ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024м. ДніпроСправа № 904/6639/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО", 49000, м.Дніпро, вул.Робоча, буд.17, кв.5-а,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", 49000, м.Дніпро, вул.Артільна, 2,

про стягнення суми боргу

Представники сторін:

від позивача: Корінчук Віталій Васильович, паспорт № НОМЕР_1 від 19.01.2021р., представник

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРІО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.01.2024р.) про стягнення заборгованості в розмірі 38 082,38грн., з яких: пеня - 17 735,53грн., інфляційні втрати - 3 593,44грн., 30 % річних - 16 753,41грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 22/12 від 22.12.2021р. в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 28.12.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.02.2024р.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Про відкриття провадження у справі був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про вручення № 727 щодо утримання ухвали суду від 28.12.2023р.

21.02.2024р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 22.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.2024р.

В судове засідання, 07.03.2024р., з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку 28.02.2024р. електронного листа щодо доставки ухвали суду від 22.02.2024р. до електронного кабінету.

В судовому засіданні, 07.03.2024р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРІО" (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (надалі - постачальник) був укладений договір № 22/12.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник приймає на себе зобов`язання поставити товар згідно специфікації, а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах передбачених цим договором.

Договірна ціна товару і витрати постачальника, понесені ним на виготовлення товару, вказуються сторонами у відповідних специфікаціях. (п.2.1. договору)

Фінансування за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України - гривні на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах цього договору. Для проведення розрахунків під "партією" слід розуміти кількість товару, вказану в одній видатковій накладній. (п.3.1. договору)

Під датою оплати слід розуміти дату надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. (п.3.2. договору)

Покупець здійснює передоплату в розмірі 80 % вартості товару, а 20 % протягом 3 (трьох) календарних днів з дати реєстрації податкової накладної, якщо інше не передбачено специфікацією. (п.3.3. договору)

Відповідно до п.6.1. договору у разі порушення покупцем умов договору щодо фінансування, розрахунків за поставлену продукцію, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Також постачальник має право вимагати від покупця сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від суми заборгованості.

Терміном дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права і виконувати свої зобов`язання відповідно до цього договору. (п.9.1. договору)

На виконання умов договору позивач здійснив відповідачу поставку товару на суму 516 120,00грн., про що свідчить видаткова накладна № 767 від 27.09.2023р., яка підписана обома сторонами без будь-яких заперечень.

Відповідач частково сплатив заборгованість, залишок несплаченої заборгованості складав 316 120,00грн.

30.11.2023р. позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу в розмірі 341 341,40грн. , в якій вимагав сплатити основний борг в розмірі 316 120,00грн., пеню в розмірі 13 017,50грн., 30 % річних в розмірі 12 203,90грн.

Під час вирішення спору в суді відповідачем було сплачено основну заборгованість в розмірі 316 120,00грн., що підтверджується банківськими виписками.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором № 22/12 від 22.12.2021р. сплачена у повному обсязі.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вчинення будь-яких дій, які не є способом припинення зобов`язання, що становить предмет спору, не свідчить про відсутність спору. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування вже після відкриття судом провадження у справі та перебування справи у суді. Якщо ж предмет спору був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина не тягне за собою такий наслідок, як закриття провадження у справі.

Оскільки відповідачем сплачено основний борг після звернення позивача з позовом до суду, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу 316 120,00грн. підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Щодо стягнення пені в розмірі 17 735,53грн. за період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р.. інфляційних втрат в розмірі 3 593,44грн. за період з листопада 2023р. по грудень 2023р. та 30 % річних в розмірі 16 753,41грн. в період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.1. договору у разі порушення покупцем умов договору щодо фінансування, розрахунків за поставлену продукцію, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Також постачальник має право вимагати від покупця сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від суми заборгованості.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього пені за період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р.. інфляційних втрат за період з листопада 2023р. по грудень 2023р. та 30 % річних в період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р., заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме по стягненню пені в розмірі 17 735,53грн. за період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р.. інфляційних втрат в розмірі 3 593,44грн. за період з листопада 2023р. по грудень 2023р. та 30 % річних в розмірі 16 753,41грн. в період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 17 735,53грн. за період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р., інфляційних втрат в розмірі 3 593,44грн. за період з листопада 2023р. по грудень 2023р.) та 30 % річних в розмірі 16 753,41грн. в період з 28.10.2023р. по 27.12.2023р.

Щодо розподілу судового збору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною третьою статті 231 цього Кодексу встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5) (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 5 312,94грн. (платіжна інструкція № 13980 від 20.12.2023р., № 14475 від 19.02.2024р.)

Суд звертає увагу на те, що під час підготовчого засідання позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог на загальну суму 38 082,83грн. (17735,53грн. + 3593,44грн. +16753,41грн.)

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення 316 120,00грн. (основний борг), у зв`язку із відсутністю предмета спору, сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету у розмірі 4 741,70грн.

Питання щодо повернення судового збору із Державного бюджету України у розмірі 4 741,72грн. в даному судовому засіданні не вирішується, оскільки позивачем не надано клопотання про його повернення відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 571,22грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО" заборгованості у розмірі 316 120,00грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", 49000, м.Дніпро, вул.Артільна, 2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІО", 49000, м.Дніпро, вул.Робоча, буд.17, кв.5-а, пеню в розмірі 17 735,53грн., інфляційні втрати в розмірі 3 593,44грн., 30 % річних в розмірі 16 753,41грн. та судовий збір в розмірі 571,22грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.03.2024

Суддя С.П. Панна