ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2024 Справа №905/5/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро», с.Рай-Олександрівка, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 106894,07 грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро», с. Рай-Олександрівка, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 106894,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021 зі сплати лізингових платежів, що також стало підставою для розірвання договору позивачем в односторонньому порядку з 30.10.2023 шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу відповідача.

Відповідач разом з заявою про продовження строку на подання подав відзив на позовну заяву. Суд в порядку ст.119 Господарського процесуального кодексу України задовольнив вказану заяву та долучив відзив до матеріалів справи. У відзиві відповідач проти позову заперечив, посилаючись на невиконання зобов`язань за договором внаслідок виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обстави), якими є військова агресія Російської Федерації проти України. Вказане за твердженням відповідача виключає відповідальність за порушення зобов`язань за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021. Крім того відповідач заперечив обставини отримання від позивача повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу та зауважив на відсутності підстав для розірвання договору в односторонньому порядку, а також недотриманні позивачем порядку досудового врегулювання спору.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій доводами відповідача не погодився, посилаючись на те, що виникнення обставин непереборної сили не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку зі сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021. Стосовно повідомлення відповідача про розірвання договору фінансового лізингу позивач зазначив, що повідомлення від 20.10.2023 було спрямовано за адресою місцезнаходження відповідача та отримано останнім 01.11.2023, що доводиться відміткою АТ «Укрпошта» на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Правом на подання заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Рух справи.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 03.01.2024, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотань в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило, розгляд справи здійснено за наявними матеріалами без виклику сторін в межах встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача та заперечення проти позову відповідача, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20.05.2021 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (лізингодавець) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №9785-SME-FL, відповідно до умов якого лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов`язався набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (предмет лізингу), наведене в специфікації (додаток № 1 до договору), а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу згідно з графіком сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу за формою, встановленою лізингодавцем, та закінчується не раніше 1 (одного) року від дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту лізингу.

Строк (термін) і місце передачі об`єкта лізингу лізингоодержувачу зазначається у специфікації (п.1.5 договору).

Загальна вартість об`єкта лізингу на момент укладення договору зазначається в графіку (п.1.6 договору).

Згідно з п.2.1 договору приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і відповідність предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам договору. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками сторін і скріплюється печатками сторін згідно з вимогами законодавства України.

Відповідно до п.5.1 договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в додатку № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу, а також періодичних лізингових платежів, кожен з яких включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавця у зв`язку з передачею у лізинг предмета лізингу (п.5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що складові лізингових платежів, крім першого періодичного лізингового платежу, їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з додатком № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Кожний періодичний лізинговий платіж лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати, вказаної в додатку №2 до договору (дата платежу) (п.5.5 договору).

Відповідно до пп.6.1.1 п.6.1 договору фінансового лізингу одним з істотних порушень умов договору лізингоодержувачем (подією невиконання зобов`язання) вважається подія несплати лізингоодержувачем встановлених договором лізингового платіжу або інших платежів (частково або повному обсязі).

У випадку, передбаченому підпунктом 6.1.1. цього договору, лізингодавець має право на власний розсуд, достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості за будь-якими платежами за договором та повернення об`єкта лізингу; дострокове в односторонньому порядку розірвання (відмова) від договору можливе при умові, якщо лізингодавець не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 30 (тридцяти) днів (п.6.2 договору).

Згідно з п. 6.3 договору фінансового лізингу у випадку, настання будь-якої з подій невиконання зобов`язань, зазначених в підпунктах 6.1.1.-6.1.9. цього договору, лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Підтвердженням отримання лізингоодержувачем такого повідомлення про відмову від договору (його розірвання) є повідомлення про вручення цінного листа або відміткою поштової служби про відмову від прийняття цінного листа або закінчення терміну зберігання, або повідомлення про вручення листа службою кур`єрської доставки, або розписка уповноваженої особи лізингоодержувача на примірнику повідомлення лізингодавця про вручення йому такого повідомлення. Договір вважається розірваним з дати, наведеної в такому повідомленні про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу.

Відповідно до п. 6.4 договору вилучення об`єкта лізингу, припинення або розірвання договору не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх несплачених платежів, передбачених договором в тому числі несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди. Сторони погодили, що у випадку односторонньої відмови лізингодавця від цього договору (розірвання договору) лізингоодержувач, на відповідну вимогу лізингодавця, зобов`язаний буде протягом строку, встановленому у повідомленні про відмову лізингодавця від договору (розірвання договору), сплатити лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі, передбачені договором, а також передбачені договором та/або чинним законодавством України штрафні санкції. З моменту прийняття рішення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу і направлення відповідного повідомлення лізингоодержувачу, право лізингоодержувача набути право власності на об`єкт лізингу на умовах цього договору припиняється.

Згідно з п. 6.6. договору договір може бути розірваний за письмовою згодою сторін та в односторонньому порядку, передбаченому договором. При цьому лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу протягом 10 (десяти) робочих днів з дня припинення (розірвання) договору будь-яким чином та сплатити належні за договором платежі на дату припинення чи розірвання договору та на дату повернення об`єкта лізингу.

У додатку №1 до договору специфікації сторони визначили, що предметом лізингу є жатка для збирання зерна марка Сase IH модель 3050 HD, нова, 1 (одна) одиниця.

В додатку №2 до договору «Графік сплати лізингових платежів» сторони погодили вартість предмета лізингу 1206700,00 грн, вартість послуг за організацію фінансування до 23.06.2021 24134,00 грн, перший авансовий лізинговий платіж до 23.06.2021 у сумі 422345,00грн та 60 періодичних лізингових платежів з кінцевою датою платежу 25.06.2026.

20.05.2021 між позивачем, відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» укладено договір купівлі-продажу №9785-S на придбання жатки для збирання зерна марка Сase IH модель 3050 HD, нова, 1 (одна) одиниця, для передачі у фінансовий лізинг відповідачу відповідно до договору фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021.

14.07.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі лізингоодержувачем предмета лізингу відповідно до договору фінансового лізингу в стані та комплектності відповідно до специфікації, а також видаткову накладну №5339148. Акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

14.07.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, якою внесені зміни в додаток №2 до договору, а саме: погоджено вартість предмета лізингу 1202234,00 грн, вартість послуг за організацію фінансування до 14.07.2021 24134,00 грн, перший авансовий лізинговий платіж до 14.07.2021 у сумі 422345,00 грн та 60 періодичних лізингових платежів з кінцевою датою платежу 25.06.2026.

02.09.2022 сторони підписали додаткову угоду №2 до договору фінансового лізингу, якою погодили використання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) або удосконаленого електронного підпису (УЕП) та кваліфікованої електронної печатки (за наявності) або удосконаленої електронної печатки (за наявністю) в документообігу в межах виконання договору, в тому числі при складанні первинних документів.

Пунктом 20 додаткової угоди №2 сторони погодили внесення змін до додатку №2 до договору та уклали його в редакції згідно з додатком №1 до цієї додаткової угоди.

Пунктом 21 додаткової угоди №2 від 02.09.2022 погоджено, що лізингоодержувач визнає, що на дату укладання додаткової угоди №2 до договору фінансового лізингу має прострочену заборгованість за періодичними лізинговими платежами у сумі 129516,54грн, яку зобов`язується сплатити в строк з 26.03.2023 по 26.02.2024 щомісячними платежами в сумах, що зазначені в таблиці №1.

Відповідно до додатку №2 в редакції додаткової угоди №1 від 02.09.2022 сторони визначили щомісячний графік сплати лізингових платежів (відшкодування вартості предмета лізингу та винагороди лізингодавця) у період з 25.07.2021 по 25.06.2026.

15.09.2022 між сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору, якою внесли зміни до додатку №2 до договору.

Відповідно до додатку №1 до додаткової угоди №3 від 15.09.2022 сторони визначили щомісячний графік сплати лізингових платежів (відшкодування вартості предмета лізингу та винагороди лізингодавця) у період з 25.07.2021 по 25.06.2026.

Відповідачем сплачено лізингодавцю лізингові платежі в сумі 15541164,55грн, що підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» від 21.11.2023 за вих.№031-3-3/330. Згідно з випискою Акціонерного товариства «ОТП Банк» від 21.11.2023 за вих.№031-3-3/330, останній платіж за договором №9785-SME-FL від 20.05.2021 відповідачем був здійснений 28.01.2022.

Доказів здійснення лізингових платежів згідно з графіками, визначеними додатковими угодами до договору №2 від 02.09.2022 та №3 від 15.09.2022, матеріали справи не містять. На такі обставини сторони не посилаються.

23.10.2023 позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання з 30.10.2023 договору фінансового лізингу за місцем реєстрації відповідача: 84186, Донецька область, Слов`янський район, с.Рай-Олександрівка, вул. Шкільна, б.2А, з вимогою протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) договору повернути предмет лізингу. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повідомлення про розірвання договору вручене відповідачу 01.11.2023. Відповідач отримання вказаного повідомлення заперечує.

Позивач зазначає, що 10.11.2023 предмет лізингу у відповідача вилучено, залишкова вартість предмета лізингу 703304,95грн.

За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача зі сплати лізингових платежів за договором становить 106894,07грн.

Заборгованість складається з винагороди лізингодавця у сумі 51369,39грн, сплату якої було розстрочено згідно з наведеним п.21 додаткової угоди №2 від 02.09.2022 графіком, та заборгованості з оплати винагороди лізингодавця згідно з графіком, погодженим додатком №1 до додаткової угоди №3 від 15.09.2022, за період з 25.03.2023 по 30.10.2023 у сумі 55524,68грн.

Оцінка судом аргументів учасників справи.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Спірні правовідносини сторін виникли з договору фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021.

Як встановлено ч.1 ст. 292 Господарського кодексу України лізингом є господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

13.06.2021 набрав чинності Закон України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX.

Відповідно до ч. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про фінансовий лізинг» цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання ним чинності. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, врегульонані положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР, в редакції, чинній на дату укладання спірного договору.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР встановлено, що фінансовий лізинг є видом цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи сторони погодили графік сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору в редакції додаткової угоди №3 від 15.09.2022), зокрема графік сплати винагороди лізингодавця у період з 25.03.2023 по 25.10.2023 у сумі 55969,94грн, з яких 55524,68грн входить до суми позовних вимог.

Крім того за змістом додаткової угоди №2 від 02.09.2022 лізингоодержувач підтвердив наявність простроченої заборгованості за періодичними лізинговими платежами в розмірі 129516,54грн, у тому числі за розрахунком позивача, проти чого відповідач не надав заперечень, 51369,39грн винагорода лізингодавця за попередні періоди.

Таким чином за розрахунком позивача заявлена до стягнення сума заборгованості відповідача зі сплати лізингових платежів у вигляді винагороди лізингодавця за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021 становить 106894,07грн.

Доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення суми лізингових платежів у вигляді винагороди лізингодавця матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Сторони у п. 6.1 договору №9785-SME-FL від 20.05.2021 визначили перелік подій, що вважаються істотним порушенням умов договору лізингоодержувачем, зокрема, такою подією є несплата лізингоодержувачем лізингового платежу або інших платежів (п.п. 6.1.1 договору).

Пунктом 6.2 договору №9785-SME-FL від 20.05.2021 встановлено, що у випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в підпунктах 6.1.1-6.1.10 договору, лізингодавець має право на свій власний розсуд, зокрема, достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості по будь-яким платежам за договором та повернення предмета лізингу, а у випадку, передбаченому п. 6.1.1 цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можлива за умови, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 30 днів.

Пунктом 6.3 договору №9785-SME-FL від 20.05.2021 визначено, що лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Підтвердженням отримання лізингоодержувачем такого повідомлення про відмову від договору (його розірвання), зокрема, є повідомлення про вручення цінного листа. Договір вважається розірваним з дати наведеної в такому повідомленні про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2023 позивач на адресу реєстрації ТОВ «Агрофірма «Слав-Агро» засобами поштового зв`язку направив повідомлення №638/10/23-ю від 20.10.2023 про розірвання з 30.10.2023 договору фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021 з вимогою протягом 10 робочих днів з дня припинення договору повернути предмет лізингу лізингодавцю.

Повідомлення було отримано відповідачем 01.11.2023, про що свідчить відмітка про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Отже заперечення відповідача стосовно отримання ним повідомлення про розірвання договору з огляду на наявні в матеріалах справи докази протилежного суд не бере до уваги.

Вказане зумовлює висновок суду про розірвання в односторонньому порядку укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» договору фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021. Дійшовши такого висновку, суд враховує відсутність заперечень відповідача проти обставин невиконання ним прийнятих н себе за договором зобов`язань зі сплати лізингових платежів у спірний період.

За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача зі сплати лізингових платежів за договором становить 106894,07грн. Заборгованість складається з винагороди лізингодавця у сумі 51369,39грн, сплату якої було розстрочено згідно з наведеним п.21 додаткової угоди №2 від 02.09.2022 графіком, та заборгованості з оплати винагороди лізингодавця згідно з графіком, погодженим додатком №1 до додаткової угоди №3 від 15.09.2022, за період з 25.03.2023 по 30.10.2023 у сумі 55524,68грн.

Наявність заявленої до стягнення заборгованості відповідач не спростував, доказів її сплати не надав.

Своєю чергою позивач належним чином обґрунтував та довів поданими до матеріалів справи доказами правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021 у розмірі 106894,07 грн, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд не розцінює посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, що обумовили неможливість виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021, як підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки настання надзвичайних і невідворотних обставин є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання договірного зобов`язання в цілому.

Розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог витрати позивача зі сплати судового збору, належний розмір якого становить 2422,40 грн, за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (84186, Донецька область, село Рай-Олександрівка, вул. Шкільна, 2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033 м.Київ, вул.Жилянська, 43, ) заборгованість за договором фінансового лізингу №9785-SME-FL від 20.05.2021 у сумі 106894,07 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення підписано судом без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова