ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 березня 2024 року Справа № 903/945/23

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши заяву №02-49/76 від 01.03.2024 арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича - розпорядника майна ТОВ Ковельська ОТБ по справі № 903/945/23 про скасування судового наказу від 07.09.2023, виданого Господарським судом Волинської області за заявою Фізичної особи-підприємця Зварича Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ за вимогою про стягнення 30000,00 грн основного боргу, згідно договору від 01.07.2023 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 268,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 Господарським судом Волинської області в порядку ст. 148, 154, 155 ГПК України було видано судовий наказ № 903/945/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ (провулок Володимира Кияна, буд.9, м.Ковель, Волинська область, 45000, ) на користь Фізичної особи-підприємця Зварича Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 30000,00 грн (тридцять тисяч 00 коп.) основного боргу, згідно договору від 01.07.2023 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Судовий наказ набрав законної сили 03.10.2023.

04.03.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява №02-49/76 від 01.03.2024 від арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича - розпорядника майна ТОВ Ковельська ОТБ про поновлення строку для подання заяви та скасування судового наказу від 07.09.2023 №903/945/23.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 9 ст. 30 ГПК України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Також згідно ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів, незалежно від часу відкриття провадження у справі про банкрутство та справ позовного провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області №903/1251/23 від 09.01.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном строком на сто сімдесят календарних днів по 27 червня 2024 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича.

З огляду на положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та приймаючи до уваги те, що стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку, що даний спір у справі підлягає передачі для вирішення саме до Господарського суду Волинської області для розгляду в межах справи №903/1251/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ про банкрутство.

У постанові ВП ВС від 15.01.2020 по справі N 6076254/15-ц викладено правовий висновок з таких питань: Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу. Оскільки суд має застосовувати відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду (перегляду) справи у тому числі й у суді касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду застосовує норми Кодексу N 2597-VIII, які є чинними на час такого перегляду. Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство боржника.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент подання заяви про поновлення пропущеного строку та скасування судового наказу, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд повідомляє позивача, що імперативний припис частини третьої статті 7 КУзПБ про передачу справи, стороною якої є боржник, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, підлягає реалізації в порядку статті 31 ГПК України невідкладно, після отримання судом, що розглядає справу позовного провадження, інформації про відкриття провадження у справі про банкрутство сторони у спорі.

В ухвалах про передачу/прийняття справи до провадження за підсудністю згідно з пунктом 8 частини першої статті 20, частиною дев`ятою статті 30 ГПК України, статтею 7 КУзПБ господарські суди мають повідомити сторони про порядок її розгляду в межах справи про банкрутство, а якщо предметом позову є майнові (грошові) вимоги до боржника - роз`яснити позивачу обов`язок (право) заявлення та порядок задоволення таких вимог у справі про банкрутство, а також наслідки пропуску строку, встановленого для їх подання статтями 39, 45 КУзПБ.

Керуючись ст.ст. 20, 30-31, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" суд, -

УХВАЛИВ:

Справу №903/945/23 за заявою Фізичної особи-підприємця Зварича Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ про видачу судового наказу, та заяву арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича розпорядника майна ТОВ Ковельська ОТБ від 01.03.2024 №02-49/76 про поновлення строку та скасування даного наказу передати до Господарського суду Волинської області, в провадженні якого перебуває справа №903/1251/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ про банкрутство.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 06.03.2024.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. С. Вороняк