ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024м. ДніпроСправа № 904/5769/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

за позовом Приватного підприємства "Енергетик Плюс", Дніпропетровська область, с. Перемога

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Дніпропетровська область, м. Дніпро

відповідача-2: Дніпропетровської філії Державного підприємства "Укрдіпродор"-"Дніпродіпродор", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про визнання орендованого майна повернутим та скасування нарахованої неустойки

Представники:

від позивача: Євіч В.В.;

від відповідача-1: Іванченко І.С.;

від відповідача-2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Енергетик Плюс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, відповідача-2: Дніпропетровської філії Державного підприємства "Укрдіпродор"-"Дніпродіпродор", в якій просить суд:

- визнати повернутим 14.04.2023 орендоване майно по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119, а саме адміністративну будівлю площею 497,6 кв.м, що розташована за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська 24;

- скасувати нараховану неустойку по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119.

Суд ухвалою від 03.11.2023 позовну заяву Приватного підприємства "Енергетик Плюс" залишив без руху. Запропонував Приватному підприємству "Енергетик Плюс" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу-2 (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) копії позовної заяви і доданих до неї документів; шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог із зазначенням правильного найменування відповідача-2; шляхом подання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін у строк до 17.11.2023.

06.11.2023 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу-2 та уточнену позовну заяву.

Суд ухвалою від 08.11.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 06.12.2023.

В підготовче засідання 06.12.2023 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 06.12.2023 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 07.02.2024 включно. Відклав підготовче засідання на 31.01.2024.

В підготовче засідання 31.01.2024 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 в підготовче засідання не з`явились.

Суд ухвалою від 31.01.2024 відклав підготовче засідання на 05.02.2023.

05.02.2024 позивач подав заяву про надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

05.02.2024 відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що листом від 12.04.2023 № 12.04./23-1 відповідач звернувся на адресу Регіонального відділення із заявою щодо розірвання договору оренди № 12/7393-6119 від 03.11.2021. В подальшому наказом ФДМУ від 22.12.2020 № 2049 зі змінами, враховуючи заяву орендаря ПП - «Енергетик Плюс» від 12.04.2023 № 12.04/23-1 до договору оренди від 03.11.2021 № 12/7393-6119, Регіональним відділенням відповідно до наказу від 14.04.2023 № 12/02-47ПО прийнято рішення щодо дострокового припинення договору оренди державного нерухомого майна, загальною площею 497,6 кв.м, що перебуває на балансі ДП «Укрдіпродор»-«Дніпродіпродор», з ПП «Енергетик Плюс». Про що листом від 26.04.2023 № 11-07-01798 повідомлено ПП «Енергетик Плюс». Однак, майно за договором оренди від 03.11.2021 № 12/7393-6119 відповідачем до теперішнього часу не повернуто, акт приймання-передачі орендодавцю не надано. На виконання наказів Регіонального відділення від 18.05.2023 № 157/06-Н та № 158/06 «Про проведення позапланової перевірки» проведено перевірку стану використання нерухомого державного майна (в тому числі виконання орендарями умов договорів оренди), яке перебуває на балансі ДФ ДП «Укрдіпродор-Дніпродіпродор», та фактичним оглядом (23.05.2023) було встановлено, що відповідач продовжує використовувати частину приміщень 2-го поверху адміністративної будівлі площею 497,6 кв.м. У зв`язку з тим, що майно орендарем до теперішнього часу не повернуто, позивачем нарахована неустойка за період з 15.04.2023 по 08.08.2023 в розмірі 6036,07 грн, яку необхідно позивачу сплатити до державного бюджету України. У зв`язку із чим відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В підготовче засідання 05.02.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 05.02.2024 відклав підготовче засідання на 12.02.2024.

12.02.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив.

В підготовче засідання 12.02.2024 з`явився представник відповідача-1. Представники позивача та відповідача-2 в підготовче засідання не з`явились. 12.02.2024 позивач подав до суду заяву про проведення засідання за його відсутності.

Суд ухвалою від 12.02.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 26.02.2024.

У судове засідання 26.02.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 не з`явився.

В судовому засідання оголошено перерву до 01.03.2024.

01.03.2024 в судове засідання з`явився представник відповідача-1, представники позивача та відповідача-2 не з`явились, 01.03.2024 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 01.03.2024 відкладено розгляд справи по суті на 06.03.2024.

У судове засідання 06.03.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1, представник відповідача-2 не з`явився.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець) та Приватним підприємством «Енергетик Плюс» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від № 12/7393-6119 (далі - договір оренди).

Балансоутримувач ДП «Укрдіпродор»-«Дніпродіпродор» (п. 3.3. умов).

Орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 умов (п. 1.1. договору).

Інформація про об`єкт оренди - нерухоме майно: адміністративна будівля площею 497,6 кв. м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Воскресенська 24, на балансі ДП «Укрдіпродор»-«Дніпродіпродор» (п. 4.1. умов).

Балансова залишкова вартість, визначена на підставі фінансової звітності балансоутримувача (ч. 1 ст. 8 Закону) - сума (гривень), без податку на додану вартість, - 704,699,08 грн (п. 6.1. умов).

Майно передається в оренду для використання згідно з пунктом 7 умов (п. 1.2. договору).

Орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акту приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору. Акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті (п. 2.1. договору).

Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.1. договору).

Місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону сума, грн без податку на додану вартість 11 010,00 грн (п. 9.1. умов).

Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (договори типу 5(А) і 5(В) (п. 3.3. договору).

Співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу-30 відсотків суми орендної плати; до державного бюджету - 70 відсотків суми орендної плати (п. 16. умов).

Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок па додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість (п. 3.4. договору).

В день укладання цього договору або до цієї дати орендар сплачує орендну плату за кількість місяців, зазначену у пункті 10 Умов (авансовий внесок з орендної плати), на підставі документів, визначених у пункті 3.6 цього договору (п. 3.5. договору).

Розмір авансового внеску орендної плати 2 (дві) місячні орендні плати, якщо цей договір е договором типу5.1(А),5.1(Б),5.І(Г),а також 5.1 (В), але переможцем аукціону є особа, що була орендарем майна станом на дату оголошення аукціону (пункт 150 Порядку) - сума, гривень, без податку на додану вартість 22 020,00 грн (п. 10.1. умов).

Припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності) (п. 3.11. договору).

У разі припинення договору орендар зобов`язаний: звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акту повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом; сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди; відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (і в межах сум, що перевищують суму страхового відшкодування, якщо воно поширюється на випадки погіршення стану або втрати орендованого майна), або в разі демонтажу чи іншого вилучення невід`ємних поліпшень/капітального ремонту (п. 4.1. договору).

Протягом трьох робочих днів з моменту припинення цього договору балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю в акті повернення з оренди орендованого майна. Балансоутримувач складає акт повернення з оренди орендованого майна у трьох оригінальних примірниках і надає підписані балансоутримувачем примірники орендарю. Орендар зобов`язаний: підписати три примірники акту повернення з оренди орендованого манна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити манно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів. Не пізніше ніж на четвертий робочий день після припинення договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендодавцю примірник підписаного акту повернення з оренди орендованого майна або письмово повідомити орендодавцю про відмову орендаря від підписання акту та/або створення перешкод орендарем у доступі до орендованого майна з метою його огляду, та/або про неповернення підписаних орендарем примірників акту (п. 4.2. договору).

Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акту повернення з оренди орендованого майна (п. 4.3. договору).

Орендар не має права передавати майно в суборенду (п. 8.1. договору).

Цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акту приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1. договору).

Цей договір укладено на 5 років з 03.11.2021 до 02.11.2026 включно (п. 12.1. умов).

Адреса електронної пошти орендодавця, на яку надсилаються офіційні повідомленням за цим договором - .uа (п. 3.1.1. умов).

Адреса електронної пошти орендаря, на яку надсилаються офіційні повідомленням за цим договором - (п. 3.2.1. умов).

Адреса електронної пошти балансоутримувача, на яку надсилаються офіційні повідомленням за цим договором - (п. 3.3.1. умов).

За актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 (а.с. 20), на виконання договору оренди нерухомого майна від 03.11.2021 № 12/7393-6119 балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору оренди орендарем 29.10.2021 здійснено сплату забезпечувального депозиту у розмірі двомісячної орендної плати без податку на додану вартість, а саме 22 020,00 грн та сплачено авансовий внесок у розмірі двомісячного орендного платежу, без податку на додану вартість, а саме 22020,00 грн, на підтвердження чого надав платіжні доручення № 1286 від 29.10.2021 (а.с. 22) та № 1285 від 29.10.2021 (а.с. 22).

Як зазначає позивач, з метою використання вищезазначеного майна у господарській діяльності, необхідно було здійснити ремонт, оскільки майно перебувало в занедбаному стані, що підтверджується оголошенням до аукціону про передачу в оренду зазначеного майна (а.с. 11-12).

Для виконання ремонтних робіт позивач направив відповідачу-1 лист № 01/2112 від 21.12.2021 (а.с. 24) щодо погодження по проведенню ремонтних робіт,

Орендодавець листом № 11-006-00025 від 05.01.2022 (а.с. 26) зазначив, що така згода надається балансоутримувачем.

Позивач звернувся до балансоутримувача листом № 09-02-01/2022 від 09.02.2022 (а.с. 25) з клопотанням надати згоду на такий ремонт.

Листом № 17 від 15.02.2022 (а.с. 27) балансоутримувач надав дозвіл на проведення ремонтних робіт.

24.02.2022 на території України введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» № 2102-IX від 24.02.2022.

Позивач зазначає, що дана подія мала безпосередній вплив на можливість виконання ним своїх зобов`язань за договором оренди та є такою, яка виникла після укладення договору оренди в результаті подій, які орендар не міг передбачити. Так, з 24.02.2022 по середину липня 2022 року позивач не користувався орендованим майном, оскільки став на захист своєї Батьківщини. І лише в кінці липня 2022 року, коли межі Дніпропетровської області були утримані від російсько-загарбницької навали та утримані військовими Збройних сил України, позивачем було прийнято рішення щодо відновлення ремонтних робіт, однак в липні 2022 року при намаганні пройти до орендованих приміщень служба охорони, яка знаходиться на першому поверсі, заборонила прохід, з причин не надання балансоутримувачем списків орендарів. Крім того, керівництва балансоутримувача на робочих місцях не було виявлено, лише в телефонному режимі вийшли на зв`язок для врегулювання питання безперешкодного доступу до об`єкта оренди.

Позивач стверджує, що ним за власні грошові кошти було приведено об`єкт оренди до ладу, а саме: встановлено металопластикові вікна, замінено частину внутрішньої електромережі, вирівняно стіни та стелю шпаклівкою, пофарбовано їх, підлогу застелили лінолеумом, у санвузлі замінили каналізацію, покладено кахель, поміняно сантехніку, встановлено рукомийник, унітаз, водонагрівач, сушильну машину та двері. Встановлено прилади обліку на електроенергію та водоспоживання.

Позивач зазначає, що з урахування того, що ремонтні роботи ведуться, орендні та комунальні платежі нараховуються, а господарська діяльність позивача зупинена, орендар направив відповідачу-1 лист № 13.12/22-1 від 13.12.2022 (а.с. 32) про надання дозволу на передачу об`єкта оренди в суборенду.

Додатково, листом № 10-01/23-1 від 10.01.2023 (а.с. 33) позивач повідомив відповідача-2 про те, що він знайшов ФОП Собко Ю.В., який може виступити суборендарем.

Листом № 11-02-00399 від 25.01.2023 (а.с. 34) відповідач-1 відмовив позивачу в наданні дозволу на передачу об`єкта оренди в суборенду.

Позивач зазначає, що відмовою в наданні дозволу на передачу об`єкта оренди в суборенду відповідач-1 поставив позивача, а саме директора Лещенко Євгена Олександровича в скрутне фінансове становище і це при тому, що він вже майже рік виконував бойові завдання та військові обов`язки, як свідомий громадянин своєї Батьківщини.

Листом № 03.03/23-1 від 03.03.2023 (а.с. 37) позивач просив відповідача-1 вдруге розглянути можливість надання в суборенду частину об`єкта оренди.

Однак, як зазначає позивач, жодної відповіді на вищезазначені прохання позивача ні відповідач-1 ні відповідач-2 не надали

Позивач звернувся до відповідача-1 з листом № 03.04.2023-1 від 03.04.2023 (а.с. 38-39), в якому зазначив, що вважає за необхідне розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7393-6119 від 03.11.2021 з 14.12.2022.

Позивач направив відповідачу-1 заяву № 12.04/23-1 від 12.04.2023 щодо розірвання договору оренди № 12/7393-6119 від 03.11.2021 (а.с. 36), в якій просив розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7393-6119 від 03.11.2021 з 14.04.2023 відповідно до умов Постанови КМУ від 27.05.2022 за № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Листом № 11-07-01798 від 26.04.2023 (а.с. 40) Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, розглянувши листи від 03.04.2023 № 03/04/2023-1 та від 12.04.2023 № 12.04/23-1 щодо дострокового припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119, повідомило позивача про наступне. Відповідно до абзацу другого пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» № 634 від 27.05.2022, договори оренди державного майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди. Отже, підставою для прийняття Регіональним відділенням рішення про дострокове припинення дії договору оренди є заява орендаря, подана відповідно до вимог Постанови № 634. Керуючись положеннями частини другої статті 24 Закону про оренду, пунктами 5, 16 Постанови № 634, Регіональним відділенням прийнято рішення про дострокове припинення вищезазначеного договору оренди.

Позивач зазначає, що незважаючи на вищезазначене, розуміючи, що договір оренди є розірваним, а майно повернутим, Лещенко Євген Олександрович, як законослухняний громадянин, для зручності орендодавця, при першій можливості, 21.04.2023 надіслав відповідачу-2, як балансоутримувачу, 3 (три) примірники акту про повернення майна (а.с. 48) та 3 (три) примірники анкети про стан майна (а.с. 48), на підтвердження чого надав опис вкладення (а.с. 49), фіскальні чеки та накладну Укрпошти (а.с. 50).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 49) відповідач-2 отримав вказане вище поштове відправлення 01.05.2023.

Однак, як зазначає позивач, балансоутримувач акти про повернення майна та анкети про стан майна не підписав та не повернув.

Позивач зазначає, що 29.06.2023 отримав претензію № 11-12-02776 (а.с. 46), в якій відповідач-1 зазначив, що 14.04.2023 дію договору оренди було припинено, однак орендоване майно до теперішнього часу за актом приймання-передачі не повернуто. Таким чином, у зв`язку із неповерненням орендованого майна, в порядку ст. 785 Цивільного кодексу України, орендодавцем нараховано неустойку у розмірі 47 019,72 грн.

Позивачем направив відповідачу-1 відповідь на претензію № 15.08/23-1 від 15.08.2023 (а.с. 54), в якій зазначив, що у зв`язку з проходженням директором Лещенко Є.О. служби в лавах ЗСУ, в нього не було змоги підписати акт повернення майна. Тому згідно абзацу 4 ч.5 Постанови КМУ від 27.05.2022 року за № 634 майно було повернуто 14.04.2023.

Відповідач-1 листом за № 11-07-03893 від 07.09.2023 (а.с. 52) повідомив, що на підставі Постанови КМУ від 27.05.2022 за № 634 заборгованість з орендної плати відсутня, проте наявна заборгованість з неустойки, яка станом на 31.08.2023 складає 108349,80 грн.

Позивач зазначає, що у відповідь на вищезазначений лист, адвокат позивача направив відповідачу-1 відповідь щодо неправомірно нарахованої неустойки та визнання факту повернення майна (а.с. 55-57), в якому вказав, що договір оренди було розірвано, а орендоване майно було повернуто 14.04.2023, оскільки директор позивача Лещенко Є.О. «з липня 2022 року перебуває в зоні бойових дій на території Харківської та Донецької області та захищає нашу країну та вас, в тому числі, від збройної агресії російської федерації».

Зі сторони відповідача-2 позивачем було отримано лист № 121 від 04.09.2023 (а.с. 51), в якому пропонувалось прибути 08.09.2023 о 9 год. 00 хв. за адресою м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24 для підписання акту повернення з оренди орендованого майна

Позивач зазначає, що на вищезазначене запрошення було направлено відповідь № 06/10/23-1 від 06.10.2023 (а.с. 58-59) про те, що «директор ПП «Енергетик Плюс» Лещенко Є.О. є єдиним підписантом підприємства та був мобілізований з 24.02.2022, у зв`язку із чим в нього не завжди є змога відправити документи поштою, не кажучи про те, щоб присутнім в м. Дніпро. Він постійно виконує бойові (спеціальні) завдання на території Харківської, Донецької та Луганської областей, а тому в нього не має змоги приїхати та підписати акт повернення майна з оренди», а також те, що оскільки орендодавець підтвердив отримання заяви про дострокове розірвання договору оренди, то згідно абзацу 4 ч.5 Постанови КМУ від 27.05.2022 за № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» майно є повернутим 14.04.2023. Також зазначив, що майно не використовується вже досить тривалий час.

В свою чергу, відповідач-1 надіслав позивачу лист за № 18-07-04411 від 12.10.2023 (а.с. 53) в якому зазначив, що об`єкт оренди досі використовується позивачем та на їх думку там ведуться ремонтні роботи.

Позивач зазначає, що вищезазначене є лише припущенням відповідача-1 та не підтверджене жодним доказом, а нарахування неустойки є незаконним у зв`язку з фактичним поверненням орендованого майна. Зі сторони позивача були виконані всі умови та порядок щодо розірвання договору оренди та повернення орендованого майна, оскільки отримання відповідної заяви не заперечується ні відповідачем-1, ні відповідачем-2. Отже, оскільки відповідач-1 підтвердив отримання ним листа № 12.04/23-1 від 12.04.2023 про розірвання договору оренди № 12/7393-6119 від 03.11.2021 та визнав договір розірваний, це автоматично підтверджує той факт, що майно є повернутим, зважаючи на те, що єдиний підписант та єдиний робітник, а також і директор ПП «Енергетик Плюс» Лещенко Є.О. є військовослужбовцем ЗСУ з 24.02.2022 та постійно задіяний для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Підсумовуючи все вищенаведене, позивач вважає, що орендоване майно є повернутим з 14.04.2023, а нарахована неустойка повинна бути скасована.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Так, господарський суд зазначає наступне.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 634 від 27.05.2022 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" (далі - Постанова № 634).

Так, відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови № 634 договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.

Позивач направив відповідачу-1 заяву № 12.04/23-1 від 12.04.2023 щодо розірвання договору оренди № 12/7393-6119 від 03.11.2021 (а.с. 36), в якій просив розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7393-6119 від 03.11.2021 з 14.04.2023 відповідно до умов Постанови КМУ від 27.05.2022 за № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Наказом Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 12/02-47ПО від 14.04.2023 (а.с. 145), договір оренди державного нерухомого майна, загальною площею 497,6 кв.м, що перебуває на балансі Державного підприємства "Укрдіпродор"-"Дніпродіпродор", з ПП «Енергетик Плюс» (орендар) достроково припинено.

Листом № 11-07-01798 від 26.04.2023 (а.с. 40) Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях розглянувши листи від 03.04.2023 №03/04/2023-1 та від 12.04.2023 № 12.04/23-1 щодо дострокового припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119, повідомило позивача про наступне. Відповідно до абзацу другого пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» № 634 від 27.05.2022, договори оренди державного майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди. Отже, підставою для прийняття Регіональним відділенням рішення про дострокове припинення дії договору оренди є заява орендаря, подана відповідно до вимог Постанови № 634. Керуючись положеннями частини другої статті 24 Закону про оренду, пунктами 5, 16 Постанови № 634, Регіональним відділенням прийнято рішення про дострокове припинення вищезазначеного договору оренди.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7393-6119 від 03.11.2021 є розірваним з 14.04.2023 відповідно до умов Постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 4.1. договору у разі припинення договору орендар зобов`язаний: звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акту повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом; сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди; відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (і в межах сум, що перевищують суму страхового відшкодування, якщо воно поширюється на випадки погіршення стану або втрати орендованого майна), або в разі демонтажу чи іншого вилучення невід`ємних поліпшень/капітального ремонту.

Протягом трьох робочих днів з моменту припинення цього договору балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю в акті повернення з оренди орендованого майна. Балансоутримувач складає акт повернення з оренди орендованого майна у трьох оригінальних примірниках і надає підписані балансоутримувачем примірники орендарю. Орендар зобов`язаний: підписати три примірники акту повернення з оренди орендованого манна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити манно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів. Не пізніше ніж на четвертий робочий день після припинення договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендодавцю примірник підписаного акту повернення з оренди орендованого майна або письмово повідомити орендодавцю про відмову орендаря від підписання акту та/або створення перешкод орендарем у доступі до орендованого майна з метою його огляду, та/або про неповернення підписаних орендарем примірників акту (п. 4.2. договору).

Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акту повернення з оренди орендованого майна (п. 4.3. договору).

По-перше, господарський суд звертає увагу на положення п.4.2 договору, відповідно до яких

протягом трьох робочих днів з моменту припинення цього договору балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю в акті повернення з оренди орендованого майна. Балансоутримувач складає акт повернення з оренди орендованого майна у трьох оригінальних примірниках і надає підписані балансоутримувачем примірники орендарю. Орендар зобов`язаний: підписати три примірники акту повернення з оренди орендованого манна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити манно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів. Не пізніше ніж на четвертий робочий день після припинення договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендодавцю примірник підписаного акту повернення з оренди орендованого майна або письмово повідомити орендодавцю про відмову орендаря від підписання акту та/або створення перешкод орендарем у доступі до орендованого майна з метою його огляду, та/або про неповернення підписаних орендарем примірників акту.

Тобто обов`язок щодо скаладаня акту поверненя з оренди орендованого майна згідно з умовами договору покладено саме на балансоутримувача.

Щодо підписання акту орендарем суд звертає увагу та враховує наступне.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 № 680/3 від 25.10.2023 (а.с. 71) ОСОБА_1 (засновник (учасник), кінцевий бенефіціарний власник та керівник юридичної особи Приватного підприємства "Енергетик Плюс") у період, зокрема, з 13.12.2022 по 28.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області.

З викладеного вбачається, що засновник (учасник), кінцевий бенефіціарний власник та керівник юридичної особи Приватного підприємства "Енергетик Плюс" протягом трьох робочих днів з моменту припинення договору оренди (14.04.2023) був позбавлений можливості підписати акт повернення майна з оренди, у зв`язку із тим, що з 13.12.2022 по 28.04.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Постанови № 634 якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій, серед іншого, отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із тим, що позивач був позбавлений можливості підписати акт повернення майна з оренди, то відповідно до положень п. 5 Постанови № 634, спірне майно вважається повернутим 14.04.2023.

Також, господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 цього Кодексу.

У даному випадку має місце спеціальне правове регулювання, відповідно до якого з орендаря, що не повертає майно після припинення строку дії договору оренди, стягується неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час, але не допускається стягнення за той самий період орендної плати за її користування.

Як встановлено судом вище, засновник (учасник), кінцевий бенефіціарний власник та керівник юридичної особи Приватного підприємства "Енергетик Плюс" протягом трьох робочих днів з моменту припинення договору оренди (14.04.2023) був позбавлений можливості підписати акт повернення майна з оренди, у зв`язку із тим, що з 13.12.2022 по 28.04.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області.

У зв`язку із чим, господарський суд дійшов висновку, що відповідно до положень п. 5 Постанови № 634, спірне майно вважається повернутим 14.04.2023.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що нарахування відповідачем-1 неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України з 15.04.2023 є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що листом від 12.04.2023 № 12.04./23-1 відповідач звернувся на адресу Регіонального відділення із заявою щодо розірвання договору оренди № 12/7393-6119 від 03.11.2021. В подальшому наказом ФДМУ від 22.12.2020 № 2049 зі змінами, враховуючи заяву орендаря ПП - «Енергетик Плюс» від 12.04.2023 № 12.04/23-1 до договору оренди від 03.11.2021 № 12/7393-6119, Регіональним відділенням відповідно до наказу від 14.04.2023 № 12/02-47ПО прийнято рішення щодо дострокового припинення договору оренди державного нерухомого майна, загальною площею 497,6 кв.м, що перебуває на балансі ДП «Укрдіпродор»-«Дніпродіпродор», з ПП «Енергетик Плюс». Фактичним оглядом (23.05.2023) було встановлено, що відповідач продовжує використовувати частину приміщень 2-го поверху адміністративної будівлі площею 497,6 кв.м. У зв`язку з тим, що майно орендарем до теперішнього часу не повернуто, позивачем нарахована неустойка за період з 15.04.2023 по 08.08.2023 в розмірі 6036,07 грн, яку необхідно позивачу сплатити до державного бюджету України.

Господарський суд зазначає, що будь-які належні та достовірні докази використання позивачем частини приміщень 2-го поверху адміністративної будівлі площею 497,6 кв.м після 14.04.2023 в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не надані.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Разом з тим, господарський суд зазначає, що правове значення при вирішенні спору між сторонами має і обраний позивачем спосіб захисту, який є неналежним з огляду на наступне.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права суд приймає рішення про відмову у позові. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 20 Господарського кодексу України також передбачає відповідні способи захисту цивільних прав та інтересів шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм у сукупності дозволяє дійти висновку про те, що господарюючий суб`єкт має право на судовий захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб, визначений законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, зокрема, шляхом визнання повернутим 14.04.2023 орендованого майна по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119, а саме адміністративної будівлі площею 497,6 кв.м, що розташована за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська 24, фактично направлений на встановлення факту, який судом може бути здійснений лише в порядку оцінки доказів під час вирішення спору про захист права чи охоронюваного законом інтересу у межах належного способу захисту.

Вимога про скасування нарахованої неустойки по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.11.2021 № 12/7393-6119 взагалі не відповідає способам захисту, встановленими статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Верховенство права, як основоположний принцип судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення від 09.12.2010 у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09.03.2011, зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.05.1980 в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішення від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Згідно з підпунктом 4.3. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, господарський суд зазначає, що такий спосіб захисту як визнання повернутим 14.04.2023 не є ефективним і можливим з точки зору подальшого примусового виконання судового рішення.

Стосовно позовної вимоги в частині скасування нарахованої неустойки по договору оренди - господарський суд зазначає, що вказана вимога взагалі не відповідає способам захисту, встановленими статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 5368,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.03.2024

Суддя І.В. Мілєва