ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1311/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Фізичної особи-підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича

про стягнення 524634,35 грн.

за участю:

представника позивача: Драгіцина Т.М. - адвокат, ордер серія АМ №1045621 від 13.02.2023;

представника відповідача: Кирилюк В.Л. - адвокат, ордер серія АМ № 1078229 від 07.02.2024,

Процесуальні дії по справі.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства" Українська залізниця" звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича 524634,35 грн., з яких: 398475,29 грн. заборгованість по орендній платі та 126159,06 грн. неустойка за користування орендованим майном.

Ухвалою від 04.10.2023 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 02.11.2023.

24.10.2023 до суду позивачем подано заяву про зміну предмету позову.

02.11.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з наміром врегулювати з позивачем спір шляхом укладення мирової угоди.

Ухвалою від 02.11.2023 суд відклав підготовче засідання на 05.12.2023 з урахуванням клопотання представника відповідача.

27.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

05.12.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справ у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Ухвалою від 05.12.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 09.01.2024.

18.12.2023 до суду позивачем подано відповідь на відзив та заяву про зміну предмету позову (в новій редакції), згідно якої позивач просить:

- зобов`язати ФОП Ейсмонта В.С. звільнити орендоване нерухоме майно, а саме асфальтну площадку площею 800 кв.м, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 23А;

- стягнути з ФОП Ейсмонта В.С. 524634,35 грн., з яких: 398475,29 грн. заборгованість по орендній платі та 126159,06 грн. неустойка за користування орендованим майном.

У судовому засіданні від 09.01.2024 р. суд розглянув заяву позивача про зміну предмету позову. За результатами розгляду вищевказаної заяви суд постановив ухвалу про вирішення спору, виходячи з вимог, викладених в заяві про зміну предмета позову від 18.12.2023р.

Ухвалою від 09.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1311/23 до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 08.02.2024.

В судовому засіданні від 08.02.2024 суд розпочав розгляд справи по суті.

Після заслуховування вступного слова позивача суд постановив ухвалу про перерву в судовому засіданні до 15:30 год. 20.02.2024.

В судовому засіданні 20.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №933 від 01.09.2009 в частині сплати орендної плати, в результаті чого у відповідача утворилася заборгованість по орендній платі за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 у розмірі 398475,29 грн.

Позивач вказує, що незважаючи на те, що договір закінчив свою дію 31.03.2023 р. відповідач не виконав зобов`язання з повернення об`єкта оренди та продовжив користування орендованим майном, у зв`язку з чим позивач на підставі ч.2 ст.785 ЦК України просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 в сумі 126159,06 грн., а також зобов`язати відповідача звільнити орендоване нерухоме майно - асфальтну площадку площею 800 кв.м, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 23А.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.115-117) просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що під час дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №933 від 01.09.2009 за згодою орендодавця та балансоутримувача провів капітальний ремонт та здійснив поліпшення орендованого майна на загальну суму 9426710,10 грн., за рахунок чого істотно збільшилася ринкова вартість орендованого майна, тому у жовтні відповідач звертався до позивача щодо зарахування вартості проведеного капітального ремонту та здійснених відповідачем від`ємних поліпшень в рахунок сплати боргу з орендної плати, у якому повідомив, що демонтаж від`ємних поліпшень займе певний час. Однак, відповідь на вказане звернення від позивача не отримав.

Відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього неустойки на підставі ч.2 ст.785 ЦК України, оскільки повернення орендованого майна залежить також від дій позивача.

Вказав, що відповідач продовжує сплачувати орендні платежі за договором, однак через скрутне фінансове становище не має можливості погасити борг з орендної плати у повному обсязі.

У відповіді на відзив (а.с.134-137) позивач, посилаючись на п. п. 5.7, 6.2, 10.7, 10.8 договору, вказує, що власністю відповідача є поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, тому орендоване майно відповідачем повинно бути повернуто у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Зазначає, що листом від 24.11.2023 №НГ-08/1483 відповідач був повідомлений про неможливість зарахування вартості ремонту в рахунок орендної плати.

Позивач зазначив, що заява від 13.04.2023 №НГ-08/367 про не бажання АТ "Укрзалізниця" продовжувати термін дії договору оренди №933 від 01.09.2009, а також про необхідність повернути орендоване майно згідно актів приймання-передачі, провести повний розрахунок по орендній платі, була направлена листом з описом вкладення 14.04.2023 на адресу відповідача, яка відповідає адресі відповідача, що зазначена у договорі оренди та ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відзиві на позовну заяву, а також додатково вказана заява була направлена 28.04.2023 на електронну адресу представника відповідача. Крім того, у справах №906/128/22, 906/123/22 відповідач у відзиві на касаційну скаргу заявляв про отримання вказаного листа та надавав його копії.

Представник позивача у засіданні суду підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмету позову (в новій редакції) від 18.12.2023.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ейсмонтом Віталієм Станіславовичем (орендар/відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №933 (а.с. 11-16), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - площадку площею 800 кв.м, що перебуває на балансі Коростенської дистанції електропостачання Південно-Західної залізниці (балансоутримувач) та знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 23А, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 31.03.2009 і за незалежною оцінкою становить 545420,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду для розміщення складу-магазину будівельних матеріалів.

За умовами п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, та за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2009 р. 8296,21 грн. (п.3.1 договору).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2 договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6 договору).

Відповідно до 5.3 договору орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству/товариству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.5.10 договору).

Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 01.09.2009 до 29.08.2012 включно (п. 10.1 договору).

Продовження цього договору здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства (п.10.4 договору).

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю за участю балансоутримувача (п.10.9 договору).

Пунктом 10.10 договору сторони обумовили, що майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання при поверненні майна покладається на орендаря.

Згідно з п.10.11 договору якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

31.08.2012 між орендодавцем та орендарем було укладено додатковий договір №1, згідно з яким було продовжено дію даного договору до 28.08.2015 року включно (а.с.17).

01.11.2012 та 12.08.2015 між орендодавцем та орендарем було укладено додаткові договори №2 та №3, якими продовжувалася дія договору та змінювався розмір орендної плати (а.с.18-21).

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування.

09.03.2016 між ПАТ "Укрзалізниця" та ФОП Ейсмонтом В.С. було укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 01.09.2009 №933 (а.с.22), відповідно до якого:

- орендодавцем майна за договором оренди № 933 від 01.09.2009 є ПАТ "Укрзалізниця";

- найменування балансоутримувача змінено на виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання;

- орендна плата за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 8190,79 грн. без ПДВ. Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця - одержувач коштів виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним;

- договір діє з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року включно.

До вказаного додаткового договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна (додаток №2), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме (або інше) майно - площадка, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Вкозальна, 23А площею 800,0 кв.м, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2015 і становить за незалежною оцінкою 647853,00 грн. Об`єкт оренди обліковується на балансі виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання (а.с.35).

05.04.2016 між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до договору №933, згідно з п.10.1 якого строк його чинності встановлено до 30.06.2016 включно (а.с.23).

У подальшому сторони уклали додаткові договори від 25.07.2016, 19.09.2016, 27.12.2016, 27.04.2017, 09.10.2017, 26.12.2017, 09.02.2018 до договору оренди нерухомого майна від 01.09.2009 №933, якими узгоджували розмір орендної плати та продовжували строк дії договору, в цілому до 31.03.2018 року включно (а.с.24-33).

10.05.2018 між позивачем та відповідачем укладений додатковий договір до договору оренди нерухомого майна № 933, яким визначено строк дії договору з 01.04.2018 по 30.06.2018 включно без подальшого продовження" (а.с.34).

27.11.2018 проведено державну реєстрацію Статуту акціонерного товариства "Укрзалізниця" у новій редакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця" та внесено відповідні зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до зазначеної редакції статуту тип акціонерного товариства змінено з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство найменування Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Господарським судом Житомирської області у справі №906/128/22 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Фізичної особи підприємця Ейсмонта В.С. про стягнення 689 511,48 грн. неустойки та виселення відповідача з орендованого нерухомого майна, зокрема, площадки площею 800 кв. м, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Вокзальна, 23А, 23 листопада 2022 р. було прийнято рішення про відмову у позові.

Мотиви відмови у позові суд обґрунтовував тим, що судом не встановлено обставин належного повідомлення орендаря про припинення орендних правовідносин (доказів направлення та отримання листа від 26.04.2018), а тому договір оренди № 933 є продовженим з 01.07.2018.

