ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

06 березня 2024 року Справа № 913/82/24
Провадження №6/913/82/24
до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання послуг (рухомого) мобільного зв`язку від 30.07.2022 в сумі 16 055 грн 29 коп.
Приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі ПрАТ «Київстар») 04.03.2024 через систему Електронний суд звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ), заборгованості за договором про надання послуг (рухомого) мобільного зв`язку від 30.07.2022, який укладено шляхом підписання абонентом замовлення, в сумі 16 055 грн 29 коп.
ПрАТ «Київстар» посилається на належне виконання своїх зобов`язань за договором, зокрема щодо надання замовлених послуг абоненту, однак допущення ФОП ОСОБА_1 порушення зобов`язань, зокрема не здійснення повного та своєчасного розрахунку за отримані телекомунікаційні послуги, внаслідок чого в останнього обліковується заборгованість у зазначеному розмірі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Розглянувши матеріали поданої заяви, суд зазначає про наступне.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.
Пунктом 6 ч.1 ст.175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
В замовленні від 30.07.2022, виставлених рахунках-актах, копії яких долучено до заяви також зазначено відомості про абонента Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
Згідно з ч.2 ст.50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.
Положеннями ч.9 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Відповідно до приписів ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (ч.ч.2, 3 ст.147 ГПК України).
У п.2 ч.2 ст.150 ГПК України зазначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;
Так, у поданій до суду ПАТ «Київстар» заяві про видачу судового наказу боржником зазначено саме Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 без урахування зміни статусу останнього у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності.
Ураховуючи вказане, заявником не дотримано вимог, передбачених п.16 ч.1 ст.20, ст.ст.147, 150 ГПК України
Судом встановлено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність ще 30.01.2023, внаслідок чого втрачено статус фізичної особи-підприємця та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.
За приписами ч.2 ст.12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
Як вказувалося вище, у п.16 ч.1 ст.20 та у ч.3 ст.147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження, у якому боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Для цілей правового регулювання наказного провадження та процедури здійснення стягнення на підставі судового наказу ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають застосуванню як учасниками справи, так і судом.
Звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника фізичної особи, яка до дати звернення втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не враховано, що до складу сторін наказного провадження входять виключно юридична особа або фізична особа-підприємець, учасником якого не може бути фізична особа, тому припинення фізичною особою статусу підприємця унеможливлює застосування до цих правовідносин такого виду провадження як наказне.
Втрата ФОП ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця виключає можливість розгляду вимог ПрАТ «Київстар» у порядку наказного провадження у зв`язку із невідповідністю суб`єктного складу.
Ураховуючи припинення підприємницької діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , заявлені вимоги про стягнення з нього заборгованості за договором за договором про надання послуг (рухомого) мобільного зв`язку від 30.07.2022 в сумі 16 055 грн 29 коп. не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152, п.6 ч.1 ст.175 ГПК України.
Зазначене, зокрема відповідає й висновкам, наведеним Північно-Західним апеляційним господарським судом у постанові від 21.07.2023 у справі №902/731/23.
Згідно з ч.2 ст.152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Відповідно до положень ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами за правилами позовного провадження.
Суд роз`яснює заявнику, що у відповідності до положень ч.2 ст.151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Наразі суд звертає увагу на те, що при поданні стягувачем заяви про видачу судового наказу про стягнення з боржника 16 055 грн 29 коп. заборгованості було сплачено судовий збір в сумі 302 грн 80 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №116559 від 26.02.2024.
Однак, судом враховується, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою, яка була сформована та подана через систему «Електронний суд».
Відповідно до підпункту 21 пункту 2 частини другої ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028 грн).
При цьому, частина третя ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлює понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8 для сплати судового збору у разі подання до суду документів у електронній формі.
Отже, у разі подання заяви в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору має бути застосований понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно, стягувачем при поданні заяви в електронній формі через систему «Електронний суд» мав бути сплачений судовий збір в сумі 242 грн 24 коп. Переплата складає 60 грн 56 коп.
Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Оскільки стягувачем було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена в більшому розмірі сума судового збору 60 грн 56 коп. може бути повернута з Державного бюджету України у разі звернення стягувача до суду із письмовим клопотанням про повернення судового збору.
Керуючись ст.ст.147, 148, 151 153, 175, 232 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Відмовити Приватному акціонерному товариству «Київстар» у видачі судового наказу за заявою від 04.03.2024 про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг (рухомого) мобільного зв`язку від 30.07.2022 в сумі 16 055 грн 29 коп. та судового збору в сумі 242 грн 24 коп.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею 06.03.2024 та може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку, визначеному ст.ст. 256-258 ГПК України.

Cуддя Олена ДРАГНЄВІЧ