ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" березня 2024 р. Справа № 911/376/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Рубін» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Машталєра Сергія Миколайовича грошової заборгованості у розмірі 107 556, 65 грн, що виникла внаслідок порушення боржником умов договору поставки №2501/2021-2 від 25.01.2021

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Рубін» (далі ТОВ «ТД Рубін»/заявник) до Фізичної особи підприємця Машталєра Сергія Миколайовича (далі- ФОП Машталєр С.М./боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника заборгованості за договором поставки №2501/2021-2 від 25.01.202.

Розглянувши матеріали наведеної заяви, суд дійшов висновку про часткову відмову у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 509, ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись, зокрема, згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що штраф та/або пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видами штрафних санкцій, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Таким чином, заявлена ТОВ «Рубін» вимога про стягнення з боржника 6 996,72 грн пені за порушення боржником грошового зобов`язання за договором поставки №2501/2021-2 від 25.01.2021 не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Рубін» заявою про видачу судового наказу в частині стягнення з ФОП Машталєр С.М. 6 996,72 грн пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 509, 549, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. ст. 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Рубін» заявою про видачу судового наказу в частині стягнення з Фізичної-особи підприємця Машталєр Сергія Миколайовича 6 996,72 грн пені.

Ухвала підписана 11.03.2024, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема