УХВАЛА

11 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/21157/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 (суддя Босий В.П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 (колегія суддів: Андрієнко В.В., Буравльов С.І., Пашкіна С.А.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Холдинг Магнет"

про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд міста Києва рішенням від 21.09.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023, у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

2. 15.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансматик" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

3. Верховний Суд ухвалою від 23.03.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик" залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), як таку, що оформлена з порушенням вимог, встановлених п.5 ч.2 та п.2 ч.4 ст.290 ГПК, та надав строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Верховний Суд ухвалою від 06.09.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик" повернув без розгляду на підставі ст.174 та ч.5 ст.292 ГПК оскільки скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом.

5. 13.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансматик" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. Скаржник також просить поновити строк на касаційне оскарження, клопотання мотивує тим, що 15.02.2023 в межах строку на касаційне оскарження представник скаржника адвокат Козачук Ю.С. звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023; з початку квітня 2023 року з представником скаржника адвокатом Козачуком Ю.С. відсутній зв`язок, а тому відомості про результати розгляду касаційної скарги у скаржника були відсутні; 30.01.2024 під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції скаржнику стало відомо, що 23.03.2023 касаційна скарга була залишена без руху, а 06.09.2023 - повернута без розгляду; жодної кореспонденції від Верховного Суду скаржник не отримував.

7. Перевіривши матеріалів касаційної скарги та дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

8. Пункт 8 ч.2 ст.129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9. Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

10. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст.6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення від 17.01.1970 у справі "Delcourt v. Belgium", заява №2689/65, від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", заява №24402/02). Однак, при цьому, ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України", заява №72286/01, від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", заява №8863/06).

11. В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

12. Відповідно до ч.4 ст.293 ГПК незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

13. Верховний Суд зазначає, що ч.4 ст.293 ГПК передбачені два виключні випадки, за відсутності яких суд касаційної інстанції, незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

14. Таким чином, встановлене процесуальним законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної ст.129 Конституції України.

15. Статтею 288 ГПК визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.4 ст.293 цього Кодексу.

16. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 складено та підписано 25.01.2023.

17. Відповідно до ч.2 ст.116 ГПК строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

18. Таким чином останній день присічного строку за приписами ч.4 ст.293 ГПК, настання якого зумовлює відмову у відкритті касаційного провадження на постанову від 18.01.2023 у цій справі, припадає на 25.01.2024.

19. Однак, касаційна скарга, як зазначено вище, подана до Верховного Суду 13.02.2024, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

20. Відповідно до ч.1 ст.118 ГПК право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

21. Згідно з частинами 3, 4 ст.13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

22. Однак, касаційна скарга не містить жодного обґрунтування наявності виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2 ч.4 ст.293 ГПК, для поновлення строку на звернення з касаційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

23. Натомість доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника та його взаємовідносин з адвокатом.

24. Необґрунтованими є також доводи про неотримання кореспонденції від Верховного Суду, оскільки ухвали від 23.03.2023 (трек номер 080) про залишення касаційної скарги без руху та від 06.09.2023 (трек номер 060) про повернення касаційної скарги направлялися на адресу скаржника, вказану у касаційній скарзі (04050, м. Київ, вул. Кравченка, 17, кв.129), однак поверталися до Верховного Суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

25. У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20.

26. Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду, викладений у постановах від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

27. Крім того, ст.2 Закону "Про доступ до судових рішень" передбачає, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

28. Постанова Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.01.2023.

29. У рішенні ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Ciricosta and Viola v. Italy" (заява №19753/92) зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №910/3980/16, від 24.02.2021 у справі №916/160/20, від 05.07.2022 у справі №914/1804/18).

30. За таких обставин, поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 у справі №910/21157/21 матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні п.1 ст.6 Конвенції.

31. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 у справі №910/21157/21, оскільки вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення апеляційного господарського суду, а наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2 ч.4 ст.293 ГПК, скаржник не довів.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/21157/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансматик" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець