ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа№ 927/1220/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 06.02.2024,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги

Керівника Чернігівської окружної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 03.10.2023 (повний текст складено 09.10.2023)

у справі № 927/1220/23 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі

позивача Північного офісу Державної аудиторської служби України

до 1. Комунального підприємства "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-Інжиніринг"

про визнання недійсними рішення уповноваженої особи та договору підряду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України до КП «Чернігівводоканал» і ТОВ «УТБ-Інжиніринг», у якому просить:

- визнати недійсним рішення уповноваженої особи Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, оформлене протоколом від 13.06.2023 № 2/П, щодо визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» переможцем торгів із закупівлі робіт «реконструкція водоводу водопровідної насосної станції №2, розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівського району Чернігівської області, від камери переключення до поворотного колодязя біля автозаправної станції по вулиці Глібова, пошкодженого внаслідок воєнних дій рф на території України»;

- визнати недійсним договір підряду№270623 від 27.06.2023, укладений між Комунальним підприємством «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/1220/23 позов залишено без розгляду.

Заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Керівник Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даному випадку відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявні підстави для представництва інтересів держави в суді з огляду на передбачений вимогами Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» винятковий випадок, за якого порушення відповідачами інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, усвідомленою пасивною поведінкою уповноваженого суб`єкта владних повноважень та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Північного офісу Держаудитслужби. Таким чином, Північний офіс Держаудитслужби, яким проведено моніторинг вищезазначеної публічної закупівлі і виявлено порушення вимог закону у сфері публічних закупівель, є належним позивачем по справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У поясненнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що Північним офісом Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області вжито всіх вичерпних заходів (на які він уповноважений) з метою усунення порушень, виявлених під час моніторингу вищезазначеної процедури закупівлі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не було надано відзивів на апеляційні скарги, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 06.02.2024 представники позивача та відповідачів не з`являлись, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету.

Представники відповідачів про причини неявки суд не повідомили, водночас, у письмових поясненнях на апеляційну скаргу позивач просив здійснювати розгляд справи №927/1220/23 без участі представника Північного офісу Держаудитслужби.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2023 року Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України до КП «Чернігівводоканал» і ТОВ «УТБ-Інжиніринг», у якому просить:

- визнати недійсним рішення уповноваженої особи Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, оформлене протоколом від 13.06.2023 № 2/П, щодо визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» переможцем торгів із закупівлі робіт «реконструкція водоводу водопровідної насосної станції №2, розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівського району Чернігівської області, від камери переключення до поворотного колодязя біля автозаправної станції по вулиці Глібова, пошкодженого внаслідок воєнних дій рф на території України»;

- визнати недійсним договір підряду№270623 від 27.06.2023, укладений між Комунальним підприємством «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг».

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує порушеннями, допущеними замовником під час проведення тендерної закупівлі, зокрема в порушення абзацу другого пунктів 1, 4 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.п. 2 пункту 44 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 № 1178.

Обґрунтовуючи у чому полягає необхідність захисту інтересів держави і підстави для звернення до суду у справі №927/1220/23 прокурор зазначає, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжив жодних заходів щодо оскарження у судовому порядку спірних рішень, що свідчить про його бездіяльність та нездійснення покладених на нього повноважень.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/1220/23 позов залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби, оскільки у даному випадку прокурор мав би або визначити інший компетентний орган, уповноважений на захист спірних інтересів у суді, або обґрунтувати відсутність такого органу і звернутись до суду з позовною заявою, набувши статусу позивача у справі.

Суд зазначив, що у випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд повинен повернути таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, а якщо суд помилково порушив провадження у справі, такий позов підлягає залишенню без розгляду.

Стосовно заяви про забезпечення позову, суд зазначив, що оскільки остання подана вже після відкриття провадження у справі, а суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, тобто фактично розгляд цієї справи закінчився, у суду відсутні підстави для її розгляду по суті, а відтак заява про забезпечення позову підлягає поверненню прокурору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення позову у справі №927/1220/23 без розгляду.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Колегія суддів зазначає, що системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Водночас, тлумачення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. При цьому, розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно частин 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, останню прокурором подано в особі Північного офісу Державної аудиторської служби у зв`язку із невиконанням ним своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави у суді.

За доводами прокурора, викладених у позові, необхідність звернення з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень органом Державної аудиторської служби України Північним офісом Держаудитслужби, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (стаття 7 Закону України "Про публічні закупівлі", статей 5, 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43).

Прокурор вказує, що незаконність укладення договору підряду не відповідає суспільним інтересам. Укладення договору підряду всупереч норм Цивільного кодексу Укоаїни, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» та постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» порушує основні принципи закупівлі - максимальної економії і ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівлі, створення конкурентного середовища, тобто добросовісна конкуренція серед учасників, запобігання корупційним діям і зловживання у цій сфері.

