ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1408/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Філіпової І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Маньківської селищної ради,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс",

про стягнення 106 662,23 грн та розірвання договору оренди землі,

за участю представників сторін:

від позивача - Заболотній В.М., адвокат, Ордер від 04.01.2024 серія СА № 1073360 (в режимі відеоконференцзв`язку);

від відповідача - Мастюгін Д.І., адвокат, довіреність від 05.01.2024 (в режимі відеоконференцзв`язку - у судових засіданнях 29.01.2024, 22.02.2024).

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Маньківської селищної ради з вимогами:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" 88 811,07 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, 13 818,58 грн інфляційних втрат, 4 032,58 грн 3 % річних;

- розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,8559 га (кадастровий номер :01:003:0128), яка належить на праві комунальної власності Маньківській селищній раді Уманського району, Черкаської області, від 24.03.2009, укладений між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди землі від 24.03.2009 в частині зобов`язання зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ухвалою від 30.10.2023 господарський суд відкрив провадження у справі №925/1408/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 27.11.2023 о 14:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

14.11.2023 за допомогою системи "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач покликається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19, в якій зазначено, що договір оренди землі, укладений після 01.01.2013, є укладеним із моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов та після його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено сторонами, а не з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено відповідним договором оренди. Договори оренди земельної ділянки, укладені до 01.01.2013 року, набувають чинності з моменту державної реєстрації відповідного договору.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16, у частині того, що договір є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, право оренди виникає з моменту його державної реєстрації.

Однак Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, викладеного у цій постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 у частині того, що виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону № 161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.

Разом з тим, згідно з висновком про застосування норм права, якого дійшла ВП ВС у постанові від 09.02.2022 у справі 922/510/19, на який посилається позивач, з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

На підставі викладеного відповідач вважає, що оскільки оскаржуваний договір оренди Земельної ділянки був укладений до 01.01.2013, а саме 24.03.2009, то він набув чинності з моменту державної реєстрації, тобто з 23.06.2023. Момент державної реєстрації речового права - права оренди Земельної ділянки (орендодавець - Маньківська селищна рада, орендар - ПАТ "Компанія "Райз"), що визначається календарною датою 23.06.2023, як і момент державної реєстрації права власності на Земельну ділянку, який визначається тою самою календарною датою, підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП за № 349906014.

Водночас, за фактом набуття відповідачем права власності на Об`єкт нерухомості відбулась заміна Сторони в зобов`язанні - договорі оренди від 24.03.2009, замість попереднього орендаря - ТОВ "Агро-МВ", орендарем Земельної ділянки став відповідач, що відповідає правозастосовній практиці ВС, висвітленій в постанові від 09.02.2022 у справі 922/510/19.

Відповідач зауважує, що на момент переходу права власності на Об`єкт нерухомості від ТОВ "Агро-МВ" до відповідача, договір оренди від 24.03.2009, предметом якого є надання в оренду Земельної ділянки, не набрав чинності, що обумовлюється наведеним вище.

Відтак, на думку відповідача, правових підстав для сплати орендної плати за період з 14.05.2020 (перехід права власності на Об`єкт нерухомості від ТОВ "Агро-МВ" до відповідача) до 23.06.2023 (момент реєстрації права власності на Земельну ділянку за позивачем та реєстрації речового права - права оренди Земельної ділянки за договором оренди від 24.03.2009, який збігається з моментом набрання чинності договором оренди від 24.03.2009) не було, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати є необґрунтованими.

Разом з тим, відповідач не заперечує, що 23.06.2023 набрав чинності договір оренди від 24.03.2009, за фактом чого у нього перед позивачем виникло зобов`язання з оплати орендної плати в сумі 3 951,14 грн в місяць. Таким чином, грошове зобов`язання зі сплати орендної плати за оренду Земельної ділянки за період з 23.06.2023 до моменту звернення позивача до суду - 16.10.2023, складає 11 853,42 грн та дорівнює загальній сумі орендної плати за оренду Земельної ділянки за 3 повних місяці - липень 2023, серпень 2023 та вересень 2023 року.

Відповідач наполягає на тому, що договір оренди від 24.03.2009 набрав чинності лише 23.06.2023. Оплата відповідачем на користь позивача орендної плати за оренду Земельної ділянки помилково відбулась раніше виникнення відповідного грошового зобов`язання, а саме: 06.05.2021 у сумі 19 131,68 грн та 30.11.2021 у сумі 43 200,57 грн, загальна сума оплати 62 332,25 грн. Відтак, помилково сплачені грошові в загальній сумі 62 332,25 грн підлягають зарахуванню як оплата відповідача за повних п`ятнадцять місяців оренди Земельної ділянки та оплата за шістнадцятий місяць в частці 0,77.

Отже, відповідач вважає, що заборгованість перед позивачем з оплати орендної плати за оренду Земельної ділянки відсутня, позовні вимоги про стягнення такої заборгованості є необґрунтованими.

20.11.2023 від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

Позивач зазначає, що 24.03.2009 між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз" укладено спірний договір оренди земельної ділянки. який зареєстрований у Державному реєстрі земель 12.05.2009 за номером 3, про що зроблено відповідний запис на самому договорі оренди. Тобто, договір оренди землі від 24.03.2009 зареєстрований по визначеному Законом порядку, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, позивач стверджує, що як доказ до позову додано витяг з ДРРП на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0128. У розділі "Зміст, характеристика іншого речового права" даного витягу зазначено відомості щодо державної реєстрації договору оренди 12.05.2009.

Таким чином, для позивача залишається незрозумілими висновки представника відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо того, що даний договір зареєстрований лише 23.06.2023. Разом з тим, як вбачається із змісту відзиву на позов, стороною відповідача визнається обов`язок сплати орендної плати, у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці.

Щодо наміру змінити призначення платежу про сплату відповідачем орендної плати від 06.05.2021 у сумі 19 131,68 грн та від 30.11.2021 у сумі 43 200,57 грн шляхом направлення позивачу відповідного листа, останній зазначає таке.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.06.2018 (справа № 809/34/17), після списання грошових коштів з рахунку змінити реквізит "призначення платежу" неможливо.

Таким чином, позивач доходить висновку, що зазначена позиція сторони відповідача є намаганням уникнути негативних наслідків у вигляді стягнення заборгованості з орендної плати та з цієї підстави розірвання договору оренди землі.

Позивач стверджує, що у зв`язку із заборгованістю зі сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою з боку відповідача Маньківською селищною радою на адресу ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс" 15.08.2023 скеровано лист - претензію з вимогою, зокрема, про сплату заборгованості з орендної плати, яку згідно з даними поштового відправлення (номер накладної 538) відповідач отримав 17.08.2023. Однак, жодної відповіді на зазначений лист-претензію позивач не отримав, що в свою чергу і спонукало в подальшому звернутися із даною позовною заявою до суду.

24.11.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначає, що критично ставить до аргументів позивача з огляду на таке.

Копія Договору, яка приєднана до позову у справі № 925/1408/23 як додаток, має вкрай низьку якість, тому дізнатися його не видається за можливе. За наведених обставин, отримання будь-яких достовірних відомостей, в тому числі щодо державної реєстрації Договору в Державному реєстрі земель, неможливо.

Далі відповідач зазначає, що у розділі "Зміст, характеристика іншого речового права" витягу з ДРРП на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0128 зазначено відомості: "Дата укладення договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013 р.): 12.05.2009, Строк 49 р., дата закінчення дії: 12.05.2058."

Відповідач стверджує, що зі змісту наведеного документу неможливо чітко та неоднозначно з`ясувати, реєстрація якого саме договору відбулась 12.05.2009. Існує ймовірність, що 12.05.2009 було проведено державну реєстрацію не договору оренди землі від 24.03.2009 року, укладеного між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз", а іншого договору. До початку функціонування ДРРП, в умовах відносної правової невизначеності у питанні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, у зв`язку з недосконалістю механізму державної реєстрації наведених договорів, доволі часто траплялися випадки укладення одночасно декількох договорів, предметом яких було надання в оренду однієї земельної ділянки.

Отже, відповідач зауважує, що витяг з ДРРП на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0128 не підтверджує однозначно і беззаперечно обставини/факт державної реєстрації договору оренди землі від 24.03.2009, укладеного між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз".

На переконання відповідача, належними доказами факту державної реєстрації договору оренди землі від 24.03.2009 можуть бути:

a) витяги з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, поземельної книги (які велись в паперовому вигляді);

b) витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128.

До 2013 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилась шляхом внесення відомостей в наведені вище матеріальні та електронні носії інформації, що випливає з положень Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174.

Представник відповідача у своїх запереченнях повідомляє, що в ЄДР судових рішень він віднайшов рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2020 у справі № 909/1233/19 за позовом Маньківської селищної ради до ТОВ "Агро-МВ". Предметом спору у справі № 909/1233/19 було стягнення з ТОВ "Агро-МВ" грошових коштів в розмірі 457 716,54 грн як безпідставно збережених унаслідок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0128 протягом періоду з 01.11.2016 по 31.10.2019. ТОВ "Агро-МВ" - колишній власник комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Маньківський р-н, смт. Маньківка, вул. Патона, буд. 4 та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0128.

Доказом зазначеного твердження є витяг з ДРРП щодо об`єктів нерухомості, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0128, що наданий позивачем в якості додатку до позову, в якому зазначено, що відчуження наведених об`єктів нерухомості на користь відповідача відбулось саме ТОВ "Агро-МВ". В свою чергу, ТОВ "Агро-МВ" отримало зазначені об`єкти нерухомого майна у власність від ПАТ "Компанія "Райз", що встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2020 у справі № 909/1233/19. Грошові кошти у сумі 457 716,54 грн були стягнені з ТОВ "Агро-МВ" на користь Маньківської селищної ради згідно з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2020 у справі № 909/1233/19 в порядку статті 1212 ЦК України. Задоволення кондикційного позову виключає наявність будь-яких договірних правовідносин.

В рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2020 у справі № 909/1233/19 зазначено: "При цьому в матеріалах справи відсутній укладений договір оренди земельної ділянки між Маньківською селищною радою та ТОВ "Агро-МВ", як і відсутні докази проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а отже, за переконанням суду, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави".

Таким чином, відповідач вважає нелогічними та необґрунтованими доводи Маньківської селищної ради щодо укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128 з відповідачем на тих самих умовах, що містились в договорі оренди землі від 24.03.2009, укладеному між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз". За наявності ідентичних правовідносин (набуття права власності на нерухомість, що знаходиться на спірній земельній ділянці), які були предметом судового дослідження у справі № 909/1233/19, Маньківська селищна рада стверджувала про відсутність укладення будь-якого договору оренди з ТОВ "Агро-МВ" і Господарський суд Івано-Франківської області, погодившись з Маньківською селищною радою, поклав її доводи в основу рішення від 21.01.2020 у зазначеній справі.

27.11.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зобов`язання надання відповідей з вимогою зобов`язати Маньківську селищну раду надати відповіді на питання:

1) Коли позивачеві стало відомо про перехід права власності на комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Маньківський р-н, смт. Маньківка, вул. Патона, буд. 4 та розташований на земельній ділянці площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 від ТОВ "Агро-МВ" до ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс"?

2) З огляду на які фактори позивач здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023?

3) З огляду на які фактори позивач здійснив реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023?

27.11.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення проти приєднання доказів до матеріалів справи з вимогою не приймати та не враховувати при розгляді справи № 925/1408/23 письмовий доказ - претензію від 09.08.2023 № 694/02-17.

27.11.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява з вимогами:

- визнати копії договору оренди землі від 24.03.2009, акту прийому-передачі від 24.03.2009, додаткової угоди № 1 від 16.07.2010, долучені в якості доказів до матеріалів справи № 925/1408/23, неналежними доказами внаслідок їх надання в низькій якості, що позбавляє можливості ознайомлення з їх змістом;

- зобов`язати Маньківську селищну раду подати до Господарського суду Черкаської області копії договору оренди землі від 24.03.2009, акту прийому-передачі від 24.03.2009, додаткової угоди № 1 від 16.07.2010 в належній якості, яка надасть можливість ознайомитись зі змістом зазначених документів;

- витребувати оригінали договору оренди землі від 24.03.2009, акту прийому-передачі від 24.03.2009, додаткової угоди № 1 від 16.07.2010 для огляду судом та ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс".

27.11.2023 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 27.11.2023 господарський суд клопотання ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" про зобов`язання надати відповіді задовольнив та зобов`язав Маньківську селищну раду у строк до 14.12.2023 включно надати суду відповіді на письмове опитування відповідача в порядку ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка (ст. 88 ГПК України):

1) Коли позивачеві стало відомо про перехід права власності на комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Маньківський р-н, смт. Маньківка, вул. Патона, буд. 4 та розташований на земельній ділянці площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 від ТОВ "Агро-МВ" до ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс"?

2) З огляду на які фактори позивач здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023?

3) З огляду на які фактори позивач здійснив реєстрацію речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023? За ініціативою суду встановив позивачу додатковий строк для подання доказу, доданого до відповіді на відзив до дати його фактичного подання. Позовну заяву Маньківської селищної ради залишив без руху. Зобов`язав позивача подати суду у строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії Договору оренди землі від 24.03.2009, Акту прийому-передачі від 24.03.2009, Додаткової угоди № 1 від 16.07.2010, Розпорядження від 16.03.2023 № 17-од, Акту обстеження земельних ділянок від 17.03.2023 для долучення до матеріалів справи (з доказами надіслання таких копій відповідачеві поштою або через систему "Електронний суд") та оригінали Договору оренди землі від 24.03.2009, Акту прийому-передачі від 24.03.2009, Додаткової угоди № 1 від 16.07.2010 для огляду у судовому засіданні.

Цією ж ухвалою від 27.11.2023 господарський суд за власною ініціативою встановив позивачу додатковий строк для подання доказу, доданого до відповіді на відзив до дати його фактичного подання; позовну заяву залишив без руху; зобов`язав позивача усунути недоліки позовної заяви у строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

30.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2023 від позивача надійшли копії зазначених в ухвалі від 27.11.2023 документів, засвідчені начальником відділу документообігу та організаційно-господарської діяльності виконавчого комітету Маньківської селищної ради Н.Капустинською.

Ухвалою від 01.12.2023 господарський суд продовжив розгляд справи № 925/1408/23, підготовче засідання призначив на 14.12.2023 о 9:00.

05.12.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи з клопотанням про поновлення строку на їх подання.

07.12.2023 від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі, а саме - відповіді на питання відповідача в порядку ст. 90 ГПК України.

11.12.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про повернення позову.

12.12.2023 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання з вимогами:

1. Повторно зобов`язати Маньківську селищну раду надати відповіді на наступні запитання по суті справи:

1.1. З огляду на які фактори Позивач здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023 року?;

1.2. З огляду на які фактори Позивач здійснив реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128 тільки 23.06.2023 року?

2. Застосувати до Маньківської селищної ради заходи процесуального примусу.

13.12.2023 від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на заяви про повторне зобов`язання надання відповіді відповідача в порядку ст. 90 ГПК України та повернення позову.

Протокольною ухвалою від 14.12.2023 господарський суд розцінив подані позивачем докази, як належні та на підставі ч. 5 ст. 161 ГПК України дозволив позивачу надати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а саме щодо підстав повноважень Н.Капустинської на засвідчення копій документів Маньківської селищної ради, на підставі ч. 6 ст. 90 ГПК України, за клопотанням відповідача, зобов`язав позивача повторно надати відповідь на поставлені питання (2 і 3) до наступного судового засідання.

Також протокольною ухвалою від 14.12.2023 суд на підставі ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за власною ініціативою продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.01.2024 об 11:00.

04.01.2024 від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення, в яких позивач надає відповіді на поставлені відповідачем питання 2 і 3 та додає копію Витягу з розпорядження селищного голови від 12 січня 2021 року "Про порядок затвердження Інструкції з діловодства в Маньківській селищній раді та її виконавчих органах."

09.01.2024 від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії довіреності від 05.01.2024.

У судовому засіданні 12.01.2024 представник відповідача зазначив, що позивачем не виконано протокольну ухвалу суду від 14.12.2023 щодо надання повноважень особи, яка засвідчувала копії документів та оголосив усне клопотання про повторне зобов`язання позивача надати документи, які підтверджують повноваження Н. Капустинської на засвідчення копій документів.

Щодо зазначеного клопотання присутній представник позивача стверджував, що воно є безпідставним та надав суду оригінали документів, копії яких засвідчені Н.Капустинською.

Суд оглянув оригінали наданих позивачем документів та встановив, що вони повністю відповідають поданим позивачем копіям, зазначив про необхідність зробити їх копії судом та долучити до матеріалів справи на підставі ч. 6 ст. 91 ГПК України (якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу). Викладеним спростовуються доводи представника відповідача про необхідність повторно зобов`язати позивача надати документи, які підтверджують повноваження Н. Капустинської на засвідчення копій документів.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання відповідача, що надійшло 05.12.2023 та зазначив про прийняття в якості доказу копії листа ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс" зав вих. № 28-23 від 20.11.2023 "Щодо уточнення призначення платежів".

Ухвалою від 12.01.2024 господарський суд закрив підготовче провадження по справі № 925/1408/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.01.2024 о 15:30.

12.01.2024 за допомогою системи "Електронний суд" відповідач подав клопотання/заяву. Такий документ не містить прохальної частини, у ньому відсутні посилання на норми ГПК України, на підставі яких подано такий документ. У документі відповідач зазначив перебіг подій у даній справі щодо подання позивачем позову, усунення недоліків та засвідчення копій позивачем. Відповідач також висловив свої думки щодо дій суду, які б необхідно було вчинити суду на думку представника відповідача.

У судовому засіданні 29.01.2024 господарський суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник відповідача зауважив, що ним 12.01.2024 подано клопотання/заяву. На запитання суду стосовно відсутності прохальної частини у такому клопотанні/заяві представник відповідача зазначив, що дійсно такий документ не містить прохальної частини, він поданий, для врахування судом.

Розглянувши таке клопотання/заяву суд вважає за необхідне зазначити таке.

Залишення позову без розгляду вирішується судом та не зумовлюється поданням іншою стороною відповідної заяви чи клопотання.

Твердження відповідача, що позивач не усунув недоліки, оскільки ним не подано доказів на підтвердження повноважень начальника відділу документообігу та організаційно-господарської діяльності виконавчого комітету Маньківської селищної ради Н. Капустинської є хибними, оскільки суд, задовольнивши клопотання відповідача, також витребував оригінали відповідних документів.

Такі оригінали подані суду, суд зробив їх копії та засвідчив підписом судді.

Здійснюючи такі дії суд керувався приписами ч. 4-6 ст. 91 ГПК України:

4. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

5. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

6. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Так, позивачем подані письмові докази у копіях, що засвідчені у порядку встановленому чинним законодавством, а саме такі копії засвідчені підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оскільки у відповідача виникли сумніви відповідності поданої копії оригіналу, зокрема виникло питання щодо особи, яка засвідчила копії документів, суд зобов`язав позивача подати докази перебування такої особи на відповідній посаді. Водночас позивач усунув недоліки іншим шляхом, а саме в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України - подав оригінали доказів, які оглянуті судом і копії яких, засвідчені суддею долучені в матеріали справи.

Щодо інших документів: копій Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2015, договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.05.2020, то позивач зазначив про відсутність оригіналів таких документів у позивача та відсутність можливості їх засвідчити.

Відповідач стверджує, що він у таких діях суду вбачає надання позивачеві необґрунтованих процесуальних преференцій (переваг). Відповідач зауважує, що метою подання цієї заяви є не висвітлення обставин розгляду справи з точки зору жорсткого юридичного позитивізму, правового пуризму, а звернення уваги на допущені порушення господарського процесу з метою розгляду справи з урахуванням наявності у її учасників права на справедливий суд в розумінні ст. 6 Європейської конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод.

Водночас яким чином порушено права відповідача на справедливий суд відповідач не зазначив. Тобто в даному клопотанні відповідач наголошує лише на необхідності повернення позовної заяви, очевидно, що в разі такого процесуального висновку позивач матиме змогу повторно звернутися до суду із цією ж позовною заявою, відтак відповідач все одно мав би формувати свою позицію по суті позову. Саме з метою недопущення такої судової тяганини судом вчинені відповідні процесуальні дії, а саме прийняті усунені недоліки позивачем. Також суд зазначає, що, всупереч твердженням відповідача у клопотанні, за переконанням суду позивач усунув недоліки позовної заяви у належний спосіб. Під час закриття підготовчого провадження суд уточнив у представника відповідача чи є перешкоди для розгляду справи по суті, на що сам представник відповідача відповів, що за наявності в суду оригіналів документів (Договору з додатками, Акту прийому - передачі земельної ділянки) відсутні перешкоди для розгляду справи по суті і позивач усунув недоліки позовної заяви хоч і не в той спосіб, як то вимагалось.

Суд зауважує, що дотримання вимог процесуальної форми є важливою гарантією захисту їх прав та передумовою ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Разом з тим надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання судочинства, спричинивши прийняття очевидно несправедливого рішення.

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

У судовому засіданні 29.01.2024 суд заслухав вступні слова сторін, та перейшов до стадії дослідження доказів.

Протокольною ухвалою від 29.01.2024 господарський суд на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні до 22.02.2024 о 16:00.

19.02.2024 за допомогою системи "Електронний суд" позивач подав додаткові пояснення щодо окремого питання, в яких зазначив, що в судовому засіданні при розгляді справи представником відповідача поставлено під сумнів державну реєстрацію спірного договору оренди землі від 24.03.2009. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні доказу - договору оренди землі від 24.03.2009 на ньому наявна відмітка про його державну реєстрацію від 12.05.2009 за № 39.

Зважаючи на позицію сторони відповідача, позивач ознайомився із книгою записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Як вбачається із зазначеної Книги, під номером п/п 938 за реєстраційним номером 39 здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі від 24.03.2009 між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Райс".

Позивач зазначає, що у зв`язку з викладеним, зважаючи на позицію представника відповідача щодо відсутності, на його думку, державної реєстрації договору оренди землі від 24.03.2009, з метою повноти судового розгляду та беручи до уваги принцип змагальності господарського судочинства зазначені твердження представника відповідача підлягають спростуванню шляхом надання та дослідження в судовому засіданні копії вказаної вище Книги. Неподання копії Книги разом із позовом обмовлено тим, що факт державної реєстрації договору оренди від 24.03.2009 підтверджено іншими поданими доказами, яких, на думку сторони позивача, достатньо для встановлено цього факту.

Відтак позивач заявляє вимоги:

1. Дозволити стороні позивача подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а саме щодо державної реєстрації договору оренди від 24.03.2009.

2. Визнати причини неподання доказу, вказаного у даних додаткових поясненнях разом із позовом поважними та поновити строк для їх подання.

3. Прийняти та долучити до матеріалів справи як доказ копію книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Представник відповідача заявив вимогу не приймати подані докази до розгляду судом з огляду на стадію судового провадження, а саме дослідження доказів.

Ухвалою від 22.02.2024 суд відмовив у наданні дозволу Маньківській селищній раді подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи; відмовив Маньківській селищній раді у поновленні строку для подання доказів; докази додані до додаткових пояснень (вх. № 3165/24 від 20.02.2024) не прийняв до розгляду.

22.02.2024 суд завершив дослідження доказів і оголосив про перехід до стадії судових дебатів.

Представник відповідача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки його виступу у судових дебатах. Адвокат Мастюгін Д.І. зазначив про необхідність підготовки письмового виступу в судових дебатах, у яких він має намір ґрунтовно викласти позицію відповідача з урахуванням заявленого позивачем клопотання про долучення доказів, що не задоволено судом ухвалою від 22.02.2024.

Суд задовольнив усне клопотання представника відповідача та оголосив перерву у судовому засіданні до 26.02.2024 о 14:00. Під час узгодження зі сторонами дати наступного судового засіданні суд зазначив, що тридцятиденний строк для розгляду справи по суті, визначений ч. 2 ст. 195 ГПК України спливає 27.02.2024. Суд запропонував оголосити перерву саме до 27.02.2024, проте представник відповідача зазначив про неможливість участі у судовому засіданні 27.02.2024 у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні у м. Києві. У зв`язку з чим суд запропонував сторонам дату 26.02.2024 та час - 14:00. Представники обох сторін погодились із такими датою та часом, зазначивши про можливість бути у судовому засіданні.

23.02.2024 через систему "Електронний суд" надійшла заява адвоката Мастюгіна Д.І., представника відповідача, яка за своєю суттю є промовою у судових дебатах. У заяві зазначено таке.

"Під час розгляду справи № 925/1408/23 було встановлено, що обставини, які були предметом судового дослідження, переконливо свідчать на користь необхідності відмови у задоволенні позовних вимог.

1. Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128 набрав чинності з 23.06.2023. Момент набрання чинності зазначеним договором співпадає з моментом державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128, що відбулось 23.06.2023. Вказане твердження обґрунтовується висновком про застосування норм права, якого дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 (в якій зазначено щодо того, що договір оренди землі, укладений після 01.01.2013, є укладеним із моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов та після його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено сторонами, а не з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено відповідним договором оренди. Договори оренди земельної ділянки, укладені до 01.01.2013 року, набувають чинності з моменту державної реєстрації відповідного договору).

2. Підтверджень належної державної реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки Позивач не надав. Такими доказами могли б бути витяги з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, поземельної книги (які велись в паперовому вигляді) або витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128. Наведені докази відсутні в матеріалах справи. Спроба Позивача долучити витяг з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під час розгляду справи по суті є визнанням Позивачем відсутності доказів на обґрунтування його позиції у справі, яка полягає у тому, що договір оренди спірної земельної ділянки було зареєстровано в 2009 році.

3. За фактом набуття Відповідачем права власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0128, відбулась заміна сторони в зобов`язанні договорі оренди від 24.03.2009, замість попереднього орендаря ТОВ «Агро-МВ», орендарем земельної ділянки став Відповідач.

4. Правових підстав для сплати орендної плати за період з 14.05.2020 (момент переходу права власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0128, від ТОВ «Агро-МВ» до Відповідача) до 23.06.2023 (момент державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128) не було, оскільки до 23.06.2023 договір оренди земельної ділянки не набрав чинності. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати є необґрунтованими.

5. Оскільки договір оренди спірної земельної ділянки набрав чинності тільки 23.06.2023, а орендна плата сплачена в загальному розмірі 62 332,25 грн., з урахуванням розміру орендної плати у Відповідача відсутній обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0128 протягом повних 15 місяців починаючи з 23.06.2023, тобто до жовтня 2024.

6. Систематичне порушення істотних умов договору оренди земельної ділянки у вигляді несплати орендної плати більше, ніж один раз поспіль не відбувалось, вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки є передчасними

7. Позивач допустив суперечливу поведінку. У справі № 909/1233/19, яку розглядав Господарський суд Івано-Франківської області, Маньківська селищна рада стверджувала, що в період з 2015 по 2020 рік договору оренди земельної ділянки з колишнім власником об`єкту нерухомості, який на ній знаходиться, укладено не було. Виходячи з аргументів Позивача у справі № 925/1408/23, в договорі, який не був укладений в період з 2015 по 2020 рік змінилась сторона орендаря і він став укладеним. Вказана юридична конструкція є нікчемною. Твердження, які суперечать попереднім твердженням сторони у справі не можуть використовуватись на користь особи, яка їх висловлює.

У судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача з`явився. Водночас представник відповідача не під`єднався до відеоконференцзв`язку. На телефонний дзвінок секретаря судового засідання адвокат Мастюгін Д.І. повідомив, що у нього технічні проблеми.

Суд зауважує, що адвокат Мастюгін Д.І. брав участь в режимі відеоконференцзв`язку у судових засіданнях 27.11.2023, 12.01.2023, 29.01.2024, 22.02.2024 і у представника відповідача не виникало раніше жодних технічних проблем.

Також суд бере до уваги, що розгляд справи по суті розпочато 29.01.2024, у якому представник відповідача виступив із вступним словом, ставив запитання представнику позивача та надавав відповіді на запитання представника позивача, також у такому засіданні суд розпочав стадію дослідження доказів, під час якої був присутній представник відповідача. Після перерви 22.02.2024 суд продовжив досліджувати докази також за участі представника відповідача у судовому засіданні. Саме за клопотанням адвоката Мастюгіна Д.І. судом оголошено перерву до 26.02.2024 для його підготовки до участі у судових дебатах тим самим задоволено його вимогу щодо надання часу для викладення промови у судових дебатах у письмовому вигляді та надання її до суду завчасно. Така промова надійшла до суду 23.02.2024, зміст якої викладено вище.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

Враховуючи сплив строку розгляду справи по суті та обізнаність суду про неможливість участі представника відповідача у судовому засіданні 27.02.2024 (тридцятий день розгляду справи по суті), беручи до уваги участь представника відповідача під час розгляду справи по суті на всіх стадіях такого розгляду окрім судових дебатів, наявність в матеріалах справи письмової промови відповідача у судових дебатах, суд дійшов висновку, що судове засідання може відбутися без участі представника відповідача, навіть за наявності в нього технічних проблем, що унеможливлюють його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

Присутній у судовому засіданні представник позивача виступив у судових дебатах, підтримавши позовні вимоги, суд оголосив промову відповідача у судових дебетах, надану останнім у письмовому вигляді, у якій позов заперечується.

У судовому засіданні 27.02.2024 господарський суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив таке.

24.03.2009 Маньківська селищна рада (Орендодавець) та ЗАТ Компанія "Райз" (Орендар) підписали Договір оренди землі (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Патона, 4 в смт Маньківка (надалі - Земельна ділянка) для здійснення підприємницької діяльності, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель промисловості.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,8559 га. (п. 2 Договору)

На Земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, що є власністю Орендаря на підставі Договору купівлі-продажу від 20.05.08 р. № 2980. (п. 3 Договору)

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1580455,00 гривень. (п. 4 Договору)

Договір укладено з 24.03.2009 року до 25.03.2058 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 20 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. (п. 6 Договору)

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок селищної ради № 00295 у ВДКУ у Маньківському районі. Код ЗКПО 25659958 МФО 854018 помісячно рівними частинами в сумі 3951,14 гривень, що становить у рік 47413,65 гривень, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (п. 7 Договору)

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. (п. 8 Договору)

Орендна плата вноситься протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця, починаючи з 24.03.2009 року. (п. 9 Договору)

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, визначення нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом. (п. 10 Договору)

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. (п. 11 Договору)

Земельна ділянка передається в оренду для здійснення підприємницької діяльності. (п. 12 Договору)

Цільове призначення Земельної ділянки не змінюється. (п. 13 Договору)

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі. (п. 17 Договору)

Відповідно до п. 24 Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря, серед іншого, своєчасного внесення орендної плати.

Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

взаємною згодою сторін;

рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (п. 32 Договору)

Розірвання Договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. (п. 33 Договору)

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов та розірвання договору. (п. 36 Договору)

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. (п. 39 Договору)

Договір зареєстровано, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2009 р. за № 39. Ініціали та прізвище посадової особи, яка проводила державну реєстрацію - Ю.І. Золотухіна, такий підпис засвідчено печаткою Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру".

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив зазначає, що на його переконання, належними доказами факту державної реєстрації договору оренди землі від 24.03.2009 можуть бути:

a) витяги з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, поземельної книги (які велись в паперовому вигляді);

b) витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128.

Обґрунтовуючи таку свою думку відповідач зазначає, що до 2013 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилась шляхом внесення відомостей в наведені вище матеріальні та електронні носії інформації, що випливає з положень Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174.

Водночас конкретних пунктів такого Тимчасового положення, у яких вказано, що державна реєстрація підтверджується виключно витягом з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, поземельної книги відповідач не наводить.

Суд погоджується із відповідачем, що на момент підписання Договору оренди земельної ділянки від 24.03.2009, державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок регулювалась приписами Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 (далі Тимчасовий порядок № 174). Суд застосовує норми такого Тимчасового положення в редакції станом на час укладення Договору оренди землі від 24.03.2009.

Відповідно до п. 2.8. Тимчасового порядку № 174 оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

До реєстраційної картки оператором (реєстратором) вносяться відомості про державну реєстрацію згідно з пунктом 3.4 цього Порядку.

Після внесення відомостей про державну реєстрацію до реєстраційної картки вона засвідчується підписом керівника з зазначенням прізвища та ініціалів і печаткою оператора (реєстратора).

Другий примірник державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, примірники договору оренди (суборенди) землі оператор (реєстратор) передає до територіальних органів земельних ресурсів за актом приймання-передавання.

Згідно з п. 4.2. Тимчасового порядку № 174 державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Відповідно до п. 8.1 Тимчасового порядку № 174 реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку, державному акту на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі в момент здійснення його державної реєстрації.

З системного аналізу наведених норм випливає, що здійснюючи державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, оператор (реєстратор) вносить запис про державну реєстрацію до відповідного розділу книги реєстрації із одночасним відображенням оператором (реєстратором) даних державної реєстрації на всіх примірниках договорів оренди землі, в момент здійснення державної реєстрації договору оренди присвоюється реєстраційний номер.

Отже, дані щодо державної реєстрації договору оренди землі, які містяться на такому договорі внесені оператором (реєстратором) в момент державної реєстрації договору. Під час огляду оригіналу Договору оренди землі 24.03.2009 у суду не виникло сумнівів щодо справжності такої реєстрації.

Заперечуючи факт державної реєстрації договору оренди землі відповідач не надав докази протилежного, не отримував витяг із поземельної книги, як власник будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці, не заявляв суду клопотань про витребування такого витягу від органу реєстрації, більше того, при подачі такого доказу позивачем наполегливо просив суд не приймати його до розгляду.

З огляду на досліджене суд вважає договір від 24.03.2009 зареєстрованим в установленому на час укладення такого договору порядку - 12.05.2009.

Заперечення відповідача спростовуються вищедослідженим.

Стосовно твердження відповідача, що договір вважається зареєстрованим лише 23.06.2023, в день, коли зареєстровано речове право - право оренди, то воно є помилковим з огляду на таке.

Так державна реєстрація договорів оренди здійснювалась до 01.01.2013, тобто до введення в дію Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Стаття 20 Закону України "Про оренду землі" містила положення стосовно державної реєстрації договору оренди землі, відповідно до якої укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З дня введення в дію Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" статтю 20 Закону України "Про оренду землі" виключено.

Також суд зазначає, що з 01.01.2013 норма ч. 3 ст. 640 ЦК України, якою передбачалось, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації, викладена в новій редакції "Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення."

Тобто набуття чинності в даному випадку договору оренди земельної ділянки з 01.01.2013 не пов`язувалось з його державною реєстрацією, оскільки остання вже не здійснювалась. Водночас у досліджуваному Законі існує поняття державної реєстрації речового права, в тому числі і права оренди земельної ділянки. Відтак державна реєстрація договору оренди, яка могла бути здійснена до 01.01.2013 не могла бути здійснена після такої дати, і така реєстрація не є тотожною державній реєстрації речового права - права оренди.

Отже, судом встановлено, що договір від 24.03.2009 є зареєстрованим в установленому на час укладення такого договору порядку - 12.05.2009.

Твердження відповідача, що тривале нездійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за позивачем сприяло тому, що відповідач не був обізнаний чи не міг сплачувати орендну плату спростовується поведінкою самого відповідача. Так здійснення відповідачем платежів за орендну плату у 2021 році на рахунок позивача свідчить про обізнаність відповідача, хто є власником земельної ділянки, на якій розташована нерухоме майно відповідача і яка перейшла до відповідача в оренду від попереднього орендаря у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, що на ній знаходиться.

24.03.2009 Маньківська селищна рада та ЗАТ Компанія "Райз" підписали Акт прийому-передачі земельної ділянки, загальною площею 2,8559 га, розміщеної в смт Маньківка, вул. Патона, 4 для здійснення підприємницької діяльності.

16.07.2010 Маньківська селищна рада та Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" підписали Угоду № 1 про внесення змін та доповнень до договору. (далі - Угода № 1)

Відповідно до п. 1 Угоди № 1, сторони погодили преамбулу Договору викласти в наступній редакції: "Маньківська селищна рада в особі селищного голови Скакуна Сергія Михайловича, який діє на підставі ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення селищної ради від 24 березня 2009 р. за № 42-19/У (надалі по тексту - Орендодавець). з одного боку та Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз", в особі президента Кутового Тараса Вікторовича, який діє на підставі Статуту товариства (надалі по тексту - Орендар), з іншої сторони, уклали даний договір про нижченаведене:..."

З урахуванням вказаних змін, сторони виклали реквізити сторін в новій редакції.

В матеріалах справи містяться ксерокопії Договорів від 09.11.2015 та від 14.05.2020, позивач їх не засвідчив, оскільки зазначив, що оригінали таких договорів наявні в сторін правочинів, Маньківській селищній раді такі договори надані сторонами правочинів у незасвідчених копіях. Водночас представник відповідача, на запитання суду чи заперечує відповідач існування таких договорів, зазначив, що не заперечує їх існування. Представник відповідача зазначив, що ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" дійсно має у власності нерухоме майно, що йому передано Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" на підставі договору від 14.05.2020.

Так у Договорі купівлі-продажу нерухомого майна (комплексу) від 09.11.2015 визначено, що Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" уклали Договір, відповідно до п. 1 якого, Продавець передав у власність (продав), а Покупець прийняв (купив) нерухоме майно, а саме: комплекс, що складається з: адмінбудинок з прибудовами, літ. А,а,І, загальною площею 257,2 кв.м., прохідна, літ. Б, загальною площею 6,5 кв.м., виробничі приміщення, літ. В, загальною площею 381,0 кв.м., підвал, літ. пд. В, загальною площею 36,6 кв.м., столярний цех, літ. Г, загальною площею 85,5 кв.м., майстерня, літ. Е, загальною площею 951,2 кв.м., виробничо побутові приміщення, літ. Д, загальною площею 282,8 кв.м., склад запасних частин, літ. Є, загальною площею 357,2 кв.м., заправка, літ. Ж, загальною площею 29, кв.м., прохідна, літ. З, загальною площею 11,1 кв.м., мийка, літ. И, загальною площею 19,5 кв.м., 1-огорожа - 2,3 - ворота, К - криниця, К' - криниця, ІУ, У - колонки заправочні, УІ - ємкості, І, Ї - вбиральні, Й - трансформаторна, Л - естакада, УІІ - замощення, що знаходиться за адресою Черкаська область, Маньківський район, смт. Маньківка, вул. Патона, будинок 4 (чотири) (далі - нерухоме майно). Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, загальною площею 2,8559 га, кадастровий номер: :01:003:0128, не приватизована. Право користування земельною ділянкою у Продавця підтверджується Договором оренди землі від 24.03.2009 року, укладеним між Маньківською селищною радою і Продавцем строком до 25.03.2058 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України право користування земельною ділянкою переходить до Покупця разом з переходом до нього права власності на об`єкт нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у Продавця. (п. 2 Договору купівлі-продажу)

У Договорі про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.05.2020 визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" (Іпотекодержатель) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" (Іпотекодавець) уклали цей Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до п. 1.1. якого, за цим Договором на підставі ст. ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку", Іпотекодавець зобов`язується передати, а Іпотекодержатель зобов`язується прийняти у власність за вартістю і на умовах, визначених цим Договором, належне Іпотекодавцю на праві приватної власності нерухоме майно, а саме:

- комплекс, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Маньківський р., смт. Маньківка, вулиця Патона, будинок 4 (надалі - "Об`єкт нерухомості").

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

Складова частина об`єкта нерухомого майна: адмінбудинок з прибудовами, А, а, І;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 257,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: прохідна, Б;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 6,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: виробничі приміщення, В;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 381;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: підвал, пд. В;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 36,6;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярний цех, Г;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 85,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: майстерня, Е;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 951,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: виробничо побутові приміщення, Д;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 282,8;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад запасних частин, Є;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 357,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправка, Ж;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 29;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: прохідна, З;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 11,1;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: мийка, И;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 19,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): ворота, 2,3;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: криниця, К;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: криниця, К';

Складова частина об`єкта нерухомого майна: колонки заправочні, ІУ, У;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємкості, УІ;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральні, І,Ї;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна, Й;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: естакада, Л;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: замощення, УІІ.

Об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці:

- кадастровий номер: :01:003:0128, площею 2,8559 га.

Доказом того, що майно, яке перебувало у власності ПАТ "Райз" та знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2,8559 га, за адресою смт. Маньківка, вул. Патона, 4 стосовно якої укладено Договір оренди земельної ділянки від 24.03.2009 та яке передано в оренду відповідно до Акта прийому-передачі, наразі перебуває у власності ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.05.2020 є:

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка отримана за адресою об`єкта: Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Маньківка, вулиця Патона, будинок 4. У досліджуваній інформації зазначено, що за такою адресою зареєстрований об`єкт нерухомого майна - комплект, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, адреса: Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Маньківка, вулиця Патона, будинок 4.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

Складова частина об`єкта нерухомого майна: адмінбудинок з прибудовами, А, а, І;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 257,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: прохідна, Б;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 6,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: виробничі приміщення, В;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 381;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: підвал, пд. В;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 36,6;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярний цех, Г;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 85,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: майстерня, Е;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 951,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: виробничо побутові приміщення, Д;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 282,8;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад запасних частин, Є;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 357,2;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправка, Ж;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 29;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: прохідна, З;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 11,1;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: мийка, И;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): 19,5;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1;

Опис складової частини: Загальна площа (кв.м.): ворота, 2,3;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: криниця, К;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: криниця, К';

Складова частина об`єкта нерухомого майна: колонки заправочні, ІУ, У;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємкості, УІ;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральні, І,Ї;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна, Й;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: естакада, Л;

Складова частина об`єкта нерухомого майна: замощення, УІІ.

Далі в Інформації зазначено: тип речового права: право власності; дата, час державної реєстрації: 14.05.2020 17:45:29; ... документи подані для державної реєстрації: договір про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 994, виданий 14.05.2020, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.; розмір частки: 1; власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", .

Далі в Інформації зазначено: номер запису про іпотеку: 5909765;... документи подані для державної реєстрації: 08.02.2011 23:20:10; державний реєстратор: приватний нотаріус Морозова Світлана Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; документи, подані для державної реєстрації: Договір іпотеки (нерухомого майна), серія та номер: 850, виданий 04.02.2011, видавник: Приватний нотаріус Київського МНО Морозова С.В.; підстави внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13571978 від 05.06.2014 10:06:05, приватний нотаріус Морозова Світлана Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м.Київ; відомості про основне зобов`язання: Строк виконання основного зобов`язання: 01.09.2020, розмір основного зобов`язання: 123452322,19 гривня, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Генеральний договір про надання кредитних послуг, серія та номер: 4-дкб, виданий 17.12.2009, видавник: Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК", додаткові відомості про зобов`язання: Відповідно до умов Генерального договору про надання кредитних послуг № 4-дкб від 17.12.2009р., укладеного між AT "УкрСиббанк" та ПАТ "Компанія "Райз".; Строк виконання основного зобов`язання: 01.09.2020, розмір основного зобов`язання: 185299649,57 гривня, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Кредитний договір, серія та номер: 0, виданий 07.07.2008, видавник: Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК", додаткові відомості про зобов`язання: Відповідно до умов Кредитного договору № 0 від 07.07.2008 р., укладеного між AT "УкрСиббанк" та ПАТ "Компанія "Райз"; відомості про суб`єктів: Іпотекодержатель: ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОНОПОЛІУМ ФІНАНС", , країна реєстрації: Україна; Боржник: Публічне акціонерне товариство "КОМПАНІЯ "РАЙЗ", , адреса: Україна, 03680, м.Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 152; Майновий поручитель: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-МВ", , країна реєстрації: Україна; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 10808209, 08.02.2011 23:20:10.

Вказаний доказ є достатнім для встановлення судом, що земельна ділянка, яка була передана в оренду за Договором оренди земельної ділянки від 24.03.2009, є саме тією земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача, що на момент передачі земельної ділянки в оренду перебувало у власності ЗАТ "Компанія "Райз", що в подальшому стало ПАТ "Компанія "Райз".

Згідно з наданими відповідачем платіжними інструкціями в національній валюті, відповідач здійснив оплати на рахунок позивача:

- 06.05.2021 № 713 - 19 131,68 грн із зазначенням призначення платежу: орендна плата з юридичних осіб за березень 2021р. Без ПДВ;

- 30.11.2021 № 1052 - 19 131,68 грн, із зазначенням призначення платежу: орендна плата з юридичних осіб за 2021р. Без ПДВ;

30.11.2021 № 1053 - 19 131,68 грн, із зазначенням призначення платежу: орендна плата з юридичних осіб за 2021р. Без ПДВ;

30.11.2021 № 1054 - 4 937,21 грн, із зазначенням призначення платежу: орендна плата з юридичних осіб за 2021р. Без ПДВ.

Відповідно до Розпорядження Маньківської селищної ради від 16.03.2023 № 17-од Про створення комісії з обстеження земельної ділянки, вирішено створити комісію з обстеження земельної ділянки. яка розташована по вул. Патона, 4 смт. Маньківка Уманського району Черкаської області.

Згідно з Актом обстеження земельних ділянок від 17.03.2023, на виконання розпорядження від 16.03.2023 року № 17-од, комісійно обстежено земельну ділянку, яка розташована по вул. Патона, 4 смт. Маньківка Уманського району Черкаської області кадастровий номер :01:003:0128 та визначено, що частину земельної ділянки можливо поділити, а саме земельну ділянку площею 2,8559 га поділити на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,2600 га та 1,5959 га. Земельні ділянки під нерухомим майном, яке належить ТОВ "Монополіум Фінанс" залишити площею 1,5959 га. Постановлено на чергову земельну комісію винести питання про розподіл земельної ділянки площею 2.8559 га кадастровий номер :01:003:0128 на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,2600 га та 1,5959 га.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0128, 23.06.2023 зареєстровано право власності Маньківської селищної ради, а також зареєстровано право оренди земельної ділянки за ПрАТ "Компанія "Райз" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68209914 від 28.06.2023 виконавчого комітету Іваньківської сільської ради, Черкаська обл.

09.08.2023 Маньківська селищна рада надіслала ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" претензію № 694/02-17, в якій пропонувала:

"1. В разі наміру з Вашої сторони продовжувати договірні відносини оренди земельної ділянки, на якій розташовано комплекс будівель за адресою: вул. Патона, 4, смт. Маньківка, та які Вам належать на праві власності, - погасити заборгованість за її користування в повному обсязі.

2. Укласти додаткову угоду до договору оренди від 24.03.2009 та внести зміни щодо орендної плати за користування земельною ділянкою, встановивши її в розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки."

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та виплату грошового переказу, наданого позивачем, відповідач отримав претензію 17.08.2023.

28.09.2023 Фінансове управління Маньківської селищної ради надіслало селищному голові лист № 03/131, в якому зазначило, що ТОВ "ФК" "Монополіум фінанс" сплачено станом на 28.09.2023 до бюджету Маньківської селищної територіальної громади орендної плати за користування земельними ділянками у сумі 62 332,25 грн, в тому числі:

06.05.2021 - 19 131,68 грн;

30.11.2021 - 43.200,57 грн;

у 2022 році - 0 грн;

станом на 28.09.2023 - 0 грн.

У 2020 році до селищного бюджету Маньківської селищної ради орендна плата за користування земельними ділянками від ТОВ "ФК" "Монополіум фінанс" не надходила.

20.11.2023, тобто після відкриття провадження у даній справі, відповідач звернувся до позивача з листом №28-23 щодо уточнення призначення платежів, в якому зазначив: "Доводжу до вашого відома, що року при перерахуванні грошових коштів в платіжних інструкціях від 06.05.2021 № 71, від 30.11.2021 № 1052, від 30.11.2021 № 1053, від 30.11.2021 № 1054 було некоректно сформульовано призначення платежів.

Договір оренди від 24.03.2009, предметом якого є надання в оренду земельної ділянки площею 2,8559 га з кадастровим номером :01:003:0128, набрав чинності лише 23.06.2023 за фактом державної реєстрації права оренди на зазначену земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним прошу вірними призначеннями платежів, проведених відповідно до платіжних інструкцій від 06.05.2021 № 71, від 30.11.2021 № 1052, від 30.11.2021 № 1053, від 30.11.2021 № 1054, вважати наступні: "*;101;18010600;39785812; Попередня оплата орендної плати згідно з договором оренди від 24.03.2009."

Позивач заперечує зміну призначення платежу, покликаючись на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.06.2018 (справа № 809/34/17), відповідно до якої після списання грошових коштів з рахунку змінити реквізит "призначення платежу" неможливо.

На запитання представника позивача щодо правових позицій Верховного Суду про можливість зміни призначення платежу таким листом, як направив відповідач позивачеві, представник відповідача відповів, що наразі він не готовий навести конкретну правову позицію, проте він впевнений, що такі правові позиції є.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8.1 статті 8, пунктів 23.1, 23.2 статті 23 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (чинного до 31.07.2022) банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Платіжна вимога на примусове списання коштів може бути відкликана стягувачем у будь-який час до списання коштів з рахунка платника шляхом подання до банку, що обслуговує цього стягувача, документа на відкликання. Розрахунковий документ може бути відкликаний тільки в повній сумі.

У свою чергу платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ (пункт 33.2 статті 33 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", чинного до 31.07.2022).

За змістом положень пунктів 1.19, 3.1, 3.4, 3.7 Інструкції № 22 (чинної до 31.07.2022) банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку. Обов`язковим реквізитом платіжного доручення є "призначення платежу". Платник до настання дати валютування може відкликати кошти, які до зарахування на рахунок отримувача обліковуються в банку, що обслуговує отримувача. Банк отримувача, одержавши цю вказівку, цього самого операційного дня перераховує кошти з відповідного рахунку на той самий рахунок у банку платника, з якого вони надійшли, якщо на час надходження вказівки кошти не зараховані на рахунок отримувача, та повідомляє отримувача про відкликання коштів платником. Лист про відкликання коштів платник подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 4 ст. 235 ГПК України)

В постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 809/34/17, від 01.07.2020 у справі № 824/74/19-а, на необхідність врахування яких вказував Верховний Суд у справі № 917/1283/21 у постановах від 14.02.2023 та від 05.09.2023 (п. 28), викладено такий комплексний висновок щодо застосування норми статті 23 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні":

"Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, тобто особі, що здійснює відповідний платіж. У випадку ж, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (пункт 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"). Отже, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті "Призначення платежу" виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку. Зазначене підтверджується листом Національного Банку України від 9 червня 2011 року №25-111/1438-7141 "Про заміну інформації у реквізиті "Призначення платежу", яким встановлено, що після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами без участі банку. Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами".

Таким чином, у зазначених постановах Верховний Суд, з одного боку, дійшов категоричного висновку про неможливість зміни призначення платежу виконаного платіжного доручення (тобто коли грошові кошти вже списано банком з рахунку платника та зараховано на рахунок їх одержувача), але, з іншого боку, допускає можливість уточнення призначення платежу виконаного платіжного доручення за взаємною згодою (волевиявленням) платника та отримувача коштів на договірних засадах, тобто без участі банку.

Оскільки лист про зміну призначення платежу направлений відповідачем позивачу після спливу двох років сплати відповідних коштів, очевидно після того, як гроші вже списано банком з рахунку платника та зараховано на рахунок їх одержувача, тому внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. Також суд враховує, що позивач категорично заперечує зміну призначення платежів, як наслідок, відсутня і взаємна згода на таку зміна.

Враховуючи викладене та відсутність іншої земельної ділянки, яка перебувала у 2021 році одночасно у власності Маньківської селищної ради та в оренді ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", суд дійшов висновку, що відповідач сплачував орендну плату у 2021 році за земельну ділянку, що є об`єктом Договору оренди земельної ділянки від 24.03.2009 за березень 2021 року та за інші місяці, в яких існувала заборгованість в 2021 році на загальну суму 62 332,25 грн.

Оскільки відповідач у подальшому припинив здійснення оплат орендних платежів, то в нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь. Також у зв`язку з порушенням умов Договору оренди земельної ділянки, що полягає в систематичній несплаті орендних платежів, позивач просить розірвати Договір оренди земельної ділянки.

Розглядаючи спір по суті суд враховує такі положення законодавства.

Згідно із частиною 1 ст. 11 ЦК України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Так, за частиною 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19.

Враховуючи перехід права власності на будівлю, що знаходиться на земельній ділянці, яка передана в оренду ЗАТ "Райз" на підставі Договору від 24.03.2009, що в подальшому перейменовано в ПАТ "Райз", від ПАТ "Райз" до ТОВ "Агро-МВ", а потім до відповідача у даній справі - ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", останнє стало орендарем земельної ділянки площею 2,8559 га за адресою: вул. Патона, 4,смт. Маньківка, на умовах Договору оренди землі від 24.03.2009.

Відповідач звертає увагу суду, що дії позивача стосовно подання позову до Господарського суду Івано-Франківської області у 2019 році до ТОВ "Агро-МВ" про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати в сумі 457 716,54 грн містять ознаки суперечливої поведінки.

Суд зазначає, що доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі № 910/10444/20).

Принцип venire contra factum proprium («заборона суперечливої поведінки»), означає, що поведінка сторони суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, зокрема, поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи, що ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" дізналося про існування такої справи № 909/1233/19 тільки під час підготовки до справи № 925/1408/23, про що зазначено відповідачем у заяві по суті, а також сплачувало в 2021 році орендні платежі на рахунок позивача, суд доходить висновку, що ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" не покладалося розумно на поведінку Маньківської селищної ради під час розгляду справи № 909/1233/19, тому така поведінка не зумовила дій відповідача собі на шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Касаційний господарський суд у постанові від 20.03.2020 у справі № 910/2360/19 зазначає, що звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Судом при розгляді справи № 925/1408/23 встановлено обставини переходу права оренди за Договором оренди землі від 24.03.2009 від орендаря ПАТ "Райз" до ТОВ "Агро МВ" і в подальшому до ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс".

Предметом позову у справі, що розглядається, є стягнення орендної плати інфляційних втрат та 3% річних, розірвання договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати за землю, що є істотним порушенням умов договору оренди.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а положення статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями пункту «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19, від 03.08.2022 у справі № 914/374/21.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 175/642/19 вказав, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Подібний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 293/1011/16-ц.

Отже, наявність чи відсутність заборгованості з орендної плати, яка виникла у зв`язку із систематичним порушенням договору оренди щодо сплати орендної плати, що може бути підставою для розірвання такого договору, встановлюється судом саме на момент подання позову про розірвання договору оренди.

Разом з тим згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18), постановах Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 904/3953/17, від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 17.08.2021 у справі № 923/410/20.

Оскільки відповідач набув право власності на будівлю, що розташована на земельній ділянці, наданій в оренду відповідно до Договору оренди землі від 24.03.2009 14.05.2020, то із вказаної дати (14.05.2020) ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" набуло права орендаря за Договором оренди, тому зобов`язано сплачувати оренду плату, починаючи з 14.05.2020.

Позивач пред`явив до стягнення 88 811,07 грн орендної плати з урахуванням часткової сплати в 2021 році - 62 332,25 грн.

Так позивач обраховував орендну плату за 38 місяців з травня 2020 року по серпень 2023 року по 3 951,14 грн за кожен місяць. Всього вийшло 150 143,32 грн. Віднявши часткову сплату орендної плати в сумі 62 332,25 грн позивач пред`явив до стягнення 88 811,07 грн.

У такому розрахунку позивач припустився помилки, визначивши, що весь місяць - травень 2020 року відповідач мав в оренді земельну ділянку. Суд встановив, що оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано 14.05.2020, то і право оренди за Договором оренди землі відповідач набув з 14.05.2020. Тому за травень місяць орендна плата, яку мав сплатити відповідач може бути лише за 18 днів (з 14 по 31 травня 2020 року). В договорі чітко визначено щомісячну оренду плату в сумі 3951,14 грн, тобто за день в травні місяці підлягало до сплати 127,4561 грн, помноживши таке число на 18 днів суд отримав 2 294,21 грн орендної плати за період 14-31 травня 2020 року.

Далі позивач правомірно нараховує по 3951,14 грн за кожен місяць з червня 2020 року по серпень 2023 року включно.

Отже, в частині стягнення орендної плати суд задовольняє позов у розмірі 86 154,14 грн (3951,14 грн х 37 місяців + 2 294,21 грн (за 14-31 травня 2020 року) - 62 332,25 грн (часткова оплата)).

Вказаним також суд встановив, що відповідач систематично не здійснював сплату орендних платежів і на час розгляду справи у відповідача наявна заборгованість з орендної плати з листопада 2021 року по теперішній час, внаслідок чого вимога позивача про розірвання договору оренди землі від 24.03.2009 підлягає задоволенню.

Перебування на орендованій земельній ділянці нерухомого майна відповідача не зумовлює неможливість розірвання відповідного договору оренди землі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.08.2022 у справі № 914/374/21, у якій розглядалися подібні правовідносини.

Стосовно 3% річних та інфляційних втрат, то при здійсненні таких нарахувань позивач вважав, що у відповідача існувало зобов`язання по сплаті орендної плати за травень 2020 року у розмірі 3951,14 грн, тоді, як встановлено судом вище, за травень 2020 відповідач мав сплатити лише 2292,21 грн. Також позивач неправомірно включає дні сплати заборгованості у період нарахування 3% річних та не враховує приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України. У зв`язку з цим всі розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат позивача здійснені неправильно.

Суд здійснив перерахунок 3 % річних, з урахуванням правильної суми за травень 2020 року, часткових сплат відповідачем та не виходячи за межі (періоди нарахувань), вказані позивачем:

травень 2020 року, сума заборгованості 2294,21 грн, період заборгованості 14.10.2020 - 05.05.2021 - 38,43 грн;

червень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 14.10.2020 - 05.05.2021 - 66,18 грн;

липень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 14.10.2020 - 05.05.2021 - 66,18 грн;

серпень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 14.10.2020 - 05.05.2021 - 66,18 грн;

вересень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.11.2020 - 05.05.2021 - 66,18 грн;

жовтень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.12.2020 - 05.05.2021 - 50,63 грн; сума заборгованості 2918,23 грн, період заборгованості 06.05.2021 - 29.11.2021 - 49,89 грн;

листопад 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.01.2021 - 29.11.2021 - 108,14 грн;

грудень 2020 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 02.02.2021 - 29.11.2021 - 97,75 грн;

січень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 03.03.2021 - 29.11.2021 - 88,33 грн;

лютий 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.04.2021 - 29.11.2021 - 78,91 грн;

березень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.05.2021 - 29.11.2021 - 69,17 грн;

квітень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.06.2021 - 29.11.2021 - 59,10 грн;

травень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.07.2021 - 29.11.2021 - 49,36 грн;

червень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.08.2021 - 29.11.2021 - 39,29 грн;

липень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.09.2021 - 29.11.2021 - 29,23 грн;

серпень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.10.2021 - 29.11.2021 - 19,49 грн;

вересень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 02.11.2021 - 29.11.2021 - 9,09 грн; сума заборгованості 3180,19 грн, період заборгованості 30.11.2021 - 13.10.2023 - 178,53 грн;

жовтень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.12.2021 - 13.10.2023 - 221,48 грн;

листопад 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.01.2022 - 13.10.2023 - 211,41 грн;

грудень 2021 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.02.2022 - 13.10.2023 - 201,35 грн;

січень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 03.03.2022 - 13.10.2023 - 191,60 грн;

лютий 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.04.2022 - 13.10.2023 - 182,19 грн;

березень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 03.05.2022 - 13.10.2023 - 171,79 грн;

квітень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.06.2022 - 13.10.2023 - 162,38 грн;

травень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.07.2022 - 13.10.2023 - 152,63 грн;

червень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 02.08.2022 - 13.10.2023 - 142,24 грн;

липень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.09.2022 - 13.10.2023 - 132,50 грн;

серпень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.10.2022 - 13.10.2023 - 122,76 грн;

вересень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.11.2022 - 13.10.2023 - 112,69 грн;

жовтень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.12.2022 - 13.10.2023 - 102,95 грн;

листопад 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.01.2023 - 13.10.2023 - 92,88 грн;

грудень 2022 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.02.2023 - 13.10.2023 - 82,81 грн;

січень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 03.03.2023 - 13.10.2023 - 73,07 грн;

лютий 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.04.2023 - 13.10.2023 - 63,65 грн;

березень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 02.05.2023 - 13.10.2023 - 53,58 грн;

квітень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.06.2023 - 13.10.2023 - 43,84 грн;

травень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.07.2023 - 13.10.2023 - 34,10 грн;

червень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.08.2023 - 13.10.2023 - 24,03 грн;

липень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 01.09.2023 - 13.10.2023 - 13,96 грн;

серпень 2023 року, сума заборгованості 3951,14 грн, період заборгованості 03.10.2023 - 13.10.2023 - 3,57 грн.

Всього до задоволення підлягають 3% річних у сумі 3 817,69 грн.

Позивач у позовній заяві навів розрахунок інфляційних втрат, допустивши аналогічні помилки. Так позивач заявляє інфляційні втрати 322,77 грн, нараховані на заборгованість за травень 2020 року; 322,77 - за червень 2020 року; 322,77 грн - за липень 2020 року; 322,77 грн - за серпень 2020 року; 322,77 грн за вересень 2020 року за період 14.10.2020-06.05.2021 на суму заборгованості 3 951,14 грн та 41,37 грн за період 07.05.2021-30.11.2021 на суму заборгованості 946,79 грн; 408,68 грн - за жовтень 2020 року; 369,79 грн - за листопад 2020 року; 314,34 грн - за грудень 2020 року; 272,11 грн - за січень 2021 року; 201,52 грн - за лютий 2021 року; 172,65 грн - за березень 2021 року; 119,73 грн - за квітень 2021 року; 111,60 грн - за травень 2021 року; 107,54 грн - за червень 2021 року; 115,68 грн - за липень 2021 року; 67,45 грн - за серпень 2021 року за період 01.10.2021-30.11.2021 на суму заборгованості 3951,14 грн та 596,66 грн за період 01.12.2021-13.10.2023 на суму заборгованості 1953,44 грн; 1 248,09 грн - за вересень 2021 року; 1206,83 грн за жовтень 2021 року; 1176,07 грн - за листопад 2021 року; 1110,27 грн - за грудень 2021 року; 1030,56 грн - за січень 2022 року; 816,04 грн - за лютий 2022 року; 672,70 грн - за березень 2022 року; 551,14 грн - за квітень 2022 року; 415,76 грн - за травень 2022 року; 385,41 грн - за червень 2022 року; 338,23 грн - за липень 2022 року; 258,25 грн - за серпень 2022 року; 155,58 грн - за вересень 2022 року; 127,03 грн - за жовтень 2022 року; 98,68 грн - за листопад 2022 року; 66,54 грн - за грудень 2022 року; 38,61 грн - за січень 2023 року.

Якщо скласти всі суми з таблиць позивача, то разом інфляційні втрати складали б 14208,76 грн. Водночас позивач заявляє до стягнення лише 13 818,58 грн, тобто на 390,18 грн менше. Суд врахує таке зменшення, задля унеможливлення виходу за межі позовних вимог, при вирішенні остаточної суми інфляційних втрат.

Суд здійснив перерахунок інфляційних втрат, з урахуванням правильної суми за травень 2020 року, часткових сплат відповідачем та не виходячи за межі (періоди нарахувань), вказані позивачем, розрахунок на суми та за періоди, що вказані вище у розрахунку 3% річних. Загальна сума інфляційних втрат складає 13 197,36 грн. Оскільки позивач не заявляє 390,18 грн інфляційних витрат, про що зазначено вище, суд віднімає таку суму від підтвердженої заборгованості інфляційних втрат, оскільки суд відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, сума інфляційних втрат, що підлягає задоволенню судом складає 12 807,18 грн (13 197,36 грн - 390,18 грн).

Суд задовольняє позов в частині майнової вимоги частково, а саме підлягає стягненню 86 154,14 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 12 807,18 грн інфляційних втрат та 3 817,69 грн 3 % річних, а також позов в частині немайнової вимоги - розірвання договору повністю. В решті позову суд відмовляє.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір за немайнову вимогу (про розірвання договору) - покладається на відповідача, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір за майнову вимогу покладається на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" (ідентифікаційний код 39785812, пров. Лабораторний, 1 кімната 255, м. Київ, 01133) на користь Маньківської селищної ради (ідентифікаційний код 25659958, вул. Шевченка, 9, смт. Маньківка, Уманський р-н, Черкаська обл., 20101) 86 154,14 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0128, 12 807,18 грн інфляційних втрат, 3 817,69 грн 3 % річних та 5 270,28 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,8559 га (кадастровий номер :01:003:0128), яка належить на праві комунальної власності Маньківській селищній раді Уманського району Черкаської області, від 24.03.2009, укладений між Маньківською селищною радою та ЗАТ "Компанія "Райз".

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".

Повне рішення складено та підписано 07.03.2024.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА