ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" січня 2024 р. Справа № 911/1719/23
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Біоальянс-Енергія
до Гребінківської селищної ради
про стягнення 23 190,00 гривень
за участю представників сторін:
від позивача: Попова С.В. (ордер серії АН №1081383)
від представника відповідача: Борисенко А.М. (ордер серії АІ №1395651 від 10.08.2023)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Біоальянс-Енергія (далі ТОВ Біоальянс-Енергія/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Гребінківської селищної ради (далі селищна рада/відповідач) про стягнення 23 190,00 гривень за послуги, надані за договором №21/2021 від 19.08.2021.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що надісланий позивачем за результатами надання послуг акт відповідач не підписав і коштів не сплатив, відтак 27.12.2022 надав необґрунтовану відповідь на претензію про нібито невиконання робіт у повному обсязі.
Господарський суд Київської області ухвалою від 30.06.2023 у справі №911/1719/23 прийняв позовну заяву ТОВ «Біоальянс-Енергія» до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 31.07.2023, а також:
1) зобов`язав позивача до 31.07.2023 надати суду:
- пояснення стосовно доказів та, відповідно, самі докази на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем 23 190,00 гривень;
- пояснення щодо неможливості подання разом з позовною заявою копій вказаних у доданому до позову описі вкладення від 30.12.2021 решти актів, окрім акта здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) згідно договору на поточний ремонт №21/2021.
2) постановив, що протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач вправі надати суду у письмовій формі відзив на позов та докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій відзиву і вказаних доказів іншій стороні.
Як слідує з наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі, відповідні процесуальні права і обов`язки та строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.
У судове засідання 31.07.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили; позивач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 30.06.2023 не виконав, про причини невиконання суд не повідомив.
Господарський суд Київської області ухвалою від 31.07.2023 у справі №911/1719/23 відклав судове засідання на 12.09.2023 та повторно зобов`язано позивача у строк до 12.09.2023 надати суду:
- пояснення стосовно доказів та, відповідно, самі докази на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем 23 190,00 гривень;
- пояснення щодо неможливості подання разом з позовною заявою копій вказаних у доданому до позову описі вкладення від 30.12.2021 решти актів, окрім акта здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) згідно договору на поточний ремонт №21/2021.
14.08.2023 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено: фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 14.08.2023, документи на підтвердження повноважень представника та копію додаткової угоди №1 від 27.12.2021 до договору на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021, оригінал якої представником відповідача надано суду для огляду у судовому засіданні 12.09.2023.
У судовому засіданні 12.09.2023 представником позивача повідомлено про неотримання відзиву, відтак судом наголошено позивачу на можливості ознайомитись з матеріалами справи та наявним у ньому відзивом, а також на необхідності виконання вимог суду щодо надання витребуваних ухвалою від 30.06.2023 у справі №911/1719/23 пояснень або ж наведення поважності причини неподання таких пояснень.
Господарський суд Київської області ухвалою від 12.09.2023, занесеною до протоколу судового засідання 12.09.2023, у справі №911/1719/23 відклав судове засідання на 03.10.2023.
03.10.2023 через канцелярію господарського суду Київської області від ТОВ Біоальянс-Енергія надійшов супровідний лист, згідно якого позивач просив долучити до матеріалів справи:
- виписку з банківського рахунку позивача за період з 20.02.2021 по 20.09.2023 на підтвердження обставин несплати відповідачем 23 190,00 гривень;
- копії свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки з актом здачі-приймання виконаних робіт на підтвердження обставин виконання робіт з повірки приладів газової безпеки.
У судовому засіданні 03.10.2023 представник позивача зауважила, що у зв`язку із запереченнями відповідача проти обставин виконання робіт за договором у позивача виникла необхідність у отриманні відповідних документів, які подано до суду одразу після їх отримання у відповідача, оскільки останній володіє, зокрема, оригіналами свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки.
Відкладаючи питання про прийняття поданих позивачем документів, у судовому засіданні 03.10.2023 судом наголошено на необхідності подання доказів на підтвердження обставин надіслання таких документів відповідачу.
Ухвалою від 03.10.2023, занесеною до протоколу судового засідання 03.10.2023, у справі №911/1719/23 Господарський суд Київської області відклав судове засідання на 31.10.2023.
05.10.2023 через канцелярію господарського суду Київської області від ТОВ Біоальянс-Енергія надійшов супровідний лист, згідно якого позивач просив долучити до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист та поштову накладну на підтвердження обставин надіслання відповідачу: копії супровідного листа, копії виписки з банківського рахунку позивача, свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки з актом здачі-приймання виконаних робіт.
Господарський суд Київської області ухвалою від 31.10.2023 у справі №911/1719/23 відклав судове засідання на 14.11.2023 о 16:50.
14.11.2023 у місті Києві з 14:37 до 17:21 оголошено сигнал повітряної тривоги у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу міста, тоді як згідно розпорядження Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 «Про порядок дій при оголошення повітряної тривоги» з урахуванням Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», зі змінами та доповненнями, ст. 30 Кодексу цивільного захисту України, керуючись ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів та працівників апарату суду передбачено, зокрема, що у разі оголошення сигналу «повітряна тривога» судді та працівники апарату суду негайно мають залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.
З огляду на вказане ухвалою від 14.11.2023 у справі №911/1719/23 Господарський суд Київської області призначив судове засідання на 05.12.2023.
У судовому засіданні 05.12.2023, керуючись ч. 8 ст. 80 ГПК України, судом прийнято подані позивачем копію виписки з банківського рахунку позивача та копії свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки з актом здачі-приймання виконаних робіт, з огляду на подання доказів надіслання таких документів відповідачу та пояснення представника позивача щодо підстав подання таких документів до суду не разом із позовною заявою, а після викладених у відзиві заперечень відповідача.
Висновуючи вказане, судом враховано, що частинами 8, 9 статті 80 ГПК України унормовано, відповідно, таке:
- докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї;
- копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.
Тобто, відповідні процесуальні приписи не передбачають необхідності окремого заявлення клопотання про поновлення строків для подання доказів, а достатньою підставою для їх прийняття судом є наведення причин неможливості подання у строк та надіслання іншому учаснику, у разі відсутності у нього цих доказів.
Водночас суд зауважує, що поважність причин подання доказів не у строк оцінюється за внутрішнім переконанням під час вчинення відповідної процесуальної дії з прийняття доказу, тоді як наявність саме об`єктивних причин пропуску строку для подання доказів не є кваліфікуючою при реалізації судом дискреційних повноважень щодо прийняття доказів.
Стосовно ж поданого відповідачем відзиву на позов та долученої до нього, зокрема, копії додаткової угоди №1 від 27.12.2021 до договору на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021, а також висловленої представником відповідача у судовому засіданні незгоди з прийняттям до справи копій виписки з банківського рахунку позивача та свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки з актом здачі-приймання виконаних робіт, з огляду на подання позивачем цих документів в порушення ч. 2 ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Приписами ч. 1 ст. 251, ч. ч. 2, 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 161, ч. 9 ст. 165 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду вказаних процесуальних приписів, оскільки відповідач подав відзив та додану до нього копію додаткової угоди 14.08.2023, тобто з порушенням встановленого судом строку для вказаної процесуальної дії без пояснень поважності причин пропуску відповідного строку, суд дійшов висновку про вирішення спору у даній справі за наявними в ній матеріалами, зокрема тими, які прийнято до розгляду, а також з урахуванням наданих у судових засіданнях усних пояснень як представника позивача, так і представника відповідача.
В розрізі наведеного судом враховано, що, зосередившись на процесуальній поведінці позивача, відповідачем, у тому числі в особі його представника ані у відзиві на позов, ані в судових засіданнях не наведено та не обґрунтовано причин пропуску процесуального строку для подання відзиву та, власне, їх поважності, тоді як:
- процесуальна поведінка сторони має бути однозначною та такою, яка б не змушувала тлумачити дії сторони з подвійним змістом, а тому саме лише подання відзиву та/або не є тією достатньою процесуальною поведінкою, за якої судом можуть бути вчинені ті чи інші процесуальні дії, зокрема щодо визнання поважними причин пропуску встановленого строку;
- приписами ГПК України не передбачено обов`язку суду встановлювати мотиви пропуску процесуального строку та поважність причин такого пропуску самостійно, без порушення особою відповідного питання та наведення відповідних доводів у формі явно змістовних та логічно побудованих аргументів;
- необізнаність учасника справи із процесуальними обов`язками не звільняє від їх виконання, що у зворотному свідчить не про надмірний формалізм суду в питанні прийняття/розгляду заяв і доказів, а саме про відповідне ставлення особи як до підготовки документів, що надаються суду, так і до реалізації нею власного права на суд, зокрема, з урахуванням впровадження та розвитку у національному, суспільно-правовому середовищі інституту надання правової допомоги, який є елементом забезпечення ефективної доступності осіб до правосуддя та спрямовано на сприяння громадянам та юридичним особам у реалізації норм права з метою покращення їх правового становища.