Так, відповідно до частини 4 статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" тут і надалі у редакції, чинній станом на дату укладення договору та додаткових угод до нього, регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України).

Згідно статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" Держаудитслужба здійснює моніторинг закупівлі протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору та його виконання. За результатами моніторингу закупівлі складається висновок, в якому має міститься опис порушення та зобов`язання щодо усунення порушення.

Закупівлі також перевіряються органом державного фінансового контролю під час проведення інспектування, а також під час державного фінансового аудиту. Перевірки закупівель проводяться за письмовим рішенням керівника органу державного фінансового контролю або його заступника за наявності однієї з таких підстав: 1) виникнення потреби у документальній та фактичній перевірці питань, які не можуть бути перевірені під час моніторингу процедури закупівлі, а саме: стану виконання умов договору, внесення змін до нього, в тому числі вимог щодо якості, кількості (обсягів) предмета закупівлі, ціни договору.

Пунктом 8 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення) визначено, що, реалізуючи державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, Державна аудиторська служба України, яка є центральними органами виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, має право звертатися до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з підпунктами 3, 4, 9 пункту 4 цього Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17).

З урахуванням наведеного, Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивачем у справі офісу Держаудитслужби викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №911/1497/18, від 30.07.2020 у справі №904/5598/18).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що Північний офіс Держаудитслужби є компетентним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У поданих до суду письмових поясненнях позивач зазначає про проведення моніторингу спірної закупівлі, за результатами якого були встановлені порушення законодавства у сфері закупівлі (невідповідність тендерної пропозиції ТОВ «УТБІНЖИНІРИНГ» вимогам тендерної документації замовника) та складено відповідний висновок. З огляду на встановлені порушення, Управління зобов`язало відповідача-1 вжити заходів щодо виявлених порушень, а також намагалось притягнути до адміністративної відповідальності особу, відповідальну за проведення спірної процедури закупівлі.

Зважаючи на наведене, позивач наголошує, що Північним офісом Держаудитслужби в особі Управління в Чернігівської області вжито усіх вичерпних заходів (на які він уповноважений) з метою усунення порушень, виявлених під час моніторингу вищезазначеної процедури закупівлі.

Судом встановлено, що прокурор звертався до Північного офісу Держаудитслужби з листом від 22.08.2023 №55-75-8417вих-23, у якому повідомив про виявлені порушення законодавства під час проведення спірної процедури закупівлі, за результатами якої був укладений договір підряду№270623 від 27.06.2023, а також просив зазначити про вжиття відповідних заходів щодо усунення цих порушень, у тому числі звернення до суду із позовом.

Північний офіс Держаудитслужби у листі від 29.08.2023 №262616-17/6264-2023 повідомив прокурора про відсутність у нього повноважень на звернення до суду з позовом про визнання недійсними договорів, у тому числі укладених за результатами процедури закупівлі.

Таким чином, з огляду на зазначений лист Північного офісу Держаудитслужби, заходів щодо припинення та визнання недійсним договору підряду №270623 від 27.06.2023 не вживалось.

Оскільки статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" форми відповідного повідомлення уповноваженого органу не визначено, вказані листи прокурора з посиланням на таку норму, які були направлені позивачу з метою з`ясування підстав представництва, відповідають приписам цієї статті, а тому підпадають під розуміння повідомлень, обумовлених у частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

За наведених обставин, колегія судді дійшла до висновку про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду в інтересах позивача.

Враховуючи викладене та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, прокурор, який уповноважений законом звертатись до суду за захистом інтересів держави, правомірно самостійно вжив заходи представницького характеру та звернувся до суду із відповідним позовом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо залишення без розгляду позову Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України до КП «Чернігівводоканал» і ТОВ «УТБ-Інжиніринг» про визнання недійсним рішення уповноваженої особи Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, оформлене протоколом від 13.06.2023 № 2/П, щодо визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» переможцем торгів із закупівлі робіт «реконструкція водоводу водопровідної насосної станції №2, розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівського району Чернігівської області, від камери переключення до поворотного колодязя біля автозаправної станції по вулиці Глібова, пошкодженого внаслідок воєнних дій рф на території України»; визнання недійсним договір підряду№270623 від 27.06.2023, укладений між Комунальним підприємством «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг».

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга Керівника Чернігівської окружної прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/1220/23 - скасуванню, справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Керівника Чернігівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/1220/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/1220/23 скасувати.

Матеріали справи №927/1220/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 04.03.2024.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська