ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. Справа №914/703/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Костерева О.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Сенс Банк б/н від 04.01.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/61/24 від 05.01.2024)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 (повний текст складено 18.12.2023, суддя Артимович В.М.)

у справі №914/703/22

за заявою: ОСОБА_1 , м. Львів

про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

за участю представників сторін:

арбітражний керуючий: Данілін С.В.

від скаржника ОСОБА_2

інші учасники: не з`явилися.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №914/703/22 задоволено клопотання арбітражного керуючого Даніліна С.В. від 10.10.2023 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 26.05.2022 по 31.08.2023, завтерджено звіти від 03.03.2023 та від 14.09.2023 арбітражного керуючого Даніліна С.В. про нарахування і виплату грошової винагороди під час процедури реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період з 26.05.2022 по 31.08.2023 на загальну суму 196595,96 грн, з яких виплачено 37215,00 грн., розгляд справи відкладено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ Сенс Банк (кредитор) звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №914/703/22, відкрити апеляційне провадження, скасувати оскаржену ухвалу в частині затвердження звітів арбітражного керуючого, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому в затвердженні звітів від 03.03.2023 та від 14.09.2023 про нарахування і виплату грошової винагороди під час процедури реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 за період з 26.05.2022 до 31.08.2023 на загальну суму 196 595,96 грн, з яких виплачено 37 215,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 справу №914/703/22 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя (суддя-доповідач), члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: привести апеляційну скаргу у відповідність до вимог п.2 ч.2 ст.258 ГПК України щодо зазначення відомостей про інших учасників справи та надати суду докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи (кредиторам та боржнику).

22.01.2024 на електронну адресу суду надійшла заява, про усунення недоліків скарги до якої додано апеляційну скаргу у редакції відповідно до вимог ГПК України та докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі.

29.01.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №914/703/22; відкрито апеляційне провадження; призначено розгляд справи №914/703/22 на 28.02.2024; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи №914/703/22 у Господарського суду Львівської області.

07.02.2024 представником скаржника адвокатом Подольською О.В. подано до суду заяву (вх.№ 01-04/959/24) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в усіх подальших судових засіданнях, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 задоволено.

19.02.2024 арбітражним керуючим Даніліном С.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Львівської області залишити без змін.

В судове засідання 28.02.2024 арбітражний керуючий та скаржник участь уповноважених представників забезпечили, які надали свої доводи та міркування щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники участі не забезпечили, причин неможливості забезпечити участь під час розгляду апеляційної скарги не надали. Докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про їх поінформованість про розгляд апеляційної скарги у межах даної справи в суді апеляційної інстанції.

За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України).

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №914/703/22 в оскарженій частині залишити без змін, з огляду на наступне.

Розгляд справи про банкрутство в суді першої інстанції та зміст оскаржуваної ухвали.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.05.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Даніліна Сергія Володимировича; постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, призначено попереднє засідання суду.

Постановою господарського суду Львівської області від 06.09.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання АТ Сенс Банк від 24.04.2023 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Даніліна Сергія Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1959 від 02.11.2020) припинено. Запоточного Романа Васильовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) визнано банкрутом і введено процедуру погашення боргів боржника. Керуючим реалізацією майна у справі призначено арбітражного керуючого Даніліна Сергія Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1959 від 02.11.2020, адреса: 79005, м. Львів, вул. Поповича, 2, офіс 10; ). Судове засідання призначено на 16.10.2023.

Задовільняючи клопотання арбітражного керуючого Даніліна С.В. від 10.10.2023 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 26.05.2022 по 31.08.2023 та затверджуючи звіти від 03.03.2023 та від 14.09.2023 арбітражного керуючого Даніліна С.В. господарський суд прийшов наступних висновків:

- надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

- відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці.

- можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

- скарг чи заперечень стосовно дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Даніліна С.В. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання останнім своїх повноважень до суду від учасників справи не надходило; питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень перед судом не порушувалось.

- відмінність боржників яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат

- несхвалення звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого не може бути самостійною підставою для відмови у затвердженні такого звіту судом.

Узагальнені доводи апелянта, заперечення ліквідатора.

Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства Сенс Банк обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:

- сплата винагороди арбітражного керуючого виникає за умови здійснення усієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, окрім того оплата таких послуг повинна здійснюватися виключно за фактично виконану роботу (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура, і саме на господарський суд покладається обов`язок досліджувати, які фактичні дії вчинялися арбітражним керуючим та чи дійсно такі дії потребують та їх вчинення саме стільки часу.

- в межах здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим не було створено фонду для авансування грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого. Натомість кредитори мають право, однак не зобов`язані авансувати витрати арбітражного керуючого після закінчення коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду.

- з огляду на те, що розмір визнаних судом вимог скаржника до боржника становить 1 652 985, 93 грн, а розмір отриманих відшкодувань 0,00 грн. покладення на кредитора додаткових витрат щодо оплати послуг арбітражного керуючого є позбавленням його можливості щодо повернення коштів запозичених боржником та фактично сприяє ще більшому накопиченню боргу, що порушує його права.

- звертає увагу на те, що скаржник є єдиним кредитором, а відтак затвердження відповідного звіту в сумі понад 197 000,00 грн. і відповідно відшкодування витрат арбітражного керуючого повністю покладатиметься на скаржника.

- існує велика імовірність того, що від реалізації майна боржника нічого не буде отримано, оскільки ліквідаційна маса складається виключно із корпоративних прав боржника.

- оскільки указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено воєнний стан в Україні арбітражний керуючий у період з 24.02.2022 по 01.06.2023 враховуючи призупинення діяльності державних органів не міг здійснювати своєї діяльності, а відтак нарахування винагороди за вказаний період є порушенням принципу справедливості.

- оплата винагороди арбітражного керуючого повинна здійснюватися із авансування, що здійснюється боржником, а її покладення на кредиторів є необґрунтованим.

Арбітражний керуючий Данілін С.В., заперечуючи вимоги апеляційної скарги, навів наступні доводи:

- надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності повинно відбуватися на платній основі.

- клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди стосується періоду з 26.05.2022 по 31.08.2023, а не з 24.02.2022 по 01.06.2022, як помилково стверджує скаржник, і протягом цього періоду арбітражним керуючим активно здійснювалися надані повноваження щодо реалізації процедури реструктуризації боргів, що підтверджується поданими звітами про виконану роботу, заперечення на які скаржником не подавалися.

- скаржник не є єдиним кредитором боржника, як помилково зазначає у апеляційній скарзі, окрім нього кредиторами є ОСОБА_3 та ГУ ДПС у Львівській області.

- скаржник добровільно прийняв участь у справі про неплатоспроможність боржника, отже зобов`язаний нести усю відповідальність за результатами розгляду справи, не зважаючи на те, є вони негативними, нульовими або позитивними у фінансовому значенні для нього.

- заперечень щодо якості, повноти виконаної роботи арбітражним керуючим кредиторами не подавалося, так як і інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень, питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання ним своїх повноважень перед судом не порушувалося.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство не скористалися своїм правом щодо надання письмових пояснень/заперечень на апеляційну скаргу.

Встановлені фактичні обставини справи.

26.01.2023 керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Даніліним С.В. подано на розгляд суду звіт про здійснення процедури реструктуризації боргів ОСОБА_1

16.03.2023 керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Даніліним С.В. подано на розгляд суду клопотання про долучення до матеріалів справи протоколу № 3 зборів кредиторів від 13.03.2023, звіту про здійснення процедури реструктуризації боргів ОСОБА_1 з додатками, клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 26.05.2022 по 28.02.2023 з додатками, клопотання про визнання банкрутом та призначення керуючого реалізацією майна з додатками.

17.05.2023 керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Даніліним С.В. подано на розгляд суду звіт про здійснення процедури реструктуризації боргів ОСОБА_1

10.10.2023 на адресу суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, в якому просить затвердити звіти про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі 914/703/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , за період з 26.05.2022 по 31.08.2023 в розмірі 196595,96 грн, з яких виплачено 37215,00 грн.

У звітах арбітражного керуючого від 03.03.2023 та від 14.09.2023 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражним керуючим Даніліним С.В. нараховано грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 914/703/22 за період з 26.05.2023 (дата відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначення керуючим реструктуризацією у цій справі № 914/703/22) по 31.08.2023

05.12.2023 представником АТ Сенс банк подано відзив на клопотання арбітражного керуючого щодо затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

07.12.2023 арбітражним керуючим Даніліним С.В. подано додаткові пояснення щодо клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого Даніліна С.В. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 26.05.2022 по 31.08.2023 за підсумками процедури реструктуризації боргів боржника.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.09.2022 постановлено сплатити арбітражному керуючому Даніліну Сергію Володимировичу основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 914/703/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 26.05.2022 по 25.08.2022 в сумі 37215,00 грн. за рахунок коштів, авансованих ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області в сумі 37215,00 грн.

Разом з тим, процедура у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 тривала піcля закінчення авансованих боржником коштів боржника.

Проведено збори кредиторів у даній справі шляхом опитування, одним із питанням якого було питання затвердження звіту від 14.09.2023 року про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризації у справі № 914/703/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року включно у розмірі 80520 грн. Однак, рішенням зборів кредиторів від 06.10.2023, яке оформлене протоколом № 4 від 06.10.2023, звіт від 14.09.2023 про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризації у справі № 914/703/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року включно у розмірі 80520,00 грн., не схвалений.

Фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у дані справі не створювався.

У матеріалах справи відсутні подані чи задоволені скарги чи заперечення щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Даніліна С.В. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про неплатоспроможність боржника.

Питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень перед судом не порушувалося.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Згідно з ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

У відповідності до ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до ч.5 статті 30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі Броньовський проти Польщі) зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Крім того, кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі судами не встановлено.

Пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін самозайнята особа.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника (постанова КГС ВС від 14.12.2021 - № 902/626/20).

Матеріалами справи підтверджено, що за час процедури реструктуризації дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Данілін С.В. кредиторами у цій справі не оскаржувались, доводами апеляційної скарги це не спростовано. Окрім того, скаржник при зазначені підстав подання апеляційної скарги не вказує про неналежність / неповноту дій арбітражного керуючого Даніліна С.В. при здійсненні ним повноважень керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 та не зазначає про його бездіяльність.

Колегія суддів в спростування доводів скаржника про неможливість здійснення повноважень арбітражним керуючим Даніліним С.В. в період з 24.02.2024 по 01.06.2022 в наслідок введення указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні враховуючи призупинення діяльності державних органів зазначає, що на затвердження суду подано звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 26.05.2022 по 31.08.2023, а не з 24.02.2022 по 01.06.2022, як помилково стверджує скаржник, і протягом цього періоду арбітражним керуючим здійснюватися надані повноваження щодо реалізації процедури реструктуризації боргів, що підтверджується поданими звітами про виконану роботу, заперечень на які скаржником не подавалися.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним судової процедури у справі про банкрутство, господарський суд досліджує не тільки період здійснення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури, а й те, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 29/5005/486/2012).

Оскільки оплатність послуг арбітражного керуючого керуючого реструктуризацією майна боржника не реалізується автоматично лише в силу зазначеної норми закону та обставин, що вказують на проміжок часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений керуючим реструктуризацією у справі про неплатоспроможність, оскільки вказані підстави, без встановлення обставин щодо фактичного виконання ним повноважень та обов`язків у справі про неплатоспроможність та обставин щодо звітування про це перед комітетом кредиторів і судом, не є достатніми та безумовними для виплати йому винагороди арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність, бо у такому разі підхід щодо виплати винагороди арбітражному керуючому був би формальним.

Тоді, як покладення на керуючого реструктуризацією боргів боржника ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про неплатоспроможність вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність такого доведення виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верхового Суду від 29.10.2019 у справі №Б24/63/00.

За відсутності майнових активів банкрута, за рахунок яких можна б було відшкодувати основну грошову винагороду та понесені витрати арбітражного керуючого, така оплата повинна здійснюватись за рахунок кредиторів.

Як вірно встановлено господарським судом та підтверджується судом апеляційної інстанції в звітах арбітражного керуючого від 03.03.2023 та від 14.09.2023 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражним керуючим Даніліним С.В. нараховано грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 914/703/22 за період з 26.05.2023 (дата відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначення керуючим реструктуризацією у цій справі № 914/703/22) по 31.08.2023. Грошова винагорода нараховувалася у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень. За період з 26.05.2022 по 31.12.2022 арбітражним керуючим Даніліним С.В. нараховано 89235,96 грн, та за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 нараховано 80520,00 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області в даній справі від 21.09.2022 постановлено сплатити арбітражному керуючому Даніліну Сергію Володимировичу основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 914/703/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 26.05.2022 по 25.08.2022 в сумі 37215,00 грн. за рахунок коштів, авансованих ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області в сумі 37215,00 грн.

Колегією суддів перевірено наведений у звіті керуючого реструктуризацією боргів боржника розрахунок винагороди, та встановлено, що нарахування основної грошової винагороди за звітний період проведено з розрахунку п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень, відповідно до положень ст.30 КУзПБ.

Разом з тим, процедура у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 тривала піcля закінчення авансованих боржником коштів боржника .

За положеннями законодавства про банкрутство комітет кредиторів являється представницьким органом всіх кредиторів, однак оцінку діяльності учасників справи, доказам по судовій процедурі банкрутства у будь-якому випадку надає суд, на якого законодавець покладає повноваження щодо затвердження як звіту за наслідками означеної процедури, так і звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди і здійснення та відшкодування витрат.

Проаналізувавши поданий на затвердження суду звіт за результатами процедури реструктуризації боргів боржника, колегією суддів встановлено, що процедура реструктуризацією боргів боржника арбітражним керуючим Даніліним С.В. здійснена у відповідності до вимог КУзПБ. Зауважень до проведеної роботи від кредиторів не поступало . На розгляд господарського суду скарги на дії /бездіяльність арбітражного керуючого не подавалися. Питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання своїх повноважень не порушувалося.

При цьому, як вірно встановлено господарським судом несхвалення звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого не може бути самостійною підставою для відмови у затвердженні такого звіту судом. Відтак, рішення зборів кредиторів від 06.10.2023, яке оформлене протоколом №4 від 06.10.2023, яким звіт від 14.09.2023 про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризації у справі № 914/703/22 за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року включно у розмірі 80520,00 грн., не схвалений не є самостійною підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання. .

З огляду на зазначене, суд звіти від 03.03.2023 та від 14.09.2023 арбітражного керуючого Даніліна С.В. про нарахування і виплату грошової винагороди під час процедури реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 за період з 26.05.2022 по 31.08.2023 на загальну суму 196595,96 грн, з яких виплачено 37215,00 грн. визнає обґрунтованими, підтвердженим матеріалами, у зв`язку з чим виснує про наявність підстав для їх затвердження у заявлених сумах.

Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, № 49684/99, від 27.09.2001).

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, відтак ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в оскарженій частині у справі № 914/703/22 слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства Сенс Банк б/н від 04.01.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/61/24 від 05.01.2024) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №914/703/22 залишити без змін.

3. Судові витрати залишити за скаржниками.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 11.03.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.