ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"06" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/671/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок від 05.03.2024р. вх. №ГСОО 2-358/24 про забезпечення позову у справі №916/671/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок до Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол, Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД про визнання права володіння та користування майном

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол, Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, у якій просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок право володіння та користування на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга) загальною площею 23900, 6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р.

05.03.2024р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

-заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол, а також будь-яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок, користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол, а також будь -яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020.

В обґрунтування поданої заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол про визнання права володіння та користування на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (І-а черга) загальною площею 23900,6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ», як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок, як Орендарем, укладено Договір оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру, відповідно до пункту 1.1. якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлових будівель та споруд торгівельного центру.

Як зазначає позивач, того ж дня, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок підписано Акт прийому- передачі до Договору оренди, відповідно до якого, на виконання пункту 3.1. Договору оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» передало, а позивач прийняв в строкову платну оренду нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (І-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6, власником яких є Орендодавець, загальною площею 17026, 2 кв.м.

Надалі, за поясненнями позивача, 05.09.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та позивачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди, відповідно до якої, сторони узгодили абзац другий п. 1.1. Договору викласти у наступній редакції: «Загальна площа вищевказаних нежитлових приміщень та споруд - 23900, 6 кв.м», у зв`язку з чим в день укладення Додаткової угоди №2 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та позивачем підписано Акт прийому-передачі №2 до Договору оренди, у відповідності до якого додатково в оренду передано 6874 кв.м будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Старокінний, 6.

Згідно пункту 2.1., 2.2. Договору оренди, він вступає в дію з дня його підписання, тобто з 24.07.2020р., та діє протягом тридцяти п`яти місяців з дати передання Об`єкта Оренди згідно Акту приймання-передачі, у зв`язку з чим Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та позивачем обумовлено наступні строки дії Договору оренди: до 23.06.2023р. - згідно Акту приймання-передачі № 1 від 24.07.2020 року (17026, 2 кв.м) та до 05.08.2023р. - згідно Акту приймання-передачі № 2 від 05.09.2020 року (6874 кв.м).

Позивачем зазначалось суду, що в порядку пункту 2.2. Договору оренди, даний Договір оренди був продовжений (пролонгований) на тих самих умовах і на той самий строк, тобто до 23.05.2026р. - в частині переданих в оренду 17026,2 кв.м згідно Акту приймання-передачі від 24.07.2020р. та до 05.07.2026р. - в частині переданих в оренду 6874 кв.м згідно Акту приймання-передачі від 05.09.2020р.

За поясненнями позивача, у зв`язку з укладенням Договору оренди з урахуванням змін та доповнень, Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок на праві володіння та користування належить об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 - нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Старокінний, 6.

Разом з тим, як було зазначено позивачем, 16.02.2024р. засобами кур`єрської доставки на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок надійшла Вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, відповідно до якої зазначене товариство вимагає від позивача в строк до 01.03.2024р. звільнити нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру. В іншому випадку Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД буде вживати заходів, направлених на примусове звільнення позивачем Об`єкту оренди.

За грунтуванням позивача, вказана Вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, обгрунтована укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол, як Орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, як Суборендарем, Договору суборенди від 15.02.2024р, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД прийняло в суборенду (строкове платне користування) нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга) загальною площею 23900,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Позивач зазначав, що разом з вимогою Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД надало копії вказаного Договору суборенди, з пункту 1.2. якого вбачається, що право користування та володіння на Об`єкт суборенди належить Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол на підставі Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р. з урахуванням внесених змін та доповнень до нього та Договору про заміну сторони (орендаря) від 18.05.2023р.

Однак, позивач зазначає суду, що зазначене у вказаному пункті Договору суборенди не відповідає дійсним обставинам справи.

В обґрунтування поданої заяви, позивачем було зазначено суду, що 18.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок та Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол укладено Договір про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди, згідно пункту 2 якого, позивач, як Попередній орендар, передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол, як Новий орендар, прийняло на себе у повному обсязі всі права, зобов`язання та відповідальність за Договором оренди.

Позивачем було звернуто увагу суду та зазначено, що Абзацом 2 пункту 2 Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди визначено, що права та обов`язки Орендаря за Договором оренди переходять від Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок до Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол з моменту підписання Сторонами Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди і його нотаріального посвідчення.

