ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2714/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Прохорова С.А.

секретар судового засідання Кончаренко В.Ю.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 (вх. №5596 від 29.02.2024) про зупинення провадження по справі

за заявою ОСОБА_2

про визнання неплатоспроможним

за участю :

представник ОСОБА_1 - Волошина Н.Л.(в режимі відеоконференції)

представник ОСОБА_2 Камінська А.А.

арбітражного керуючого Єрьоміної О.Ю. особисто

кредитора ОСОБА_3 особисто

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі № 922/2714/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражну керуючу Єрьоміну Ольгу Юріївну (свідоцтво №125 від 06.02.2013).

06.07.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 № 70948.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.08.2023 у справі № 922/2714/23 за результатами попереднього засідання було призначено судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

23.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. No28751) з грошовими вимогами до ОСОБА_2 в розмірі 31 357 881,10 грн та судового збору в сумі 5 368,00 грн.

В обґрунтування цих вимог вказує на отримання боржником коштів за договором позики від 01.02.2019 та зазначає, що ці вимоги підтверджені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі № 752/8912/19.

Ухвалою суду від 30.10.2023 заяву ОСОБА_1 було призначено до розгляду.

29 лютого 2024 року від представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Волошиної Н.Л. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 922/2714/23 про визнання неплатоспроможним ОСОБА_4 .

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат Волошина Н.Л. посилається на те, що в теперішній час між заявницею та боржником ОСОБА_2 існує відповідний спір про право, що випливає з наявності справі про визнання недійсним договору позики, яким заявниця ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги.

Так у вересні 2022 року позивач ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката - Степанова Сергія Миколайовича звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до громадянки ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 01.02.2019.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2022 відкрито провадження у справі №752/11425/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання.

Позивачі заявили клопотання про направлення матеріалів справи за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області, з підстав викладених у поданій заяві.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2023 матеріали справи №752/11425/22 передано до Господарського суду Харківської області для розгляду у межах справи № 922/2714/23 про визнання неплатоспроможним ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано недійсним договір позики від 01 лютого 2019 року на суму 860 282,00 (вісімсот шістдесят тисяч двісті вісімдесят два) долари США, що за курсом НБУ на день підписання договору становило 23 829 811,40 (двадцять три мільйони вісімсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот одинадцять гривень 40 коп.) гривень.

Отже адвокат Волошина Н.Л. вважає, що розгляд заяви ОСОБА_1 з вимогами до боржника ОСОБА_2 за вказаних вище обставин визнання договору позики недійсним є неможливим до розгляду Східним апеляційним судом справи № 922/2714/23 (752/11425/22) та набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі.

Просить суд зупинити провадження у справі № 922/2714/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думки інших учасників справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання адвоката Волошиної Н.Л. з огляду на таке.

Суд зазначає, що порядок розгляду грошових вимог кредитора до боржника регламентований положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Принципи використання судом при розгляді грошових вимог преюдиційних фактів, встановлених у інших справах, визначаються статтею 75 ГПК України, відповідно до частини четвертої якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку відсутні судові рішення у справах позовного провадження, які б набрали законної сили задля мети звільнення від доказування встановлених такими судовими рішеннями у межах розгляду заяви з вимогами до боржника.

Отже, за загальним правилом господарський суд досліджує всі надані кредитором та боржником докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 17 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню.

Таким чином, діюче законодавство не передбачає права суду, який розглядає справу про банкрутство зупиняти провадження до вирішення іншої справи позовного провадження, у якій досліджуються факти, які можуть у подальшому гіпотетично бути звільненим від доказування у справі про банкрутство на стадії попереднього засідання та розгляду заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.01.2021 у справі № 916/4181/14.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17 звернув увагу на усталені висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, зокрема:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 18.04.2019 у справі №914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16);

- у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Зазначені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45 - 47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом. (Постанова ВС КГС від 23.11.2023 року у справі № 905/1965/19)

Отже, з огляду на положення частини 5 статті 9 КУзПБ, відповідно до якого оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), положення частини 1 статті 113 КУзПБ, згідно якого провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою, а також положення частини 17 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якого провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню, убачається, що нормами КузПБ не передбачено можливості зупиняти провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відтак, суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 17 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 вх. №5596 від 29.02.2024 про зупинення провадження у справі в частині розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 01.03.2024 року та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 04.03.2024 року.

Суддя Прохоров С.А.