ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. Справа№ 910/8354/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Токаревої А.Г.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 06.03.2024 у справі №910/8354/21 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Дублер-Люкс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023, повний текст якої складений 18.12.2023,

про відмову у задоволенні заяви Приватного підприємства «Дублер-Люкс» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами

у справі № 910/8354/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»

до Приватного підприємства «Дублер-Люкс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Тівац»

про стягнення 182 465,90 грн.

та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Дублер-Люкс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»

про стягнення 269 683,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «Дублер-Люкс» надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій заявник просив скасувати рішення Господарського суду Києва від 09.08.2022 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Вказана заява обґрунтована наступним:

- наданий позивачем за первісним позовом акт прийому-передачі від 30.01.2017 є недійсним, так як існують ще два акти прийому-передачі цього ж будинку - від 01.04.2017 та від 01.04.2019, які різняться за своїм змістом, а тому встановити який із них є тим самим актом, за яким передано позивачу за первісним позовом будинок на обслуговування є неможливо;

- згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та третьою особою у даній справі, цільовим призначенням орендованого відповідачем за первісним позовом приміщення є приміщення громадського призначення, а не офісного, що прямо впливає на тарифи, які мали застосовуватись під час нарахування плати, а відтак не є дійсними по відношенню до нежитлового приміщення громадського призначення: договори на охорону, на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів, на технічне обслуговування пожежних систем, так і локальні акти зі встановлення тарифів, з якими було пов`язано надання послуг за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та накази №10/1, №132, №1, №2, №4 про встановлення тарифів та плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підставі яких саме і здійснювався розрахунок сум, які стягнуті за первісним позовом у даній справі;

- у листі №275 від 08.05.2023 позивач за первісним позовом вказав, що будь-яка інформація про проведення загальних зборів, складення протоколів йому невідома, що підтверджує відсутність проведення загальних зборів за якими було б уповноважено ТОВ «Перший український експертний центр» на управління будинком, укладення договорів для його обслуговування;

- з посиланням на листи Департаменту житлово-комунальної інфраструктури №058/4/2-2821 від 24.05.2023 та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) «Київкомунсервіс» №244-7-3811 від 14.06.2023 наголошує на тому, що виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва протягом 7 років є - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) «Київкомунсервіс», а ТОВ «Фірма Володар - Роз» не визначалося виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва і КП «Київкомунсервіс» не залучав його як субпідрядника для виконання робіт. Втім, саме з ним позивачем за первісним позовом укладено договір №2/1848-К-12 від 01.10.2012 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) за адресою м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55;

- наведені заявником обставини та надані документи є нововиявленими обставинами, які спростовують факти покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у даній справі, у зв`язку з чим за результатом перегляду рішення за новоявленими обставинами у задоволенні первісних позовних вимог має бути відмовлено, а зустрічні позовні вимоги задоволені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 у задоволенні заяви Приватного підприємства «Дублер-Люкс» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні приписів господарського процесуального законодавства, а доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі та намагання повторно розглянути справу з іншої позиції, що не відповідає інституту перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а відтак підстави для здійснення перегляду рішення суду відсутні, зауваживши на тому, що жодного обґрунтування нововиявлених обставин в частині перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог заявником не наведено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство «Дублер-Люкс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- оскільки в основу рішення суду покладено Акт приймання-передачі «житлово - офісного - торгівельно-розважального комплексу розташованого за адресою: м.Київ, вул.Анрі Барбюса 52/1 (третя черга) на обслуговування та експлуатацію до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-2617» від 30.01.2017 та Акт прийому-передачі «житлового комплексу або його частини за адресою: вул.Саперне поле, 14/55 у Печерському районі м.Києва від 01.07.2017, і суд першої інстанції вважав, що саме за такими Актами позивачу за первісним позовом було передано на обслуговування житловий будинок, проте як виявилось насправді існують 4-ри різних за своїм змістом Акти приймання - передачі одного і того ж житлового будинку, за адресою: вул.Саперне поле, 14/55, які відрізняються за своїм змістом (датою складання, складом комісії, площею будинку, кількістю переданого обладнання, переліком технічної документації), тобто в них викладена явно неправдива інформація. При цьому наявність різних за змістом Актів прийому-передачі житлового будинку, означає що ці докази, які покладені судом першої інстанції в основу судового рішення від 09.08.2023, не могли бути належними та допустимими, і які не були відомі на час розгляду справи, як відповідачу так і третій особі, а також суду, що є істотною обставиною для розгляду даної справи;