В той же час, як було зазначено позивачем, 26.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок та Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол укладено Договір про внесення змін до Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди, відповідно до якого пункт 2 Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди викладено в новій редакції, а саме: «Сторони домовились про те, що у зв`язку з укладенням цього договору Попередній орендар передає, а Новий орендар приймає на себе у повному обсязі всі права, зобов`язання та відповідальність Попереднього орендаря за договором оренди нерухомого майна. Права та обов`язки орендаря за договором оренди нерухомого майна переходять від Попереднього орендаря до Нового орендаряз моменту державної реєстрації права оренди за Новим орендарем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З цього ж моменту у Попереднього орендаря припиняються права та обов`язки орендаря за договором оренди нерухомого майна. Складання при цьому актів прийому-передачі та/або інших додаткових документів не потребується».

Отже, як було зазначено суду позивачем, сторони уклавши 26.05.2023р. Договір про внесення змін до Договору про заміну сторони (орендаря) від 18.05.2023р. в Договорі оренди, за домовленістю Сторін визначили момент, з якого до Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол, як до Нового орендаря, переходять всі права та обов`язки за Договором оренди, - з моменту державної реєстрації права оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та з цього ж моменту у Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок припиняються права та обов`язки орендаря за Договором оренди.

Поряд з цим, як вказує позивач, як вбачається з офіційних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме, за Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол право оренди на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1- а черга) загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, не зареєстровано, отже, як вважає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол не набуло прав орендаря за Договором оренди, а отже не набуло відповідного обсягу прав щодо Об`єкта оренди.

В обґрунтування поданої заяви позивачем було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол не могло передати Об`єкт оренди в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД за Договором суборенди від 15.02.2024р. та, відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД не могло набути прав на Об`єкт оренди за вказаним Договором суборенди.

За посиланням позивача, Договір суборенди є неукладеним правочином (таким, що не відбувся), у зв`язку з чим він не міг породити для Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД жодних юридичних наслідків та він позбавлений права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок звільнення Об`єкту оренди, оскільки вказаний відповідач не міг набути жодних прав на Об`єкт оренди.

Як було зазначено позивачем, у своїй Вимозі про звільнення Об`єкту суборенди від 16.02.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД зазначило, що з 18.05.2023р. єдиним законним Орендарем нежитлових будівель та споруд торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6, є Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол, яке і передало Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД Об`єкт оренди в суборенду. Проте, за твердженнями позивача, як вбачається з наведеного вище, Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол не набувало прав орендаря за Договором оренди та, відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД не могло набути прав суборендаря.

За посиланням позивача, наведені протиправні дії відповідачів, що, з-поміж іншого, направлені на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок користуватися Об`єктом оренди, є підставою для реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок процесуального права, яке передбачене приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Таким чином, як вважає позивач, забезпечення позову є по своїй суті наданням тимчасового захисту позивачу до вирішення справи по суті. Позивач переконаний, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок вкотре буде змушене вживати ряд заходів для захисту власних прав та законних інтересів як добросовісного Орендаря за Договором оренди, оскільки відповідачі у справі можуть вчинити дії, направленні на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок у користуванні Об`єктом оренди, в т.ч. дії, направлені на примусове звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок орендованого майна, про що Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД прямо зазначило у своїй Вимозі від 16.02.2023 вих. № 16/2/23/1, яка адресована позивачу. Зі свого боку, позивач наполягає на тому, що вжиття заходів забезпечення позову у способи, визначені Товариством з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД (сукупно), свідчитиме про досягнення мети інституту забезпечення позову та попередить порушення інтересів позивача з боку відповідачів.

Крім того, щодо зустрічного забезпечення, було зазначено суду, що у позивача відсутні пропозиції з цього приводу з огляду на те, що обрані заходи забезпечення позову жодним чином не впливають на майновий стан відповідачів, оскільки право власності на Об`єкт оренди їм не належить.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок від 05.03.2024р. вх. № ГСОО 2-358/24 про забезпечення позову у справі №916/671/24, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах з немайновою вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, не має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності. Водночас, для встановлення наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову, являються предмет і підстава.

Позовні вимоги позивача у даному спорі направлено на визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок права володіння та користування на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга) загальною площею 23900,6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначалось, що 16.02.2024р. засобами кур`єрської доставки на адресу позивача надійшла Вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, відповідно до якої зазначене товариство вимагає від позивача в строк до 01.03.2024р. звільнити нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру. В іншому випадку Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД буде вживати заходів, направлених на примусове звільнення позивачем Об`єкту оренди, та, як вказує позивач, Вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД обгрунтована укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол, як Орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, як Суборендарем, Договору суборенди від 15.02.2024р, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД прийняло в суборенду (строкове платне користування) нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга) загальною площею 23900,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Поряд з цим, позивачем було зазначено суду, що 18.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок та Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол укладено Договір про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди, згідно пункту 2 якого позивач, як Попередній орендар, передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол, як Новий орендар, прийняло на себе у повному обсязі всі права, зобов`язання та відповідальність за Договором оренди.