Ухвалою від 05.12.2023, занесеною до протоколу судового засідання 05.12.2023, у справі №911/1719/23 Господарський суд Київської області відклав судове засідання на 26.12.2023.
26.12.2023 на електрону адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Біоальянс - Енергія" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на необхідність отримання позивачем від АТ «Київоблгаз» додаткових документів на підтвердження викладених у позові обставин. До вказаного клопотання долучено копії адвокатських запитів та листів.
Приписами ст. 207 ГПК України унормовано, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Враховуючи наведені раніше приписи статті 80, ч.ч. 1-3 статті 161 ГПК України, оскільки наведені у клопотанні доводи стосовно необхідності отримання додаткових інформації та документів на підтвердження викладених у позові обставин не свідчать про дотримання позивачем передбаченого законом алгоритму щодо збирання та подання до суду доказів, як наслідок не підтверджують поважність причин пропуску строку для вчинення таких дій, суд дійшов висновку про залишення без розгляду у порядку ч. 2 ст. 207 ГПК України документів, доданих до клопотання про відкладення розгляду справи.
Господарський суд Київської області ухвалою від 26.12.2023 у справі №911/1719/23 відклав судове засідання на 30.01.2024.
18.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від Гребінківської селищної ради надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 30.01.2024 судом заслухано усні пояснення представників сторін та враховано, що попри зроблені вище висновки, зокрема щодо поданих відповідачем відзиву та позивачем документів разом з клопотанням про відкладення розгляду справи, усі наведені усно пояснення сторін не можуть бути відхилені під час прийняття рішення у вказаній справі з огляду на ч. 8 ст. 252 ГПК України, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування, як наслідок справедливого та неупередженого розгляду справи, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами.
Вказане узгоджується з приписами пунктів 1-2 частини 1 ст. 237 ГПК України, згідно якої при ухваленні рішення суд вирішує питання:
- чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
- чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
У судовому засіданні 30.01.2024, закінчивши з`ясування обставин та перевірку їх доказами, суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд
19.08.2021 між ТОВ Біоальянс-Енергія як виконавцем Гребінківської селищної як замовником ради укладено договір на поточний ремонт №21/2021 (далі договір №21/2021), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується виконати роботи з повірки приладів газової безпеки, що знаходяться в приміщеннях котелень Гребінківської селищної ради, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані роботи у порядку та на умовах визначених цим договором.
Пунктами 2.1., 3.1., 5.1.4., 5.2.2. та 8.1. договору №21/2021 передбачено, що загальна вартість робіт визначена на підставі договірної ціни та складає 23 190,00 грн, в тому числі 20% ПДВ 3 865,00 грн.
Розрахунки за виконані роботи здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок виконавця грошових коштів визначених у п. 2.1. даного договору в 10-тиденний термін після підписання актів виконаних робіт при наявності бюджетного фінансування. У випадку затримки фінансування не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, але не пізніше останнього робочого дня бюджетного року.
Замовник зобов`язаний по закінченню робіт здійснити їх приймання з підписанням акта виконаних робіт.
Виконавець зобов`язаний виконаними роботи передбачені в локальному кошторисі.
Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2021. Датою укладання договору є дата підписання його сторонами.
Згідно підписаних сторонами до вказаного договору додатків №№1, 2 погоджено, зокрема:
- перелік робіт, що виконуються: демонтаж та монтаж газосигналізатора; перевірка на спрацювання та налагодження сигналізатора загазованості, оформлення акту документації; ревізія і налагодження, перевіряння газового відсічного клапана на спрацювання, оформлення акту документації; повірка сигналізаторів загазованості, а також транспортні затрати загальною вартістю за роботи у кількості 11 шт. та затрати 3 ходки 23 190,00 грн з ПДВ;
- перелік об`єктів, щодо яких виконуються роботи загальною кількістю 11 шт. на п`яти котельнях.
Копії вказаного вище договору разом з додатками до нього наявні в матеріалах справи.
До позовної заяви також додано копію додаткової угоди №1 (без дати укладення) до договору на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021, згідно якої сторони дійшли згоди про продовження дії договору на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021, у зв`язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п. 8.1. договору «Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2022. Датою укладання договору є дата підписання його сторонами».
Під час розгляду вказаної справи представниками сторін не заперечено та не спростовано, що наданий відповідачем для огляду суду оригінал наявного у нього примірника додаткової угоди №1 з датою її підписання 27.12.2021 має тотожний зміст з доданою до позову копією додаткової угоди №1, а також те, що вказані примірники складають один правочин та мають однакову юридичну силу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання власних договірних обов`язків та надання відповідачу як послуг загальною вартістю 23 190,00 грн, так і відповідно складеного акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), підписувати який, за доводами позивача, відповідач відмовився.
З огляду на вказане та відсутність станом на 30.12.2021 оплати за отримані відповідачем послуги, за доводами позивача, ним надіслано відповідачу для підписання акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).
Як зауважив позивач, з огляду на ігнорування відповідачем грошового обов`язку за договором останньому було надіслано претензію №13-02/3 від 13.12.2022, у відповідь на яку відповідач листом №1384/03-19 від 27.12.2022 повідомив про те, що роботи виконано не у повному обсязі, однак не вказав, які саме роботи та у якому обсязі не було виконано позивачем.
До позовної заяви долучено копії вказаної претензії позивача та листа відповідача.
На переконання позивача така необґрунтована відповідь на претензію свідчить про відсутність у відповідача конкретних зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт, що породжує для відповідача обов`язок провести оплату за виконі позивачем роботи.
Додатково в підтвердження обставин виконання робіт за договором на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021, зокрема робіт з повірки приладів газової безпеки позивач надав копії:
- 11-ти свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки від 23.07.2021, виданих Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації;
- акта здачі-приймання виконаних робіт №51014495 від 27.08.2021, складеного Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та ТОВ Біоальянс-Енергія.
В підтвердження ж обставин несплати відповідачем 23 190,00 гривень позивачем надано виписку з банківського рахунку позивача за період з 20.02.2021 по 20.09.2023.
З огляду на вказане позивач зауважив, що вартість наданих за договором №21/2021 від 19.08.2021 послуг відповідачем не сплачено, а тому у нього виникла заборгованість у сумі 23 190,00 гривень, з вимогою про стягнення якої позивач і звернувся до суду.
Правовими підставами вказаної вимоги позивач визначив, зокрема, ч. 1 ст. 901 та ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України.
Не погодившись із вказаними вище доводами та вимогою позивача, представник відповідач у судових засіданнях зауважив на тому, що передбачені договором №21/2021 від 19.08.2021 роботи позивачем не виконувались ані у 2021 році, ані у 2022 році, тоді як укладена між сторонами до договору додаткова угода №1 свідчить про вказані обставини.
Так, згідно усних пояснень представника відповідача:
- саме у зв`язку з тим, що у 2021 році позивач не виконав роботи 27.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №1, згідно якої строк договору продовжено на 2022 рік з метою надання позивачу можливості виконати власні договірні обов`язки;
- позивачем не додано до позовної заяви доказів виконання робіт за договором, відтак, не заперечуючи обставин отримання від позивача акта здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) згідно договору на поточний ремонт №21/2021 на суму 23 190,00 грн, представник відповідача вказав, що такий акт не було підписано саме з підстав невиконання позивачем робіт за договором, про що також повідомлено позивача у відповіді на його претензію.
До того ж, за усними доводами представника відповідача, вказаний акт не містить дати його складення, а тому не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» щодо первинних облікових документів, як наслідок цей акт не є доказом на підтвердження обставин виконання позивачем робіт за договором.
Стосовно ж наданих позивачем свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки, представник відповідача усно зауважив, що у цих документах відсутня прив`язка до конкретно встановлених засобів вимірювальної техніки та вказівка на адресу чи об`єкт, на якому відповідно повірені засоби встановлено, а тому такі документи не є доказами на підтвердження обставин виконання позивачем робіт за договором.
З огляду на викладене представник відповідача у судових засіданнях просив відмовити повністю у задоволенні вимог позивача.
Згідно наданих у судовому засіданні 05.12.2023 усних пояснень представника позивача у свідоцтвах засобів вимірювальної техніки вказано назви та заводські номери газових сигналізаторів, а відсутність у таких свідоцтвах вказівки на адресу об`єкта не свідчить про те, що роботи не виконувались, оскільки у додатку №2 до договору сторонами погоджено адреси 11-ти об`єктів, що відповідає кількості отриманих свідоцтв.
Поряд з тим на поставлене у судовому засіданні 05.12.2023 усно представником позивача та судом питання про те, чи проводились у 2021, 2022 роках на вказаних об`єктах роботи з повірки приладів газової безпеки іншими організаціями, представник відповідача повідомив, що у нього відсутні відомості про вказані обставини, які також не стосуються предмету та підстав позову у зазначеній справі.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов таких висновків.
Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно 627, 628 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Так, у розумінні приписів цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні дії, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату.
Водночас предметом договору охоплюються не усі права та обов`язки, оскільки останні можуть стосуватися як умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення.
Під предметом договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.
При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.
Правова ж природа договору визначається з огляду на його зміст (а не назву договору), відтак, з`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, слід виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Так, предмет договору підряду є завжди індивідуалізованим, тобто являє собою матеріалізований результат зусиль (робіт) підрядника, тоді як для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.
Отже, враховуючи зміст укладеного між сторонами договору на поточний ремонт №21/2021 від 19.08.2021 та передбачені ним права і обов`язки сторін, зокрема необхідні до вчинення позивачем як виконавцем дії/роботи з ремонту газосигналізаторів на об`єктах відповідача, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою відповідний договір є змішаним та включає в себе як зобов`язання з надання послуг, так і зобов`язання з виконання робіт - досягнення матеріального результату у вигляді змонтованих та повірених газосигналізаторів.
Приписами ч. 1 ст. 853, ч. 1 ст. 854, ч. 1 ст. 857 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ж статей 76, 77, 78, 86 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В розрізі зазначених вище норм процесуального права суд вважає за необхідне вказати що:
- судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому, тоді як належність доказів спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини, тобто під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання;
- обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, тоді як передбачений ст. 79 ГПК України стандарт доказування вірогідність доказів підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач, та презюмує, що ним покладено на суд обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;
- надання оцінки доказам є виключною компетенцією суду, а принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Відповідачем не заперечено вказаних обставин, у тому числі і того, що ним отримано від позивача акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) згідно договору на поточний ремонт №21/2021 із наведеними у ньому роботами: демонтаж та монтаж газосигналізатора; перевірка на спрацювання та налагодження сигналізатора загазованості, оформлення акту документації; ревізія і налагодження, перевіряння газового відсічного клапана на спрацювання, оформлення акту документації; повірка сигналізаторів загазованості загалом у кількості 11 шт. по кожному із видів робіт, а також транспортні затрати 3 ходки загалом на суму 23 190,00 грн з ПДВ.
Попри вказане Гребінківською селищною радою не підтверджено жодними належними доказами обставин надання/надіслання позивачу обґрунтованої відмови як від прийняття вказаних в отриманому акті робіт на суму 23 190,00 грн, у тому числі із наведенням недоліків цих робіт, так і від підписання такого акта.
Викладена ж Гребінківською селищною радою у листі від 27.12.2022 №1384/03-19 відповідь на претензію позивача №13-02/3 від 13.12.2022 містить лише твердження про те, що ТОВ Біоальянс-Енергія виконало роботи не в повному обсязі.
В розрізі вказаного суд зауважує, що відповідачем під час розгляду спору у вказаній справі не спростовано більш вірогідними доказами обставин виконання позивачем робіт за договором на поточний ремонт №21/2021, як і не підтверджено відповідачем жодними належними доказами наявності недоліків у виконаних відповідачем роботах та/або відсутності результату цих робіт у вигляді встановлених на об`єктах відповідача газосигналізаторів, копії сертифікатів про повірку яких надано позивачем.
Крім того відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що роботи по ремонту та повірці газосигналізаторів на 11-ти об`єктах відповідача виконував та/або виконав у 2021, 2022 роках будь-який інший підрядник/виконавець на підставі відповідно укладених договорів.
Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21.
За таких обставин, оцінюючи вказані вище докази у їх сукупності згідно встановлених процесуальним законодавством принципів та стандартів, суд дійшов висновку, що укладення сторонами договору на поточний ремонт №21/2021 та погодження з його умовами без будь-яких зауважень чи заперечень щодо їх змісту, у сукупності з обставинами отримання відповідачем акта здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) на суму 23 190,00 грн і відсутності з його сторони обґрунтованих заперечень щодо обсягів/якості вказаних у такому акті робіт, свідчить про прийняття/отримання відповідно виконаних/наданих позивачем робіт/послуг на вказану суму та породжує для Гребінківської селищної ради обов`язок по сплаті позивачу 23 190,00 грн у строк, який станом на час розгляду відповідного спору є таким, що настав.
Висновуючи вказане судом враховано, що відсутність в акті здачі-приймання виконаних робіт дати його складення жодним чином не спростовують встановленого, оскільки за загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність.
Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам).
Схожі висновки викладено об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21.
Підсумовуючи вказане, суд висновує, що обставини надання позивачем послуг та виконання робіт за договором на поточний ремонт №21/2021 на суму 23 190,00 грн відповідачем не спростовано більш вірогідними доказами, у порівнянні з наданими позивачем копіями:
- акта здачі-приймання виконаних робі (наданих послуг) згідно договору на поточний ремонт №21/2021 та доказів надіслання і отримання його відповідачем;
- свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки від 23.07.2021, виданих Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, які судом оцінено за принципом доказування поза розумним сумнівом.
В розрізі наведеного судом враховано, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що протягом 2021, 2022 років він звертався до позивача з заявами/претензіями щодо виконання робіт за договором на поточний ремонт №21/2021, тоді як доказово непідтверджені заперечення стосовно виконання позивачем умов договору викладено відповідачем у відповіді на претензію, тобто вже за результатами звернення позивача з вимогами до відповідача оплатити надані послуги/виконані роботи.
Також судом взято до уваги, що дії з прийняття робіт договором на поточний ремонт №21/2021 віднесено до обов`язків замовника, відтак, враховуючи відсутність погодженого договором порядку вчинення таких дій, неприйняття робіт може бути реалізоване замовником у будь-який явно очевидний для обох сторін спосіб, а тому обставини незастосування замовником будь-яких відповідних заходів до підрядника з метою прийняття/неприйняття робіт свідчать на користь висновку про належне виконання останнім робіт за договором.
Отже, відповідач не реалізував у повній мірі власні процесуальні права та обов`язки стосовно доказування обставин, що не може бути здійснено самим лише ствердженням про існування тієї чи іншої обставини, оскільки згідно неодноразово висловленою Великою Палатою Верховного Суду позицією сторони не можуть будувати власну точку зору на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.
Обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, а процедура доказування містить достатньо широкий обсяг можливостей та прав сторін стосовно доведення обставин, покладених в основу обгрунтування власних доводів та заперечень, чим відповідач при розгляді вказаної справи не скористався.
Посилання ж відповідача на те, що укладенням додаткової угоди №1 до договору сторони підтвердили обставини невиконання позивачем власних договірних обов`язків визнаються судом неспроможними та такими, що побудовані на суб`єктивному тлумаченні умов такої угоди, позаяк остання не містить жодних положень про обсяг виконаних сторонами зобов`язань станом на момент її укладення, а лише змінює передбачений пунктом 8.1. строк дії договору.
До того ж суд звертає увагу на те, що терміни виконання робіт та можливість зміни таких термінів узгоджено пунктами 4.2.-4.3. договору на поточний ремонт №21/2021, доказів внесення змін до яких ані додатковою угодою №1, ані будь-якою іншою угодою суду не надано.
Стосовно ж моменту виконання відповідачем обов`язку по оплаті за надані позивачем послуги/роботи, визначеного судом вище як такого, що настав час розгляду відповідного спору, слід зауважити, що згідно пункту 2.1. договору на поточний ремонт №21/2021 момент виконання остаточного розрахунку є присічним та ставиться в залежність лише від бюджетного року не пізніше останнього робочого дня бюджетного року, яким з урахуванням продовження строку дії договору є 31.12.2022.
З огляду на вказане судом враховано, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати за надані позивачем послуги/роботи, оскільки відповідні обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання грошового обов`язку.
Так, бюджетним законодавством врегульовано відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, як наслідок взяття відповідачем грошових зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених бюджетним законодавством чи законом про Державний бюджет України, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання за договором.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманих за договором послуг/робіт не сплатив, а розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 23 190,00 грн за послуги, надані за договором №21/2021 від 19.08.2021, підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та достовірними доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити.
- 23 190 (двадцять три тисячі сто дев`яносто) грн 00 коп за послуги, надані за договором №21/2021 від 19.08.2021;
- 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 12.03.2024.

Суддя В.А. Ярема