ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 915/715/16(915/772/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників сторін:

ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" - Тимофіюка Г.О.,

ПрАТ "ПМКК" - Довженко С.П.,

СТОВ "Іскра" - Бурмаки С.А.,

ПАТ "Укрінбанк" в особі УО ФГВ ФО на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» - Коваль Л.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023

у справі № 915/715/16(915/772/23)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) розпорядника майна Приватного акціонерного товариства« Первомайський молочноконсервний комбінат» арбітражного керуючого Шибка Олександра Леонідовича;

2) Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»,

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в межах справи № 915/715/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат».

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/715/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (далі - ПрАТ «ПМКК», боржник).

В межах справи про банкрутство ПрАТ «ПМКК» звернулось з позовом (з урахуванням уточнення позовної заяви) до ТОВ «Фінансова компанія «Київ Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Київ Фінанс»), просило суд:

- витребувати на користь ПрАТ «ПМКК» з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" наступні об`єкти нерухомого майна (далі - нерухоме майно):

1) Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12. Номер об`єкта в РПВН: 18181. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А?-2,А"-2, а, а?, а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, 3-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т?, X, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м.

2) Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця 1 Цвденнокодимська, будинок 12. Номер об`єкта в РПВН: 18232224. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін; залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, 3. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2.Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПрАТ "ПМКК" стало відомо про безпідставне позбавлення його права власності на нежитлові будівлі: за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, просп. Праці, 12, загальною площею 17684,2 кв.м.; за адресою: Миколаївська область, смт. Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, 80, загальною площею 2889,6 кв.м.; за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Кам`яний Міст, вул. Південнокодимська, 12, загальною площею 6779,0 кв.м.

Так, згідно Інформації від 24.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, новим власником указаної вище нерухомості зазначено ТОВ "ФК "Київ Фінанс"; підставами набуття права власності на спірне нерухоме майно зазначено: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрований у реєстрі за №451, договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021; договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрований у реєстрі за № 452; договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021; правочини посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В.

Згідно умов вказаних договорів ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернено стягнення на предмет іпотеки за статтею 38 Закону України «Про Іпотеку» шляхом укладення договору купівлі-продажу з ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на зазначені вище нежитлові будівлі. За твердженнями позивача, відчуження указаного вище належного йому нерухомого майна є незаконним, оскільки відбулося без участі, згоди або повідомлення ПрАТ "ПМКК", а також за відсутності інших підстав, визначених законодавством.

Крім того, реєстрація такого відчуження відбулася з порушенням заборони відчуження всього нерухомого майна позивача, зареєстрованої на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК".

З урахуванням викладеного, позивач просить витребувати зазначене майно з чужого незаконного володіння, оскільки, зазначені правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України, статті 5 Закону України "Про нотаріат" та статті частини першої 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Обставини справи встановлені судами

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2016 у справі №915/715/16 порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ "ПМКК", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шибко О.Л., вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2017 визнані грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "ПМКК" на загальну суму 217 480 546,94 грн. Окремо до реєстру вимог кредиторів боржника внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника, в тому числі вимоги ПАТ "Український інноваційний банк" в сумі 58 401 723,40 грн за іпотечними договорами. Зобов`язано розпорядника майна внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке забезпечує вимоги ПАТ «Український інноваційний банк» та є предметом застави згідно з даними, зазначеними у договорах: іпотеки реєстр. № 440 від 05.02.2007; іпотеки реєстр. №8275 від 28.08.2008р.; застави реєстр. № 442 від 05.02.2007; застави реєстр. №3766 від 07.08.2007; застави реєстр. № 5945 від 12.10.2009; застави реєстр. №1870 від 19.04.2012; застави реєстр. № 2341 від 23.05.2013; іпотеки, реєстр. № 2662 від 05.06.2013; застави майнових прав №51-2014-1з від 28.04.2014 з усіма змінами та доповненнями (згідно з державним реєстром застав).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі №915/715/16 задоволено клопотання ТОВ «Продекспорт-К» про забезпечення вимог кредиторів. Заборонено відчужувати все рухоме та нерухоме майно ПрАТ «ПМКК» (55204, Миколаївська обл., м.Первомайськ, проспект Труда, 12, ).

Іншою ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі № 915/715/16 задоволено клопотання розпорядника майна боржника. Вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів ПрАТ "ПМКК" шляхом заборони вчиняти будь-які дії (відчуження, перереєстрацію, реєстрацію, визнання права власності, тощо) з майном боржника, розташованим за адресами:

1) Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12. Номер об`єкта в РПВН: 18181. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А'-2,А"-2, а, а', а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, З-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т', Х, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м.

2)Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12. Номер об`єкта в РПВН: 18232224. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина обєкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, З. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) Миколаївська обл., Врадіївський р., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2. пис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Вказані ухвали набрали законної сили з 07.11.2017 та є обов`язковими до виконання.

У травні 2021 року ПрАТ "ПМКК" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ "ФК "Київ Фінанс" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, в якій просило:

- визнати недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021 (зареєстрований у реєстрі за № 451), договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021 (зареєстрований у реєстрі за № 452) та договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" (код юридичної особи: 43385046), внесену 19.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: номер запису про право власності: 41578250; номер запису про право власності: 41578258; номер запису про право власності: 41578265.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відчуження указаного вище належного йому нерухомого майна є незаконним, оскільки відбулося без участі, згоди або повідомлення ПрАТ "ПМКК", а також за відсутності інших підстав, визначених законодавством; реєстрація такого відчуження відбулася з порушенням заборони відчуження всього нерухомого майна позивача, зареєстрованої на підставі ухвали суду від 07.11.2017 у справі № 915/715/16.

Вказував, що Постановою Національного банку України від 24.12.2015 ПАТ "Український інноваційний банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних та згідно з Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію в цьому банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року (включно) та призначено Уповноважену особу Фонду для здійснення цих повноважень.

13.07.2016 наглядовою радою ПАТ "Український інноваційний банк" було ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких прийнято рішення про перейменування ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства. Внаслідок проведених змін товариство вважало себе правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Проте, досліджуючи питання даного правонаступництва у справі № 925/698/16 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019), за позовом ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" та поручителів: ТОВ "Молочна компанія "Волошкове поле" і ПАТ "Юрія", Велика Палата Верховного Суду дійшла зовсім інших висновків.

Зокрема Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему зокрема, про обсяг прав та обов`язків ПАТ "Українська інноваційна компанія" як правонаступника банківської установи, дійшла висновків, що правочину між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, як і не відбулось правонаступництва в розумінні процедури реорганізації. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства, оскільки ПАТ "Український інноваційний банк" не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ "Українська інноваційна компанія", а відтак ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку.

З посилання на зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду, позивач зазначав, що недотримання вимог законодавства при утворенні ПАТ "Українська інноваційна компанія" замість Банку призвело до утворення неправомочної особи діяти від його імені.

До того ж, приписами частин 2 і 3 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відтак, на думку позивача, ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку, тому відсутні юридичні підстави набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" права власності на майно ПрАТ "ПМКК" за договорами купівлі-продажу від 19.04.2021, укладеними між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ФК "Київ Фінанс", оскільки відповідні правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що договори купівлі-продажу та договори про внесення до них змін є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України, а державна реєстрація права власності ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на спірне нерухоме майно є незаконною в силу статті 5 Закону України "Про нотаріат" та статті частини першої 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі №915/715/16(915/686/21), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, позов задоволено повністю.

Визнано недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, укладений між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ФК "Київ Фінанс", зареєстрований у реєстрі за № 451, та договори про внесення змін чи доповнень до цього договору. Визнано недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, укладений між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ФК "Київ Фінанс", зареєстрований у реєстрі за № 452, та договори про внесення змін чи доповнень до цього договору.

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", внесену 19.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: номер запису про право власності - 41578250; номер запису про право власності - 41578258; номер запису про право власності - 41578265, з одночасним припиненням права власності ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" на наступні об`єкти нерухомого майна:

- "інше нежитлові будівлі, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12; загальна площа (кв.м.): 17 684,2; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- "комплекс нежитлових будівель, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; загальна площа (кв.м.): 6 779; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- "комплекс, нежитлові будівлі, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м.): 2 889,6; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

На підставі судового рішення у справі №915/715/16(915/686/21) за позовом ПрАТ «Первомайський МКК» до ТОВ ФК «Київ Фінанс» про визнання недійсними договорів, відомості про право власності ТОВ «ФК «Київ Фінанс» вилучені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлені записи про право власності ПрАТ «Первомайський МКК».

В подальшому, постановою Верховного Суду від 11.05.2023 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі №915/715/16(915/686/21) скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд виснував, що оскільки у даних правовідносинах власник (позивач у справі) та володілець майна (ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", один із відповідачів у справі) не перебували у договірних відносинах один з одним, то власник майна повинен використовувати речово-правові способи захисту, а відповідно належним та ефективним способом захисту у цьому спорі має бути звернення позивача до суду саме з вимогою про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване.

Викладена обставина зумовила фактичне відновлення статусу ТОВ "ФК "Київ Фінанс" як особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, підстава реєстрації права власності за ПрАТ «ПМКК» в Реєстрі речових прав відпала.

Водночас, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.05.2023 у справі у справі № 915/772/23 задоволено заяву ПрАТ "ПМКК" про забезпечення позову до подання позовної заяви. Застосовано заходи забезпечення позову, в тому числі заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна:

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Також заборонено ТОВ «ФК «Київ Фінанс» вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у власність або у користування (у тому числі відчуження, перереєстрація, реєстрація, визнання права власності тощо) щодо зазначених об`єктів нерухомого майна.

Стислий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 у справі №915/716/16(915/772/23) позов задоволено повністю. Витребувано на користь ПрАТ "ПМКК» з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" об`єкти нерухомого майна:

1) розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А'-2,А"-2, а, а', а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, З-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т', Х, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м.

2) розташовані за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, З. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) розташовані за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2.Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" на користь ПрАТ "ПМКК" грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 479 999,65 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 у справі №915/715/16(915/772/23) залишено без змін.

За висновками судів, нікчемність правочинів (договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 451, договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021, договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за №452, та договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021) є доведеною матеріалами справи, оскільки вони вчинені за відсутності достатніх правових підстав та з порушенням заборони відчуження нерухомого майна ПрАТ "ПМКК", накладеної ухвалами Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК".

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суди виходили з того, що встановлені під час розгляду обставини свідчать про набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" статусу особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, поза волею реального власника цього майна - ПрАТ "ПМКК", що порушує права та законні інтереси позивача.

Обраний позивачем спосіб захисту про витребування нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на користь ПрАТ "ПМКК" є належним способом захисту порушеного права власності позивача, направленим на відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Суди врахували правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі №915/715/16(915/686/21) від 11.05.2023, відповідно до яких, у правовідносинах власник (ПрАТ "ПМКК") та володілець майна (ТОВ "ФК "Київ Фінанс") не перебували у договірних відносинах один з одним, то власник майна повинен використовувати речово-правові способи захисту, а відповідно належним та ефективним способом захисту у цьому спорі має бути звернення позивача до суду саме з вимогою про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи.

Встановивши, що обставина прийняття Верховним Судом постанови від 11.05.2023 у справі № 915/715/16(915/686/21), якою скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 19.04.2021, після яких у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відновлено записи про право власності позивача на спірне нерухоме майно, зумовила фактичне відновлення статусу ТОВ "ФК "Київ Фінанс" як особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, суди дійшли висновку, що витребування судом нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на користь ПрАТ "ПМКК" захистить порушене право власності позивача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

До Верховного Суду з касаційною скаргою звернулося ТОВ «ФК «Київ Фінанс», просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі, ухвалити нове рішення, яким відмовити ПрАТ «ПМКК» у задоволені позову.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає обставини, визначені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, частинами 1 - 3 статті 311 ГПК України, вважає оскаржувані судові рішення протиправним та таким, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а саме, положень статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, статей 1, 3 Закону України «Про іпотеку» та положень статей 2, 3, 77, 79, 86 ГПК України.

Згідно з аргументами касаційної скарги:

- беззаперечною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові є факт обрання позивачем неналежного (неефективного) способу захисту. Відповідачем за позовними вимогами про витребування (повернення, стягнення) нерухомого майна завжди є особа, за якою зареєстровано нерухоме майно, оскільки саме така особа як книжковий володілець може бути позбавлена майна в разі задоволення позову Натомість у даній справі майно, яке просить витребувати позивач зареєстроване за самим же позивачем, який і є книжковим володільцем (позивач фактично та юридично витребовує майно сам у себе);

- обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові;

- відмовляючи у задоволенні позову з підстав обрання неналежного способу захисту суд не перевіряє доводи сторін у частині висновку щодо нікчемності спірного договору, не підтверджує і не спростовує його не має права робити висновки по суті спору, зокрема про нікчемність договорів;

- договори укладені у повній відповідності до вимог законодавства, всі підстави, на яких ґрунтуються доводи позивача про недійсність цих правочинів не являються підставами для встановлення факту їх нікчемності;

- у зв`язку із зазначеним відсутні й вимоги для витребування об`єктів нерухомого майна у відповідача;

- права іпотекодержателя на задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмета іпотеки переважають над будь-якими іншими обтяженнями, зареєстрованими після реєстрації відповідної іпотеки;

- на момент укладення оскаржуваних договорів та вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які записи про обтяження об`єктів нерухомого майна;

- на момент укладення оскаржуваних договорів, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів в межах справи про банкрутство ПрАТ «ПМКК» № 915/715/16 не розповсюджувалась на вимоги забезпеченого кредитора, з огляду на положення статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу

ПрАТ "ПМКК" подало відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти її доводів та вимог, з посиланням на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, просить залишити оскаржені судові рішення без змін.

Від ПАТ "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "ФК "Київ Фінанс", в якому надано пояснення щодо доводів касаційної скарги та судових рішень, та висловлено прохання в задоволенні касаційної скарги відмовити, вважаючи позовні вимоги обґрунтованими з точки зору необхідності їх задоволення.

В судовому засіданні представники ПрАТ "ПМКК" та СТОВ «Іскра» зазначили про звернення ТОВ "ФК "Київ Фінанс" з позовом до ПрАТ "ПМКК" про скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши доводи касаційної скарги, відзиви на неї, здійснивши перевірку правильності застосування судами норм права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд касаційної інстанції зауважує, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист, це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У відповідності до частини 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 5 вказаної статті закріплено положення, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено у статті1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Предметом позовних вимог у цій справі є витребування нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" - особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, на користь ПрАТ "ПМКК".

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним позбавленням позивача права власності на нерухоме майно, оскільки відбулося без участі, згоди або повідомлення ПрАТ "ПМКК", а також за відсутності інших підстав, визначених законодавством; реєстрація такого відчуження відбулася з порушенням заборони відчуження всього нерухомого майна позивача, зареєстрованої на підставі ухвали суду від 07.11.2017 у справі № 915/715/16.

Оцінивши доводи позивача суди встановили, що між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «ПМКК» 05.02.2007 та 23.05.2013 було укладено договори про відкриття відновлюваної кредитної лінії, що забезпечені іпотекою та заставою.

За твердженнями скаржника, у зв`язку з невиконанням боржником кредитних зобов`язань у ПАТ «Українська інноваційна компанія» виникло право на продаж предмета іпотеки третій особі. Дане право було реалізовано в порядку, передбаченому статтею 38 Законом України «Про іпотеку», шляхом укладення між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ТОВ «ФК «Київ Фінанс» договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19.04.2021 (зареєстрований у реєстрі за № 451), договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021, договір купівлі - продажу нерухомого майна від 19.04.2021 (зареєстрований у реєстрі за № 452, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. (свідоцтво № 4665).

На підставі вказаних договорів ТОВ «ФК «Київ Фінанс» набуло право власності на:

- нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м.Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Миколаївська обл., Врадіївськийр., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Проведена державна реєстрація права власності, яка внесена 19.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: номер запису про право власності: 41578250; номер запису про право власності: 41578258; номер запису про право власності: 41578265.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. З дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУзПБ).

Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абз 1 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

Тобто, правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство.

Відтак, не можна вважати правомірними дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про іпотеку", без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

З огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Таким чином, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.

Натомість, як встановили суди, нерухоме майно ПрАТ «ПМКК» було відчужено на користь ТОВ «ФК «Київ Фінанс» поза межами справи про банкрутство ПрАТ «ПМКК» на підставі положень Закону України «Про іпотеку».

При цьому, перед комітетом кредиторів боржника не порушувалось питання та відповідно не приймалося рішень щодо надання боржнику дозволів на вчинення значних правочинів, здійснення продажу істотних активів боржника; судом в межах справи про банкрутство ПрАТ "Первомайський МКК" не скасовувалися та не змінювалися визначені в ухвалах від 07.11.2017 заходи забезпечення вимог кредиторів.

Таким чином, як вірно зазначили суди попередніх інстанцій, не можна вважати правомірним звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про іпотеку", без урахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Цей висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, відповідно до якої, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.

Оцінивши доводи сторін та докази, надані на їх підтвердження, в їх сукупності, суди дійшли висновку про вчинення правочинів (договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 451, договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021, договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 452, та договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021) за відсутності достатніх правових підстав та з порушенням заборони відчуження нерухомого майна ПрАТ "ПМКК", накладеної ухвалами Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК".

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право на витребування майна із чужого незаконного володіння.

За приписами частини 1, 3 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З огляду на усталену судову практику захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було відчужене, можливий шляхом пред`явлення позовних вимог саме про витребування майна в останнього набувача.

Відповідно до правової позиції, сформованої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.02.2020 по справі № 922/614/19 в контексті застосування, зокрема, статті 388 ЦК України, відповідно до якої власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У свою чергу, саме рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16.

Відтак, встановлені судами обставини свідчать про набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" статусу особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна поза волею реального власника цього майна - ПрАТ "ПМКК", без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, що порушує права та законні інтереси позивача.

Щодо доводів скаржника про неналежний спосіб захисту

Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21; від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18, провадження № 14-31цс22; від 18 січня 2023 року у справі №488/2807/17, провадження № 14-91цс20).

Як встановили суди, позивач вже звертався до суду з позовом до ТОВ ФК «Київ Фінанс» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного майна. У справі № 915/715/16(915/686/21) за вказаним позовом постановою Касаційного господарського суду від 11.05.2023 в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту.

У вказаній справі судом касаційної інстанції зазначено, що належним способом захисту прав позивача у правовідносинах з ТОВ «ФК «Київ Фінанс» щодо відчуження спірного майна є саме витребування майна в порядку віндикаційного позову в порядку статей 387 чи 388 ЦК України ( п.п. 44, 61, 62, 63 зазначеної постанови від 11.05.2023 у справі № 915/715/16(915/686/21).

Правовий висновок щодо витребування майна як належного способу захисту міститься зокрема у постанові Великої палати Верховного Суду від 06.07.22, справа № 914/2618/16: «Враховуючи те, що банк був іпотеко- та заставодержателем і не отримав належного задоволення своїх вимог за забезпечувальними договорами, позивач може обґрунтовувати, що вчинені правочини, зокрема підписаний боржником із переможцем аукціону (покупцем) договір купівлі-продажу, не могли бути достатньою правовою підставою для набуття заставного майна таким переможцем. А тому вправі у цих спірних правовідносинах витребувати в інтересах боржника заставне майно у переможця аукціону на підставі статті 1212 ЦК України (у разі, якщо це майно буде відчужене третій особі, - витребувати його від неї на підставі статей 387, 388 ЦК України).

Для цього немає потреби окремо оскаржувати результати аукціону та договір купівлі-продажу, яким оформлений продаж заставного майна на аукціоні (пункт 36 постанови).

Отже, позов про витребування судом нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ «ФК «Київ Фінанс» на користь ПрАТ «Первомайський МКК» є належним способом захисту порушеного права власності позивача. Викладеним також спростовуються доводи скаржника щодо неналежність обраного ПрАТ "ПМКК" способу захисту свого порушеного права.

ТОВ «ФК «Київ Фінанс», вказуючи на неналежність обраного позивачем способу захисту (про витребування майна з чужого незаконного володіння), відповідач, не зважаючи на висновки Верховного Суду у постанові від 11.05.2023 у справі № 915/715/16(915/686/21), не вказує, який спосіб захисту є належним для реального відновлення порушених прав позивача.

У випадку задоволення позиції відповідача про нібито неналежний спосіб захисту у цій справі, позивач опиняється в ситуації правової невизначеності, оскільки скориставшись способом захисту, прямо зазначеним судом у постанові від 11.05.2023 у справі № 915/715/16(915/686/21) як належний, він ризикує не отримати захисту власних інтересів.

Щодо доводів скаржника, про неможливість, на його думку, витребування у нього майна внаслідок відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності відповідача. Скаржник в касаційній скарзі звертає увагу суду на той факт, що у даній справі майно, яке просить витребувати позивач зареєстроване за самим же позивачем, який є книжковим володільцем.

Верховний Суд зазначає, що право власності відповідача на спірне нерухоме майно було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договорів про відчуження майна на користь ТОВ ФК «Київ фінанс», про які зазначено у позові як про нікчемні. Факт реєстрації права власності позивача в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлений судовими рішенням у справі № 915/715/16 (915/686/21).

Відомості про право власності скаржника вилучені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлені записи про право власності ПрАТ «Первомайський МКК» на підставі судового рішення у справі №915/715/16(915/686/21) за позовом ПрАТ «Первомайський МКК» до ТОВ ФК «Київ Фінанс» про визнання недійсними договорів.

В подальшому, рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовані постановою Касаційного господарського суду від 11.05.2023, тобто підстава реєстрації права власності ПрАТ «ПМКК» в Реєстрі речових прав відпала.

Вказані обставини знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 915/772/23, за результатами касаційного перегляду постанови від 25.09.2023 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.05.2023 про задоволення заяви ПрАТ "ПМКК" про забезпечення позову до подання позовної заяви, застосування заходів забезпечення позову, в тому числі заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна.

Верховний Суд у вказаній постанові зауважив на викладені в касаційній скарзі твердження відповідача про те, що укладені між ним та ПАТ "Українська інноваційна компанія" договори купівлі-продажу спірного майна № 451 і №452 від 19.04.2021 є чинними, оскільки у задоволенні позову про визнання їх недійсними відмовлено судовим рішенням у справі № 915/715/16(915/686/21). Відтак, викладена обставина зумовила фактичне відновлення статусу ТОВ "ФК "Київ Фінанс" як особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна.

Зважаючи на такі аргументи, самі лише посилання відповідача на обставини перереєстрації права власності на спірне майно за заявником не спростовують наявності між сторонами спору про відповідне право, а також, враховуючи чинність договорів, можливості відповідача вчинити дії щодо реєстрації за собою права власності на спірне майно та подальшого його відчуження іншим особам.

Зі змісту касаційної скарги у цій справі вбачається, що відповідач вважає себе законним володільцем майна на підставі чинних договорів купівлі-продажу від 19.04.2021, при цьому зазначає, що саме позивач користується та володіє об`єктами без законної правової підстави, враховуючи чинність договорів. Тобто, в даному випадку скаржник, зважає на сутність правовідносин та підстави їх виникнення - чинні договори купівлі-продажу спірного майна. Отже, права позивача не визнаються відповідачем.

Водночас, стверджуючи про неналежність способу захисту через неможливість витребування у нього майна, вказує на те, що позивач є його книжковим володільцем внаслідок наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право позивача на спірне майно.

Згідно частиною 2 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Згідно з положеннями частини 3 статті 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав», а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Отже, скасування судового рішення є підставою скасування вчинених на його підставі записів про державну реєстрацію речових прав, про що відповідач звернувся з відповідним позовом до ПрАТ «ПМКК» у справі №915/715/16(915/1372/23).

Водночас, у цій справі, з урахуванням діючої ухвали суду про забезпечення позову, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про скасування права власності позивача у зв`язку із скасуванням судового рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, та відновлення записів про право власності відповідача, є технічно неможливим.

В нашому конкретному випадку фактичні відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не можуть братись до уваги, оскільки вони не є актуальними на даний час, не відповідають документам щодо виникнення та зміни речових прав, а внесення до них змін наразі є технічно неможливим внаслідок заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 19.05.2023 у справі №915/772/23 (заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Системний аналіз законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (постанови від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).

У постанові від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовну презумпцію права власності такої особи

Вказаними правовими висновками підтверджується правомірність дій попередніх судів, які у спірних правовідносинах в даній конкретній ситуації звертали увагу саме на сутність правовідносин.

Адже наявність у відповідача правомочностей власника спірного майна, зважаючи на чинність договорів купівлі-продажу, у задоволенні позову про визнання недійсними яких було відмовлено судовим рішенням у справі №915/715/16(915/686/21), вказує на можливість відповідача у будь-який момент вчинити дії щодо реєстрації за собою права власності на спірне майно та подальшого його відчуження іншим особам.

Щодо ухвал суду про заходи забезпечення вимог кредиторів

В Єдиному державному Реєстрі судових рішень наявні 2 ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі №915/715/16 про банкрутство ПрАТ «ПМКК» про забезпечення вимог кредиторів.

Ухвалою 1 заборонено відчужувати все рухоме та нерухоме майно ПрАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» (55204, Миколаївська обл., м.Первомайськ, проспект Труда, 12, ).

Ухвалою 2 заборонено вчиняти будь які дії (відчуження, перереєстрація, реєстрація, визнання права власності тощо), за виключенням дій у межах провадження у справі про банкрутство за рішенням господарського суду, з майном ПрАТ «Первомайський МКК», що розташоване за адресами (зазначені 3 адреси спірного нерухомого майна, що є предметом іпотеки ПАТ «Укрінбанк».

Обидві ухвали мотивовані невизначеністю правового статусу забезпеченого кредитора ПАТ «Український інноваційний банк» у зв`язку з триваючими судовими процесами щодо оскарження рішень про введення в банку тимчасової адміністрації та початок ліквідації, та недопущення відчуження заставного майна поза межами процедури про банкрутство.

Тобто, як вірно встановили суди, саме та подія (відчуження майна боржника), від якої суд намагався убезпечити кредиторів шляхом застосування заходів забезпечення, і відбулась, всупереч встановленої судом прямої заборони, оскільки ухвала про забезпечення вимог кредиторів має силу судового рішення та є обов`язковою до виконання.

Щодо порядку звернення стягнення на майно в межах банкрутства

Після відкриття провадження у справі про банкрутство і введення мораторію, звернення стягнення на майно боржника можливе тільки в межах процедури банкрутства способами, встановленими КУзПБ (стаття 19 Закону «Про банкрутство», стаття 41 КУзПБ).

Так, згідно з частиною 3 статті 41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно частиною 6 статті 41 КУзПБ, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Правовий висновок щодо застосування частини 6 статті 41 КУзПБ щодо можливості звернення стягнення на предмет застави виключно при триваючій процедурі банкрутства виключно в межах судової процедури та судового контролю за зверненням стягнення викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18, в якій висловлено правову позицію щодо застосування статті 41 КУзПБ.

Верховний Суд, не заперечуючи доводи скаржника про те, що права іпотекодержателя на задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмета іпотеки переважають над будь-якими іншими обтяженнями, зареєстрованими після реєстрації відповідної іпотеки, в черговий раз наголошує, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється виключно в межах судової процедури та судового контролю у справі про банкрутство.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі № 918/984/21, від 26.01.23 у справі №910/21981/16).

З урахуванням встановлених фактичних обставин у справі, зазначені скаржником доводи про неправильне застосування та порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови, не знайшли свого підтвердження за під час касаційного перегляду справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду в цій справі ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Висновки Верховного Суду

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга - залишається без задоволення.

Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі № 915/715/16(915/772/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя К.М. Огороднік

Судді С.В. Жуков

В.І. Картере