагонів, що плануються відвантажити на протязі звітного місяці, загальна маса вантажу та код вантажу за єдиною тарифно-статистичною системою номенклатури вантажів (ЄТСНВ).

Інформація щодо перевезення вантажів на особливих умовах у замовленні на перевезення вантажів ф. ГУ-12 не зазначається.

Відповідно до п. 2.2 Правил перевезення вантажу навалом і насипом перевезення шроту кормового передбачено лише у вагонах для перевезення зерна (вагонах-зерновозах), а також у критих вагонах з дверними загородженнями (щитами).

При внесенні інформації до АС "Месплан" відповідач (Замовник) чи представник відповідача зазначив, що перевезення шроту кормового Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" буде здійснюватися у вагонах-мінераловозах.

Інформація щодо властивостей вантажу, а саме місткість олії та вологість, що міститься у сертифікатах якості надається Перевізнику у день відправлення вантажу.

Відтак відповідач (Замовник) мав бути обізнаний у тому, що умови перевезення шроту соняшникового, не гранульованого, що містить 1,3% жиру та 10,7% вологості, відмінні від тих, що зазначені у пункті п. 2.2 Правил перевезення вантажу навалом і насипом.

Відповідно до ст. 63 Статуту Замовник послуг, як особа, що зацікавлена у збуті своєї продукції повинна була звернутися для укладання договору про перевезення шроту кормового на особливих умовах. Однак не зважаючи на це, Замовник не звернувся до Перевізника с таким листом, а у перевізних документах у графі 15 "Наименование груза" зазначав код ЄТСНВ, що не відповідає належному коду ЄТСНВ.

Відповідно до ст. 24 Статуту замовник послуг несе відповідальність за всі наслідки неправильності та неточності або неповноти відомостей, що зазначені у перевізних документах.

Відповідно до п. 1.5 р. 4 Правил оформлення перевізних документів працівник залізниці перевіряє лише наявність сертифікатів, митних декларацій та інших документів.

Варто зазначити, що добросовісніть - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Також суд звертає увагу, що відповідачем на підтвердження повідомлених обставин щодо здійснення ним сплати надбавки у розмірі 20% (за частину вагонів), доказів до матеріалів справи надано не було. У звітах про оплату, які додані відповідачем до відзиву, не міститься інформація про нарахування позивачем відповідачу плати з підвищенням тарифу на 20 % за перевезення вантажу в мінераловозах.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні 28.02.2024 вказала, що серед вагонів, якими перевозився вантаж у спірний період, були не лише мінераловози, але і зерновози.

Однак суд наголошує, що у заявах по суті справи відповідач не повідомляв про вказані обставини, відповідні докази не подавав. Згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що до основних засад (принципів) господарського судочинства, відноситься, зокрема, змагальність сторін (ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно норм ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що відповідач у період з 01.09.2022 до 31.12.2022 неправомірно здійснив завантаження та відправлення вантажу "жмыхи прочие" в спеціалізованому рухомому складі - вагонах для мінеральних добрив, використання яких для перевезення ШРОТУ, ЩО МІСТИТЬ НЕ БІЛЬШ НІЖ 1,5% ОЛІЇ І НЕ БІЛЬШ НІЖ 11% ВОЛОГИ не передбачено пунктом 2.2 Правил перевезень вантажу навалом та насипом, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542 Правилами перевезення вантажів, без врахування підвищення тарифу на 20 % (виключного тарифу) при оформленні перевізних документів, з зазначенням невірного коду ЄТСНВ.

Розрахунок недобору провізної плати є арифметично правильним.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся з вказаним позовом 07.12.2023.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 3 ст. 925 Цивільного кодексу України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Частиною 5 ст. 315 Господарського кодексу України встановлено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

За приписами ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У п. 7.3 Договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Оскільки правовідносини сторін виникли з укладеного між ними договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, сторони в передбаченій законом формі, домовились про збільшення позовної давності без зазначення жодних винятків, на які ці положення договору не розповсюджуються, строк позовної давності було збільшено за домовленістю сторін до одного року.

В той час Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX розділ Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Станом на дату подання позовної заяви (07.12.2023) п. 19 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України був у редакції, викладеній вище.

Отже, згідно п. 19 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану строки, визначені статтею 259 цього Кодексу (позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін), продовжуються на строк його дії.

Враховуючи умови п. 7.3 Договору, положення ст. 259 Цивільного кодексу України та п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов у межах строку позовної давності, а заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення 3 021 492,96 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт Голованівськ, вул. Матросова, 40, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Є. Ґедройця, 5, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) 3 021 492,96 грн, а також судовий збір у розмірі 45 322,39 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Акціонерному товариству "Українська залізниця" та його представнику, адвокату Рахнянській С.В., Товариству з обмеженою відповідальністю "Відродження" до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 06.03.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко