ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1504/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Ванжа О.А. - ордер серія АА № 1386371 від 03.01.2024 (в режимі відеоконференції);

від відповідачів: не з`явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

до 1) Приватного підприємства "Елітбуд-1"

2) Фізичної особи-підприємця Болейка Дениса Олександровича

про стягнення 1 441 461,03грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Елітбуд-1" та Фізичної особи - підприємця Болейка Дениса Олександровича 1 441 461,03грн, з яких: 1 239 664,73грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 79 866,90грн відсотків річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 42 062,50грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 79 866,90грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами умов договору фінансового лізингу №210608-1/ФЛ-Ю-С від 08.06.2021, з врахуванням договору поруки №210608-З/П від 08.06.20212, в частині своєчасного і повного внесення лізингових платежів.

В якості правових підстав позивач зазначає, зокрема, ст.525, 526, 543, 554, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 21.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.01.2024 о 10:30.

Ухвалою від 09.01.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву позивача про уточнення позовної заяви від 09.01.2024 та здійснювати розгляд справи з урахуванням даної заяви.

Ухвалою суду від 30.01.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/1504/23 до судового розгляду по суті на 29.02.2024 о 14:15.

Представник позивача в судовому засіданні 29.02.2024 (у режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідачів.

Представник 1-го відповідача в судове засідання 29.02.2024 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча з датою, часом та місцем розгляду справи був ознайомлений вчасно і належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 112), а також довідка суду про доставку електронного листа (а.с. 116).

Представник 2-го відповідача в судове засідання 29.02.2024 теж не прибув, про причину неявки суд не повідомив, хоча з датою, часом та місцем розгляду справи був ознайомлений вчасно і належним чином, про що свідчить довідка суду про доставку електронного листа (а.с. 117). При цьому, 22.02.2024 до суду повернулася копія ухвали суду від 30.01.2024, направлена 2-му відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п.99-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" (з відповідними змінами і доповненнями), рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. За змістом п.116 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Згідно ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України).

У разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачі мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідачів належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання суду у справі №906/1504/23.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

08.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (Лізингодавець, позивач) та Приватним підприємством "Елітбуд-1" (Лізингоодержувач, 1-ий відповідач) укладено договір фінансового лізингу №210608-1/ФЛ-Ю-С (далі - Договір лізингу), відповідно до п.4.1, 4.2, 5.1-5.6 якого, об`єктом лізингу є екскаватор гусеничний гідравлічний JCB, загальною вартістю 4 206 250,00грн, у тому числі 701 041,67грн ПДВ 20%; строк лізингу: 36 місяців; максимальний термін передачі з врахуванням положень Додатку "Загальні умови" - 10.07.2021; місце передачі: 10007, м.Житомир, вул. Коростишівська, 45; мінімальний строк для дострокового придбання (з дати передачі) - 13 місяців; адреса базування (зберігання): 10031, м. Житомир, вул. Гранітна, 16; гранична дата сплати авансового лізингового платежу: 14.06.2021 (а.с. 15).

Додатком до договору фінансового лізингу №210608-1/ФЛ-Ю-С від 08.06.2021 сторони узгодили Загальні умови договору, які не обмежують, а доповнюють договір (далі - Загальні умови договору) (а.с. 16-24).

Пунктом 1.1 Загальних умов договору передбачено, що Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування вживаний предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, номер шасі (кузова, рами), рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в Додатку "Специфікація", а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов та на підставі цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування Лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку до Договору лізингу "Графік сплати лізингових платежів" (надалі - Графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту лізингу, але в будь-якому випадку не може бути меншим одного року (п.1.2 Загальних умов договору). Предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом строку лізингу та строку дії даного договору. У разі переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача згідно умов цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу Лізингоодержувачем не повертається, а передається Лізингоодержувачу у власність за виключенням випадків, передбачених договором чи обумовлених угодою сторін (п.1.3 Загальних умов договору).

Відповідно до п.2.2, 2.3 Загальних умов договору усі платежі за договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до Графіку та Загальних умов, а також інших положень цього договору (зокрема, з врахування коригування згідно п.2.2.1 Загальних умов договору) та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості предмета лізингу; винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг предмет лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.2.1, 2.7-2.9, 3.5 Загальних умов договору. При цьому, сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і у сукупності є платою за користування предметом лізингу. Авансовий лізинговий платіж, визначений у графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору), з урахуванням п.2.6 Загальних умов, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту відправлення рахунку Лізингодавцем, але не пізніше ніж у дату, зазначену сторонами в пункті 5.6 цього договору та в сумі, Авансового лізингового платежу, визначеного у Графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору) незалежно від отримання рахунку.

Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий день (вихідний, святковий або ін.) день Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому ін.) дню (п.2.4 Загальних умов договору).

Відповідно до пунктів 2.7 Загальних умов договору у разі, якщо Лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що Лізингодавець має право нарахувати, а Лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, протягом всього періоду простроченої заборгованості. Сторони домовилися, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) Лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Відповідно до п.3.4 Загальних умов договору приймання Лізингоодержувачем предмету лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. Підписання Лізингоодержувачем акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність справність предмету лізингу і відповідність предмету лізингу вимогам лізингоодержувача та умовам договору.

Згідно з п.5.2.1 Загальних умов договору Лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати Лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення Лізингодавцю звіту у формі, встановленої додатком "Довідка" до договору. У разі настання з предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це Лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору.

За порушення п.5.2. Загальних умов договору Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії Договору (п.7.1.3 Загальні умови договору).

Відповідно до п.7.1.1 Загальних умов договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців від дня, коли сплата мала відбутися.

Відповідно до п.6.6 Загальних умов договору Лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитися від договору та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1.-6.1.4 Загальних умов договору, зокрема, у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі.

Пунктом 6.6.1 Загальних умов договору передбачено, що позивач надсилає відповідачеві повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місце його передачі Лізингодавцю в межах України. Лізингодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем направлення Лізингодавцем відповідного про це повідомлення.

Даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч. обов`язкового підписання сторонами додатків до договору "Загальні умови договору", "Специфікація", "Довідка", "Страхування", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на об`єкт лізингу", "Графік сплати лізингових платежів", "Технічний асістанс", "Поняття нормального зносу") (п.10.1 Загальних умов договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Договір лізингу, додатки та акт прийому-передачі предмета лізингу в користування підписано повноважними представниками та скріплено печатками контрагентів.

На виконання умов Договору лізингу позивач передав предмет лізингу, а саме: б/в екскаватор гусеничний гідравлічний JCB JS300 LC, 2016 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , а відповідач-1 прийняв його у користування разом з ключем від предмету лізингу (1 комплект), що підтверджується актом прийому-передачі предмета лізингу в користування від 15.06.2021 за договором №210608-1/ФЛ-Ю-С від 08.06.2021 (а.с.31).

08.06.2021 ТОВ "Бест Лізинг" (Кредитор - позивач), ПП "Елітбуд-1" (Боржник - 1-ий відповідач) та Фізична особа - підприємець Болейко Денис Олександрович (Поручитель, 2-ий відповідач) уклали договір поруки №210608-3/П (надалі - Договір поруки) (а.с. 36).

За цим договором Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником усіх грошових зобов`язань за Договором (Контрактом) у повному обсязі, а саме: сплату Кредитору лізингових платежів у встановлені Контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов Контракту може бути змінений (збільшений); сплату Кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на Боржника у відповідності до положень Контракту та/або чинного законодавства України (п.2 Договору поруки).

При невиконанні або неналежному виконанні Боржником зобов`язань за Контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, Поручитель і Боржник будуть відповідати перед Кредитором солідарно, тобто Кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за Контрактом як від Боржника, так і від Поручителя окремо, так і від Боржника та Поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу (п.3 Договору поруки).

Поручитель за цим договором буде залишатися зобов`язаним нарівні з Боржником до моменту виконання всіх зобов`язань Боржника за Контрактом у повному обсязі (п.5 Договору поруки).

Сторони досягли згоди про те, що порука за договором припиняється не раніше, ніж через 7 (сім) років з моменту укладення сторонами цього Договору поруки, а в разі, якщо строк лізингу за Контрактом перевищує 4 (чотири) роки, порука припиняється по закінченню строку лізингу за Контрактом, збільшеному на 4 (чотири) роки (п.8 Договору поруки).

Повідомленням №1966 від 01.07.2022 відповідно до п.6.6 Загальних умов договору ТОВ "Бест Лізинг" повідомило ПП "Елітбуд-1" про розірвання (відмову від) Договору поруки, укладеного між ними (а.с. 32).

26.10.2022 між позивачем та 1-им відповідачем укладено додаткову угоду до договору фінансового лізингу №210608-1/ФЛ-Ю-С від 08.06.2021, якою, зокрема, поновлено дію Договору поруки та змінено Графік сплати лізингових платежів (а.с. 33-34).

Повідомленням №3487 від 17.10.2023 позивач відповідно до п.6.6 Загальних умов договору повідомило 1-го відповідача про розірвання (відмову від) договору, укладеного між ними (а.с. 44).

З огляду на викладене вище, позивач, посилаючись на несплату ПП "Елітбуд-1" як Лізингоодержувачем лізингових платежів на суму 1 239 664,73,20грн, невиконання ним обов`язку щодо письмового інформування Лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу, звернувся до господарського суду з відповідним позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасником справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та 1-им відповідачем договір фінансового лізингу №210608-1/ФЛ-Ю-С від 08.06.2021 є договором фінансового лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частинами 1, 2, 3, 7 статті 292 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що лізинг це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні засоби, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Лізингодавець має право у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу (п.3 ч.1 ст. 20 Закону України "Про фінансовий лізинг").

За змістом п.3 ч.2 ст.21 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що 1-ий відповідач сплату лізингових платежів здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 1 239 664,73грн ПП "Елітбуд-1" протилежного не доведено, аргументи позивача не спростовано.

При цьому, варто зазначити, що згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, оскільки сума боргу 1-го відповідача в розмірі 1 239 664,73грн підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття цього рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідачів вказаної суми боргу в солідарному порядку, в зв`язку з чим, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 79 866,90грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.7.1.1 Загальних умов договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців від дня, коли сплата мала відбутися.

Згідно наведеного позивачем у позовній заяві (уточненій) розрахунку суми пені, останнім заявлено до стягнення пеню, нараховану за періоди 05.08.2023-06.11.2023, 06.09.2023-06.11.2023, 06.10.2023-06.11.2023 у розмірі 79 866,90грн (а.с. 92-95). Суд, перевірив даний розрахунок вважає, що останній є арифметично вірним, тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів пені в розмірі 79 866,90грн за невиконання зобов`язання зі сплати лізингових платежів за договором, також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 79 866,90грн відсотків річних у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві (уточненій) розрахунок суми річних за періоди 05.08.2023-06.11.2023, 06.09.2023-06.11.2023, 06.10.2023-06.11.2023 (а.с. 92-95), суд вважає його арифметично вірним, тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів пені в розмірі 79 866,90грн відсотків річних у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 42 062,50грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як судом вказувалося вище, згідно з п.5.2.1 Загальних умов договору Лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати Лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення Лізингодавцю звіту у формі, встановленої додатком "Довідка" до договору. У разі настання з предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це Лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору. За порушення п.5.2. Загальних умов договору Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії Договору (п.7.1.3 Загальні умови договору).

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві (уточненій) розрахунок суми штрафу (а.с. 92-95), суд вважає його арифметично вірним, тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів 42 062,50грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачі не подали до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення за спірний період розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку про покладення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, на відповідачів порівну.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Елітбуд-1" (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 31/10, кв. 3; ідентифікаційний код 33555092) та Фізичної особи - підприємця Болейка Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б"; ідентифікаційний код 33880354):

- 1 239 664,73грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами;

- 79 866,90грн відсотків річних у розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

- 42 062,50грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна;

- 79 866,90грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Елітбуд-1" (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 31/10, кв. 3; ідентифікаційний код 33555092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б"; ідентифікаційний код 33880354):

- 10 810,96грн судового збору;

- 1 750,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Болейка Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б"; ідентифікаційний код 33880354):

- 10 810,96грн судового збору;

- 1 750,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.03.24

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу через електронний кабінет

3 - ПП "Елітбуд-1" () (рек.) та через електронний кабінет

4 - ФОП Болейку Денису Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_2 ) (рек.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1