ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"22" лютого 2024 р. м. Ужгород Справа №907/1124/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Люкс, с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Світ Фрукту, с. Горбки Берегівського району Закарпатської області

про стягнення 361 841,53 грн заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача без виклику

Відповідача без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Товариством з обмеженою відповідальністю Авто Люкс, с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Світ Фрукту, с. Горбки Берегівського району Закарпатської області про стягнення 361 841,53 грн заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2023 відкрито провадження у справі №907/1124/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву. Встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) не пізніше 22.01.2024.

Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить суд задоволити позов у повному обсязі, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором перевезення і транспортного експедирування № від 10.09.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих йому транспортно-експедиторських послуг, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 361 841,53 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 22.12.2023 про відкриття провадження у справі №907/1124/23 була надіслана на його офіційну адресу, зазначену в ЄДРЮОФОПтаГФ; повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду міститься в матеріалах справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

10.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Світ Фрукту (замовником, відповідачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Авто Люкс (виконавцем, позивачем у справі) було укладено Договір перевезення і транспортного експедирування № (далі Договір), за умовами якого замовник доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати транспортно-експедиторські послуги з планування, організації, перевезення і транспортного обслуговування вантажів автомобільним транспортом та інших допоміжних послуг, пов`язаних з перевезенням (п. 1.2. Договору).

Згідно із п. 2.1., 2.2. Договору, перевезення здійснюються на підставі погоджених з виконавцем письмових заявок замовника (надалі Додаток до Договору). Додаток містить уточнюючу інформацію: маршрут перевезення, строк (дата та час) подачі транспортного засобу під завантаження та вивантаження, вимоги до транспортного засобу, тип та дані рухомого складу, місце завантаження, найменування вантажу (тип вантажу), температурний режим (за необхідності), пункти митного оформлення, пункти перетину державних кордонів, місце розвантаження, контактні дані відповідальних осіб, вартість перевезення, порядок i строки оплати, додаткові умови, а також іншу необхідну інформацію за узгодженням сторін.

Фактична кількість вантажу визначається у товарно транспортних накладних (CMR) (п. 2.11. Договору).

Відповідно до п. 2.12., 2.13. Договору, перевезення вважається завершеним після підписання усіма учасниками перевезення товарно-транспортних документів на вантаж. Здача-приймання послуг та належне виконання виконавцем умов цього Договору підтверджується комплектом документів, передбачених та оформлених згідно цього Договору.

Підпунктом 3.2.4. пункту 3.2. Договору визначено, що замовник зобов`язаний приймати та сплачувати послуги, надані виконавцем, на умовах, визначених цим Договором та Додатком.

За змістом п. 4.1., 4.2. Договору, вартість послуг за даним Договором може встановлюватись у будь-якій валюті i визначається у Додатку, а фактична оплата проводиться виключно в гривні. Ціни на послуги є договірними i визначаються, виходячи з поточної ситуації на ринку автоперевезень. 3амовник здійснює оплату послуг виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів, якщо інший строк не вказаний у Додатку. Строк оплати розпочинається з моменту отримання від виконавця наступного повного комплекту належним чином оформлених документів: рахунок на оплату, акт наданих послуг, електронна податкова накладна (для платників ПДВ), товарно-транспортна накладна (CMR) з відмітками (підписом уповноваженої особи, засвідченої печаткою або штампом) про прийняття вантажу вантажоодержувачем, інші документи та навігаційна система, видана замовником.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2023 року або до моменту розірвання його за згодою сторін, або на вимогу однієї зі сторін. В частині взаєморозрахунків цей Договір діє до повного їх виконання сторонами (п. 8.1., 8.3. Договору).

За матеріалами справи судом встановлено, що з метою здійснення виконавцем перевезень вантажу між ним та замовником було підписано ряд Заявок, що є Додатками до Договору перевезення і транспортного експедирування № від 10.09.2023, а саме:

1) Заявка № від 10.09.2023 з наступними умовами перевезення: - тип вантажу 20 т; - вантаж малина морожена; - дата і адреса прибуття автомобіля під завантаження 11.09.2023, м. Сарни, Рівненська область; - місце замитнення та пункт перетину м. Чоп; - дата і адреса прибуття автомобіля під розвантаження 14.09.2023, Str. 2, 97469 Gochsheim, Germany; - місце розмитнення Str. 2, 97469 Gochsheim, Germany; - вартість перевезення 2200 євро по курсу НБУ на день розвантаження; - оплата протягом 5 банківських днів безготівковий розрахунок 50% по копіям документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR), та 50% при наявності всіх оригіналів документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR); - платник ТОВ Світ Фрукту;

2) Заявка № від 13.09.2023 з наступними умовами перевезення: - тип вантажу 60 т; - вантаж малина морожена; - дата і адреса прибуття автомобіля під завантаження 13.09.2023, м. Сарни, Рівненська область; - місце замитнення та пункт перетину м. Чоп; - дата і адреса прибуття автомобіля під розвантаження 15.09.2023, Str. 2, 97469 Gochsheim, Germany; - місце розмитнення Str. 2, 97469 Gochsheim, Germany; - вартість перевезення 7350 євро по курсу НБУ на день розвантаження; - оплата протягом 5 банківських днів безготівковий розрахунок 50% по копіям документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR), та 50% при наявності всіх оригіналів документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR); - платник ТОВ Світ Фрукту;

3) Заявка № від 14.09.2023 з наступними умовами перевезення: - тип вантажу 20 т; - вантаж малина морожена; - дата і адреса прибуття автомобіля під завантаження 14.09.2023, м. Сарни, Рівненська область; - місце замитнення та пункт перетину м. Ужгород; - дата і адреса прибуття автомобіля під розвантаження 18.09.2023, ul. Dziwogуra 17, 78-320 Poіczyn-Zdrуj, Polska; - місце розмитнення 34-481 Chyїne Parking Chyїbet; - вартість перевезення 2400 євро по курсу НБУ на день розвантаження; - оплата протягом 5 банківських днів безготівковий розрахунок 50% по копіям документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR), та 50% при наявності всіх оригіналів документів (договір, заявка, акт, рахунок, ТТН або CMR); - платник ТОВ Світ Фрукту.

На виконання умов Договору позивачем (виконавцем) надано відповідачу (замовнику) транспортно-експедиторські послуги сукупною вартістю 466 841,53 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін без будь-яких зауважень та заперечень актами надання послуг №1 від 14.09.2023 на суму 86 388,28 грн, №2 від 18.09.2023 на суму 95 452,49 грн, №3 від 19.09.2023 на суму 95 533,10 грн, №4 від 19.09.2023 на суму 95 533,10 грн та №5 від 21.09.2023 на суму 93 934,56 грн, рахунками на оплату №1 від 14.09.2023, №2 від 18.09.2023, №3 від 19.09.2023, №4 від 19.09.2023 та №5 від 21.09.2023, а також копіями міжнародних товарно-транспортних накладних CMR, що засвідчують факт перевезення вантажу, вказаного в заявках замовника.

Водночас відповідач вартість наданих йому послуг оплатив частково у розмірі 105 000 грн, із огляду на що в нього виникла та рахується заборгованість перед позивачем на суму 361 841,53 грн, стягнення якої у примусовому порядку і виступає предметом заявлених ТОВ Авто Люкс позовних вимог у даній справі.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, станом на момент розгляду наявного спору по суті його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, за своєю правовою природою договір, укладений між сторонами спору, є змішаним та має ознаки договору транспортного експедирування і договору перевезення.

Статтею 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлюють положення ст. 916 Цивільного кодексу України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Правовий статус перевізника характеризує те, що він є суб`єктом господарювання, який на виконання умов договору перевезення вантажу зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі вантажоодержувачу. Перевізник є стороною договору перевезення вантажу і зазначається як такий у відповідних транспортних документах.

Водночас згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 316 Господарського кодексу України визначено, що договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України Про транспортно-експедиторську діяльність.

Так, у статті 1 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Статтею 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність передбачений перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування.

За змістом ч. 11, 12 та 13 ст. 9 вищевказаного Закону, перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З наявних у матеріалах справи документальних доказів вбачається, а відповідачем, у свою чергу, не спростовано, що позивачем, на виконання умов Договору перевезення і транспортного експедирування № від 10.09.2023 та погоджених сторонами Заявок № від 10.09.2023, № від 13.09.2023 і № від 14.09.2023 надано транспортно-експедиційні послуги щодо міжнародного автомобільного перевезення вантажу, свідченням чого є складені товарно-транспортні накладні CMR №171720, №171721, №171722, №171723 та №171724 з відмітками митного контролю, підписами і печатками як вантажовідправника, так і вантажоодержувача, а також підписані та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень та заперечень акти надання послуг №1 від 14.09.2023 на суму 86 388,28 грн, №2 від 18.09.2023 на суму 95 452,49 грн, №3 від 19.09.2023 на суму 95 533,10 грн, №4 від 19.09.2023 на суму 95 533,10 грн та №5 від 21.09.2023 на суму 93 934,56 грн.

Водночас вартість наданих виконавцем та прийнятих замовником послуг відповідач оплатив частково в розмірі 105 000 грн, свідченням чого є наявні в матеріалах справи копії платіжних інструкцій №643 від 06.10.2023 на суму 50 000 грн та №713 від 20.10.2023 на суму 55 000 грн, із огляду на що у відповідача станом на дату розгляду справи існує обов`язок із повної оплати таких у розмірі 361 841,53 грн.

Згідно із положеннями ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, саме акт наданих послуг є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, та, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 у справі №914/1556/17.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання, зокрема, не здійснив оплату вартості наданих позивачем послуг у повному обсязі, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 361 841,53 грн, факт існування якої належним чином доведений та не спростований відповідачем у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 361 841,53 грн заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем належними і допустимими доказами не спростованими. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 5427,62 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Світ Фрукту, вул. Заводська, будинок 44, с. Горбки, Берегівський район, Закарпатська область, 90336 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 42184692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Люкс, вул. Садова, будинок 35, с. Завидово, Мукачівський район, Закарпатська область, 89667 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 30764988) суму 361 841,53 грн (Триста шістдесят одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 53 коп) заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги, а також 5427,62 грн (П`ять тисяч чотириста двадцять сім гривень 62 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 11.03.2024.

Суддя Пригара Л.І.