- правовий статус нежитлового приміщення громадського призначення № 1019 підтверджувався обставинами, які не були відомі відповідачу на час розгляду даної справи, проте саме ця обставина, повністю впливає на правову оцінку встановлених судом першої інстанції обставин та прийнятих доказів як належних та допустимих, що покладені в основу рішення від 09.08.2022, бо всі надані, позивачем за первісним позовом, докази та пояснення стосуються виключно нежитлових приміщень офісного призначення, а відповідно, акти наданих експлуатаційних та охоронних послуг прямо та безпосередньо підтверджують надання послуг саме власникам нежитлових приміщень офісного приміщення, бо жодного іншого доказу, що експлуатаційні і охоронні послуги надавались власникам нежитлових приміщення громадського призначення, в тому числі і по групі приміщень № 1019, в матеріалах справи не міститься;

- отже, зазначена відповідачем обставина (визначення цільового призначення нежитлового приміщення) містить в сукупності всі ознаки нововиявленої, а протилежні висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, проте неврахування судом першої інстанції цих обставин (цільового призначення нежитлового приміщення) ставить під сумнів факт надання послуг позивачем за договором №1213/07/19 від 01.07.2019, оскільки всі укладені договори з третіми особами - виконавцями послуг, свідчать, що послуги надавались для нежитлових приміщень саме офісного призначення;

- на час розгляду даної справи існувала пряма вказівка закону, що виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території м.Києва, є особа яка визначена на конкурсних засадах, а ним є КП «Київкомунсервіс», а відтак послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТВП), що є комунальною послугою, підлягають відшкодуванню на підставі укладеного індивідуального договору споживачами з виконавцем комунальної послуги, яким є КП «Київкомунсервіс», і яким ані позивач ТОВ «Перший український експертний центр», ані ТОВ «Фірма Володар - Роз» не являються. При цьому про наявність розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2017 № 1589 та про відсутність укладеного договору з КП «Київкомунсервіс» відповідачу нічого не було відомо.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вищевказаної ухвали.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2023, справу № 910/8354/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В..

04.01.2024 від скаржника надійшов другий примірник апеляційної скарги.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу ІV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2024 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи № 910/8354/21, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 910/8354/21.

18.01.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 клопотання Приватного підприємства «Дублер-Люкс» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 залишено без розгляду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.02.2024 о 15:30 год.

07.02.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на ті ж самі доводи, що наведені в оскаржуваній ухвалі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Крім того, позивач зазначив, що попередній орієнтовний розрахунком суми судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді становить 10 000,00 витрат на правничу (правову) допомогу, за результатами розгляду справи буде надано підтверджуючи документи.

12.02.2024 до суду від апелянта надійшла заява про зміну апеляційних вимог (уточнення), в якій заявник, з посиланням на допущену у прохальній частині апеляційної скарги помилку, просить викласти п. 4 прохальної частини апеляційної скарги у наступній редакції: « Ухвалу Господарського суду м.Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/22 скасувати, прийняти нове рішення, яким подану заяву ПП «Дублер-Люкс» задовольнити, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Перший український експертний центр» про стягнення з ПП «Дублер- Люкс», заборгованості в сумі 107129,63 грн., 3% річних у розмірі 1330,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 6189,55 грн., та судовий збір у розмірі 1719,75 грн., задовольнити зустрічний позов ПП «Дублер-Люкс» до ТОВ «Перший український експертний центр» та стягнути з ТОВ «Перший український експертний центр» суму у розмірі 269683,52 грн.».

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відрядженні розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/560/24 від 12.02.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8354/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А..

Станом на 14.02.2024 суддя Тищенко О.В. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 призначено на 06.03.2024 на 16:00 год.

У зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1009/24 від 06.03.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8354/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

Станом на 06.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив., просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Первісний позов заявлено про стягнення з Приватного підприємства «Дублер-Люкс» основного боргу у розмірі 172 233,50 грн., 3% річних у розмірі 2 017,78 грн. та інфляційних втрат у розмірі 8 214,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням останнім зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019.

Зустрічний позов, у урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заявлено про стягнення 269 683,52 грн., а позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом здійснює нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території виходячи з невірно визначеної площі орендованого нерухомого майна, а тому повинен повернути переплату за договором №1213/07/19 від 01.07.2019 у заявленій до стягнення сумі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023, первісний позов задоволено частково, до стягнення з Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» присуджено заборгованість в сумі 107 129,63 грн., 3% річних у розмірі 1 330,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 189,55 грн. та судовий збір у розмірі 1 719,75 грн., в решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Задовольняючи первісні позовні вимоги частково суд виходив з того, що під час розгляду справи було встановлено факт розірвання спірного договору з 21.01.2021, у той же час відповідач за первісним позовом зобов`язання з оплати наданих послуг за договором до моменту розірвання договору не виконав. При цьому, судом було встановлено, що між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м.Київ, вул. Саперне поле, 14/55 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» як управителем багатоквартирного будинку відповідний договір не укладався, втім Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» фактично здійснює функції управителя забезпечуючи надання послуг, які направлені на задоволення господарсько-побутових потреб співвласників багатоквартирного будинку, а також його утримання в належному стані і факт надання таких послуг підтверджено належними та допустимими доказами, тоді як відповідачем за зустрічним позовом та третьою особою не надано доказів того, що такі послуги взагалі не надавалися або ж, що такі послуги відповідач за первісним позовом чи третя особа отримували від інших осіб чи забезпечували їх виконання власними силами і засобами.

У свою чергу, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд виходив з того, що кошти, заявлені до повернення за зустрічним позовом, були перераховані на виконання умов, укладеного між сторонами договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019 за надані послуги, факт надання яких під час розгляду справи зустрічним позовом позивачем не спростований, що виключає можливість застосування до цих правовідносин положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

12.07.2023 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «Дублер-Люкс» надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами в якій заявник просив скасувати рішення Господарського суду Києва від 09.08.2022 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Вказана заява обґрунтована наступним:

- наданий позивачем за первісним позовом акт прийому-передачі від 30.01.2017 є недійсним, так як існують ще два акти прийому-передачі цього ж будинку - від 01.04.2017 та від 01.04.2019, які різняться за своїм змістом, а тому встановити який із них є тим самим актом, за яким передано позивачу за первісним позовом будинок на обслуговування є неможливо;

- згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та третьою особою у даній справі, цільовим призначенням орендованого відповідачем за первісним позовом приміщення є приміщення громадського призначення, а не офісного, що прямо впливає на тарифи, які мали застосовуватись під час нарахування плати, а відтак не є дійсними по відношенню до нежитлового приміщення громадського призначення: договори на охорону, на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів, на технічне обслуговування пожежних систем, так і локальні акти зі встановлення тарифів, з якими було пов`язано надання послуг за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та накази №10/1, №132, №1, №2, №4 про встановлення тарифів та плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підставі яких саме і здійснювався розрахунок сум, які стягнуті за первісним позовом у даній справі;

- у листі №275 від 08.05.2023 позивач за первісним позовом вказав, що будь-яка інформація про проведення загальних зборів, складення протоколів йому невідома, що підтверджує відсутність проведення загальних зборів за якими було б уповноважено ТОВ «Перший український експертний центр» на управління будинком, укладення договорів для його обслуговування;

- з посиланням на листи Департаменту житлово-комунальної інфраструктури №058/4/2-2821 від 24.05.2023 та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) «Київкомунсервіс» №244-7-3811 від 14.06.2023 наголошує на тому, що виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва протягом 7 років є - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) «Київкомунсервіс», а ТОВ «Фірма Володар - Роз» не визначалося виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва і КП «Київкомунсервіс» не залучав його як субпідрядника для виконання робіт. Втім, саме з ним позивачем за первісним позовом укладено договір №2/1848-К-12 від 01.10.2012 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) за адресою м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55;

- наведені заявником обставини та надані документи є нововиявленими обставинами, які спростовують факти покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у даній справі, у зв`язку з чим за результатом перегляду рішення за новоявленими обставинами у задоволенні первісних позовних вимог має бути відмовлено, а зустрічні позовні вимоги задоволені.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення вказаної заяви, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частина 4 ст. 320 ГПК України встановлює, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень ГПК України є одночасна наявність таких чотирьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком ухвалення іншого судового рішення, ніж те, яке прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.04.2022 у справі № 904/3923/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.04.2022 у справі № 904/3923/20.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам господарського процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/11027/18 та від 22.01.2019 у справі №127/10129/17.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №9901/819/18).

Як встановлено вище, однією з обставин, яку Приватне підприємство «Дублер-Люкс» вважає нововиявленою, є наявність декількох актів прийому-передачі спірного будинку на обслуговування Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», проте, як слідує з матеріалів справи, предметом первісного позову є стягнення плати за послуги надані у період з 01.02.2020 по 01.05.2021, за умовами укладеного між ТОВ «Перший український експертний центр» (постачальник), ТОВ «Тівац» (власник) та ПП «Дублер-Люкс» (споживач) договору №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019.

Колегія суддів зазначає про те, що, як вірно встановлено судом першої інстанції, дана обставина не є нововиявленою за своєю суттю, оскільки не є істотною для розгляду саме даної справи про стягнення заборгованості за договором, так як не спростовує як самого факту передачі позивачу за первісним позовом на обслуговування житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55 у Печерському районі м. Києва на дату укладення №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019, так і того, що послуги, стягнення плати за які є предметом первісного позову, позивачем за первісним позовом не надавались.

Не спростовує і висновків суду про наявність у заявника за укладеним ним договором, який є чинним, обов`язку сплатити за отримані послуги до моменту розірвання договору і посилання заявника на лист №275 від 08.05.2023, в якому позивач за первісним позовом вказав, що будь-яка інформація про проведення загальних зборів, складення протоколів йому невідома, що, на думку заявника, підтверджує відсутність проведення загальних зборів за якими було б уповноважено ТОВ «Перший український експертний центр» на управління будинком та укладення договорів для його обслуговування, оскільки судом при розгляду справи № 910/8354/21 по суті було встановлено, що між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м.Київ, вул. Саперне поле, 14/55 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», як управителем багатоквартирного будинку відповідний договір не укладався. У той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» фактично здійснює функції управителя забезпечуючи надання послуг, які направлені на задоволення господарсько-побутових потреб співвласників багатоквартирного будинку, а також його утримання в належному стані, тобто наведені заявником обставини вже були оцінені судом під час розгляду справи.

Викладене свідчить, що фактично заявник заперечує сам факт наявності у позивача за первісним позовом прав на укладення договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території і, як наслідок, надання послуг за ним, про що він наголошував і під час розгляду справи, втім як було встановлено судом рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/15145/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021, у задоволенні позову Приватного підприємства «Дублер - Люкс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання недійсним договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 № 1213/07/19 та стягнення 269 683,52 грн. безпідставно сплачених коштів - відмовлено.

Під час розгляду справи №910/15145/20 судом було встановлено, що при укладанні договору №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 сторонами було дотримано норми чинного законодавства, а саме: зміст правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі; спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства та правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

У свою чергу, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

При цьому, як вже було зазначено, за приписами ч. 4 ст. 320 ГПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами і посилання заявника на те, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та третьою особою у даній справі, цільовим призначенням орендованого відповідачем за первісним позовом приміщення є приміщення громадського призначення, а не офісного, що прямо впливає на тарифи, які мали застосовуватись під час нарахування плати, так як це є не нововиявленою обставиною, а доказом, який не був своєчасно поданий учасниками справи, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Тівац», яке є стороною, як договору купівлі-продажу майнових прав, так і спірного договору, за яким заявлено стягнення за первісним позовом, було учасником даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом, а на момент розгляду справи у нього був наявний договір купівлі-продажу майнових прав №20392/РН-Н від 07.02.2019 на нежитлове приміщення, однак він до суду поданий не був і жодних доводів з цього приводу ні під час розгляду справи, ні під час укладення і виконання договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 р. № 1213/07/19 ТОВ «Тівац» не наводило.

Процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду і особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Водночас, у даному випадку, жодних належних доказів того, що на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні іншим учасникам господарського процесу заявником не наведене, як і не наведено, що об`єктивно перешкоджало заявнику довідатись раніше у третьої особи про цільове призначення орендованого ним же у ТОВ «Тівац» спірного приміщення і надати суду вказаний договір до закінчення судового розгляду.

Також вірними є і наступні висновки суду першої інстанції:

- з огляду на висновки, які викладені вище, відхиляється і посилання заявника на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/18116/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тівац» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість Інвест 21», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудінвест-17» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛ-Інтермодал», яким визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів співвласників офісної будівлі, яке оформлене протоколом зборів співвласників офісної будівлі проведених 15.10.2019 за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, під час розгляду якої судом встановлено, що співвласники житлових приміщень та співвласник-позивач нежитлових приміщень громадського призначення участі у голосуванні не приймали, а судом за наявними матеріалами справи не встановлено, яким чином відбулось розподілення єдиного житлового комплексу на житловий будинок і офісну будівлю. При цьому, слід зауважити, що провадження у справі №910/18116/21 відкрито задовго до прийняття рішення суду у даній справі і ТОВ «Тівац», як позивач у справі №910/18116/21 наголошував на цільовому призначенні приміщення саме як громадського, тоді як приймаючи участь у даній справі на стороні заявника і підтримуючи його позицію у справі жодного разу про це не заявляв;

- не спростовує висновків суду, викладених у рішенні, і посилання заявника на листи Департаменту житлово-комунальної інфраструктури №058/4/2-2821 від 24.05.2023 та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) «Київкомунсервіс» №244-7-3811 від 14.06.2023, якими повідомлено, що ТОВ «Фірма Володар - Роз» не визначалося виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва, а КП «Київкомунсервіс», як визначений виконавець послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва протягом 7 років, не залучав його як субпідрядника для виконання робіт, оскільки це стосується факту правомірності надання таких послуг та відповідно укладення з первісним позивачем договору №2/1848-К-12 від 01.10.2012 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), а не самого факту їх надання, який, як встановлено судом під час розгляду справи, доведений позивачем за первісним позовом належними доказами, в той час як заявник та третя особа заперечуючи факт отримання таких послуг не надали жодних доказів того, що такі послуги взагалі не надавалися або ж що такі послуги відповідач за первісним позовом чи третя особа отримували від інших осіб чи забезпечували їх виконання власними силами і засобами. При цьому, суд враховує, що договір №2/1848-К-12 від 01.10.2012 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) укладений з ТОВ «Фірма Володар-Роз» в судовому порядку недійсним не визнавався, а відповідно в силу презумпції правомірності правочину є чинним і всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву Приватного підприємства «Дублер-Люкс» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у зв`язку з нововиявленими обставинами без задоволення.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Приватного підприємства «Дублер-Люкс» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дублер-Люкс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/8354/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/8354/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала