ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
06.03.2024 року м.Дніпро Справа № 910/5488/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. (доповідач),
суддів Кощеєва І.М., Дарміна М.О.
секретар судового засідання Солодова І.М.
Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання/заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» про розподіл судових витрат у справі № 910/5488/23
за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, м. Київ
1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рілі Трейд», м. Дніпро
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард», м. Луцьк
про присудження до виконання обов`язку в натурі,
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 910/5488/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 910/5488/23 - залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на апелянта.
У відзиві на апеляційну скаргу, 23.11.2023, ТОВ «Вест Кард», зокрема, повідомило про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які товариство планує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу. Зазначено, що докази понесення судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
19.01.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, якою просить стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Долучено: копію додаткової угоди від 08.11.2023 до договору про надання правничої допомоги від 10.05.2022; копію Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) віл 18.01.2024; копію платіжної інструкції від 18.01.2024.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2024 заяву призначено до розгляду на 06.03.2024 на 12 годин 30 хвилин.
06.03.2024 представники сторін наданим процесуальним правом не скористалися та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.
06.03.2024 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.
Згідно ч 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Згідно з пунктом частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як встановлено судом та вбачається з умов п. 2 додаткової угоду договору, за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються Виконавцем, Клієнт сплачує Виконавцю гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі, що становить 10 000,00грн.
Гонорар сплачується в готівковій або безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт). (пункт 4 додаткової угоди).
Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) надано послуги на загальну суму 10 000 грн.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Позивач не надав заперечень проти віднесення на нього витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про зменшення розміру витрат не було заявлено.
Колегія суддів надала оцінку наданим відповідачу -2 послугам професійної правової допомоги та дійшла до висновку, що є завищеною вартість послуги лише із складення та подання відзиву на апеляційну скаргу - інших пояснень, заперечень, клопотань від ТОВ «Вест Кард» матеріали справи не містять; участь у судовому засіданні 24.01.2024 представник заявника не приймав. При цьому, заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактичною заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.
Дослідивши подані відповідачем -2/ТОВ «Вест Кард», співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу в Центральному апеляційному господарському суді у сумі 10 000,00 грн не відповідає критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині. Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає заявлені судові витрати такими, що підлягають частковому задоволенню у сумі 5 000,00 грн.
За таких обставин клопотання/заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» про покладення на Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн підлягає частковому задоволенню на суму 5 000,00 грн, в іншій частині клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Клопотання/заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» про розподіл судових витрат на правничу допомогу при розгляді справи № 910/5488/23 у суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.
Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї ухвали доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна текс додаткової постанови складено 07.03.2024.
Головуючий суддя О.В. Чус
Суддя І.М. Кощеєв
Суддя М.О. Дармін