За результатом розгляду справи № 906/996/18 за позовом Фізичної особи підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича до АТ "Українська залізниця" про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна №933 від 01.09.2009р., господарський суд Житомирської області в рішенні від 04.04.2019 дійшов висновку, що за відсутності заперечень жодної із сторін строк дії договору № 933 неодноразово продовжувався до 31.12.2018.

З урахуванням висновків судів у справі № 906/128/22, позивач вважає, що строк дії договору оренди №933 від 01.09.2009 продовжувався на наступні терміни з 01.07.2018 по 30.09.2018, з 01.10.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.06.2019, з 01.07.2019 по 30.09.2019, з 01.10.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 30.06.2020, з 01.07.2020 по 30.09.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 01.04.2021 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 30.09.2021, з 01.10.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.03.2023.

Заявою від 13.04.2023 № НГ-08/367 позивач повідомив відповідача про те, що дія договору оренди від 01.09.2009 №933 закінчилася 31.03.2023, вказав, що АТ "Укрзалізниця" не бажає продовження строку дії договору, та про необхідність повернути орендоване майно згідно актів приймання-передачі майна з оренди (а.с.36-38).

Структурний підрозділ "Служба електропостачання" АТ "Укрзалізниця", листом від 12.06.2023 № Е-07/1653 звертався до відповідача з вимогою виконати договірні зобов`язання, повернути орендоване майно, сплатити заборгованість по орендній платі за період з червня 2021 року по грудень 2022 року та сплатити неустойку за квітень - травень 2023 року, що направлявся на адресу відповідача 13.06.2023 листом з оголошеною цінністю з описом вкладення (а.с.44-46).

Вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості з орендної плати, неустойки та неповерненням орендованого майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За положеннями ч. ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" № 2269-XII від 10.04.1992 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Судовими рішеннями у справі № 906/128/22 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Фізичної особи підприємця Ейсмонта В.С. про виселення з орендованого нерухомого майна та стягнення коштів було встановлено , що договір оренди №933 від 01.09.2009р. продовжений до 30.06.2018р.

Враховуючи відсутність письмових заперечень орендодавця щодо продовження строку оренди, договір №933 неодноразово продовжувався на новий строк у відповідності з нормами частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" № 2269-XII від 10.04.1992.

Як зазначив позивач строк дії договору оренди №933 від 01.09.2009 продовжувався кожні три місяці по 31.03.2023.

Однак суд вважає, що строк дії договору № 933 від 01.09.2009 продовжувався з 01.07.2018 по 30.09.2018, з 01.10.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.06.2019, з 01.07.2019 по 30.09.2019, з 01.10.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 30.06.2020, з 01.07.2020 і по 30.09.2020.

Суд зауважує, що 03.10.2019 був прийнятий Закон України № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон № 157-ІХ від 03.10.2019).

У розділі "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року (за виключенням окремих зазначених норм). При цьому Закон № 2269-XII від 10.04.1992 втрачає чинність з дня введення в дію Закону № 157-ІХ від 03.10.2019.

Закон № 157-ІХ від 03.10.2019 опублікований в офіційному друкованому виданні "Голос України" 26.12.2019, набрав чинності 27.12.2019 і введений в дію з 01.02.2020, отже, з урахуванням частини першої статті 5 Цивільного кодексу України, з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у розділі "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 157-IX від 03.10.2019 договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Правовий аналіз наведених положень вказує на те, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31.01.2020 та був передбачений Законом № 2269-XII від 10.04.1992 (втратив чинність 31.01.2020), може бути застосовано до тих договорів, строк дії яких закінчувався до 01.07.2020 включно, а щодо договорів оренди, строк дії яких закінчився після 01.07.2020, в силу вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 157-IX від 03.10.2019 має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом України № 157-ІХ від 03.10.2019.

Враховуючи те, що вкотре продовжений строк дії договору оренди №933 сплив 30.09.2020, тобто вже після 01.07.2020, до спірних орендних правовідносин, зокрема, в частині продовження строку оренди, слід застосовувати положення Закону № 157-IX від 03.10.2019.

Згідно ст. 18 Закону №157-ІХ від 03.10.2019 продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Аналогічні за змістом положення містяться в пункті 143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483.

За змістом пункту 144 цього Порядку після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 зазначеного Закону № 157-ІХ від 03.10.2019.

Отже, Закон № 157-ІХ від 03.10.2019 не передбачає такої підстави для продовження дії договору оренди як "мовчазна згода", натомість вимагає від орендаря вчинити юридично значимі дії, а саме, звернутись з заявою про продовження договору не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Оскільки матеріали справи не містять доказів звернення ФОП Ейсмонт В.С. із заявою про продовження договору оренди нерухомого майна - площадки площею 800 кв. м, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Вокзальна, 23А згідно вимог Закону № 157-ІХ від 03.10.2019, тому суд дійшов висновку, що договір оренди №933 припинив свою дію з 01.10.2020р., а не з 01.04.2023, як вважає позивач.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України.

При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди, та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 904/3315/18, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2019 року у справі № 910/20370/17.

Відповідно до п.10.6 договору №933 від 01.09.2009 чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

За умовами п. 10.9 договору, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендодавцю.

Згідно з п.10.11 договору якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

Як встановлено судом, продовження строку дії договору оренди не відбулось, а строк дії договору закінчився 30.09.2020р.

Позивач продовжував нараховувати відповідачу орендну плату та просить стягнути з відповідача заборгованість по ній за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 у розмірі 398475,29 грн.

Суд зазначає, що розмір коштів, які визначені позивачем, як орендна плата за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 є меншим, аніж якби позивач здійснив нарахування неустойки в порядку ст. 785 ЦК України, що є його правом та не порушує прав відповідача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю в сумі 126159,06 грн. позивач нарахував, починаючи з дати, яку він вважає датою закінчення дії договору, тобто з 01.04.2023 та до 30.06.2023.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с.53), суд встановив, що розрахунок є вірним, відповідає нормам чинного законодавства та умовам договору, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню

З огляду на відсутність обґрунтованих пояснень щодо підстав стягнення коштів на користь Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця", кошти в сумі 398475,29 грн. орендної плати та 126159,06 грн. неустойки підлягають стягненню безпосередньо на користь юридичної особи - АТ "Українська залізниця".

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ФОП Ейсмонта В.С. звільнити орендоване нерухоме майно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з частиною 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За частиною 1 статті 24 Закону № 157-ІХ від 03.10.2019 договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено.

Виходячи з встановленого судом факту припинення дії договору оренди, у відповідача відсутні правові підстави для продовження користування спірним майном.

Пунктами 10.9 та 10.10 договору сторони обумовили, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю за участю балансоутримувача та майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання.

Як визначено у п.5.10 договору, орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству/товариству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Отже, після закінчення строку дії договору оренди у відповідача виникло зобов`язання повернути орендоване майно позивача за актом повернення об`єкта нерухомості.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем було виконано вимогу закону та договору та повернуто орендоване майно позивачу за актом приймання-передачі після закінчення строку дії договору оренди.

Відповідач не навів суду обґрунтованих обставин неможливості передати майно, що було предметом оренди, та неможливість такої передачі, пов`язану з діями позивача.

Заперечення відповідача відхиляються судом, з огляду на те, що питання стосовно відшкодування вартості проведеного позивачем ремонту або зарахування його вартості в рахунок плати за найм нерухомого майна не є предметом розгляду у цій справі.

Суд зазначає, що позивач просить звільнити орендоване нерухоме майно, тоді як договором передбачено саме повернення об`єкта оренди разі припинення договору.

Разом з тим, відмова в задоволенні позовної вимоги лише з підстави неправильного її формулювання позивачем фактично є відмовою в доступі до правосуддя, і як наслідок вимагало б повторного звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене, принципом справедливості судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги шляхом зобов`язання відповідача повернути позивачу об`єкт оренди.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 10553,52 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ):

- 398475,29 грн. заборгованості по орендній платі;

- 126159,06 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном;

- 10553,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Фізичній особі-підприємцю Ейсмонту Віталію Станіславовичу ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Акціонерному товариству "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) асфальтну площадку площею 800 кв м, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 23А.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.03.24

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - до справи

- позивачу через Електронний суд

2 - відповідачу (рек. з пов.)