Однак, ґрунтуючи заяву про забезпечення позову, позивачем зачалось та зверталась увага суду на те, що 26.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок та Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол укладено Договір про внесення змін до Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди, відповідно до якого пункт 2 Договору про заміну сторони (орендаря) в Договорі оренди викладено в новій редакції, та сторонами було узгоджено, що права та обов`язки орендаря за договором оренди нерухомого майна переходять від Попереднього орендаря до Нового орендаря з моменту державної реєстрації права оренди за Новим орендарем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З цього ж моменту у Попереднього орендаря припиняються права та обов`язки орендаря за договором оренди нерухомого майна. Складання при цьому актів прийому-передачі та/або інших додаткових документів не потребується».

Поряд з цим, як зауважує позивач, з наданням відповідних доказів, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за Товариством з обмеженою відповідальністю Рент контрол право оренди на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1- а черга) загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, не зареєстровано.

У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок вважає такий Договір суборенди неукладеним, таким правочином, що не відбувся та не породжує юридичних наслідків, що і зумовило, за посиланням позивача, після отримання відповідної вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, звернутися до суду їх захистом свої прав, як законного орендаря.

Не аналізуючи на даному етапі розгляду справи законність вимог позивача стосовно визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок права володіння та користування на нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга) загальною площею 23900, 6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р., суд констатує, що викладені Товариством з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок обставини щодо ймовірного перешкоджання позивачу у реалізації здійснення права оренди об`єктом шляхом користування об`єктом оренди за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ», як орендодавцем, 24.07.2020р. Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру, з урахуванням додаткових угод до нього, а також наявністю Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД, адресованої позивачу щодо звільнення в строк до 01.03.2024р. нежитлової будівлі та споруди торгівельного центру та попередження у такій Вимозі щодо вжиття заходів, направлених на примусове звільнення позивачем Об`єкту оренди, дійсно породжують обґрунтоване припущення сторони стосовно можливості настання зазначених позивачем обставин, внаслідок чого можуть бути порушені права позивача як орендаря за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» договором оренди, у зв`язку з чим суд вважає, що наразі наявні реальні передумови для вжиття заходів забезпечення позову згідно ст.ст.136,137 ГПК України.

Обираючи заходи забезпечення позову, які підлягають застосуванню, суд вважає необхідним заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол, а також будь-яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок, користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р., та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол, а також будь -яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020.

На думку суду, такі заходи забезпечення позову є адекватними, достатніми для запобігання порушенню прав позивача, дозволять виконати судове рішення в разі його ухвалення на користь позивача, в той час як відповідні заборони, вжиті судом, на думку суду, не будуть мати наслідком втручання в господарську діяльність як Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД так і Товариства з обмеженою відповідальністю Рент контрол.

І як вже було зазначено судом, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява № 32715/06).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16 та ін.).

У зв`язку з цим, вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану - збереження права власності відповідача на спірне майно. Тому відсутні підстави вважати, що права відповідача та баланс інтересів будуть порушені.

Окремо суд звертає увагу учасників справи на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків відповідачів та їх розміру, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, відповідач не позбавлений права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Підсумовуючи усе вищевикладене, враховуючи те, що вжиття заходів забезпечення позову є процесуальною гарантією захисту прав сторін у справі, в зв`язку із чим не може порушувати їх прав та інтересів і не є вирішенням судового спору по суті, а не забезпечення позову може утруднити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.136-140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок від 05.03.2024р. вх. № ГСОО 2-358/24 про забезпечення позову у справі №916/671/24 задовольнити.

2.Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-а, оф. 139; ) та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол (02152, м. Київ, проспект Тичини, буд. 20; ), а також буд- яким іншим особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок (01054, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, офіс, 101; ), користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р.

3.Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-а, оф. 139; ) та Товариству з обмеженою відповідальністю Рент контрол (02152, м. Київ, проспект Тичини, буд. 20; ), а також будь -яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю Старокінний ринок (01054, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, офіс, 101; ) користуватися нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (І-а черга), загальною площею 23900, 6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, будинок 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, які є об`єктом оренди згідно умов Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020р.

Стягувач за ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Старокінний ринок (01054, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, офіс, 101; )

Боржник за ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю Ролді ЛТД (04119, м.Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-а, оф. 139; )

Боржник за ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю Рент контрол (02152, м. Київ, проспект Тичини, буд. 20; )

Ухвала набрала законної сили 06.03.2024р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Суддя Д`яченко Тетяна Геннадіївна