ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/844/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача-1: Мошківська О.М., діє на підставі виписки з ЄДРЮОФОП та ГФ від 27.10.2021;

від позивача-2: не прибув;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача - 2: не прибув;

від відповідача - 3: не прибув;

прокурор: Ревелюк Т.О. - службове посвідчення № 071187 від 01.03.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

1) Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області

2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до 1) Колективного сільськогосподарського підприємства "Барвінківське"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінковське"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фером Барвінки"

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

Прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся до суду з позовом про витребування у відповідачів земельних ділянок згідно переліку у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що КСП "Барвінківське" без будь-яких правових підстав набув право приватної власності на земельні ділянки площею 741,2709 га, власником яких є територіальна громада Чоповицької селищної ради та в подальшому згідно розподільчого балансу в листопаді 2021 передав 105 земельних ділянок в статутний фонд ТОВ "Барвінківське". В послідуючому згідно договору оренди від 01.09.2021дві земельні ділянки КСП "Барвінківське" передано в користування ТОВ "Фером Барвінки" строком на 10 років 2 земельні ділянки (на які право власності набуто без правових підстав). За фактом неправомірного заволодіння земельними ділянками Слідчим відділенням поліції № 1 Коростенського РУП ГУ Національної поліції в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000204 від 14.10.2022 за ч. 4 ст.190 КК України. На думку прокурора, вищевказані обставини свідчать про вибуття спірного майна поза волею власника та є підставою про витребування такого майна у відповідачів згідно зі статтями 387, 388 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

14.0.2023 до суду надійшли пояснення позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до якого позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

17.08.2023 на електронну пошту суду надійшли пояснення позивача-1 Чоповицької селищної ради, відповідно до яких останній просив задовольнити позовні вимоги, вважав їх обґрунтованими.

07.09.2023 на електронну пошту суду від представника відповідачів - адвоката Білоголового Я.О. надійшов відзив на позов.

04.10.2023 на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив.

05.10.2023 на електронну пошту суду від представника відповідачів - адвоката Білоголового Я.О. надійшли заперечення, згідно яких останній відзначив, що відповідь на відзив Коростенської окружної прокуратури дублює зміст позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

21.11.2023 на електронну пошту суду надійшло клопотання Коростенської окружної прокуратури про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 15 883,68 грн.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача-1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Позивач-2 в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку документа "Ухвала по справі" від 18.01.2024 в його електронний кабінет.

Відповідачі не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться копія списку згрупованих відправлень № 21854 Ф.103 та трекінг поштових відправлень за ідентифікаторами: 112, 104, 090, згідно яких ухвали суду від 18.01.2024 відповідачами отримано 23.01.2024.

Оскільки явка представника відповідачів в судове засідання не визнана обов`язковою, а письмовий відзив міститься в матеріалах справи, суд вважає, що неявка представника відповідачів не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-1, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Насінницький радгосп ім. Тараскіна (Житомирська обл., Малинський район, с. Барвінки, вул. Тараскіна, 4, код 05396072) згідно рішення Малинської районної державної адміністрації від 26.02.1998 № 6 перереєстровано у Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Барвінківське" (а.с. 204 том 2).

Відповідно до Державного акту серії ЖТ № 17-01-000001 від 28.12.1998 на право колективної власності на землю, СВАТ "Барвінківське" передано у колективну власність для сільськогосподарського використання всього 2158,8 га земель на території Барвінківської сільської ради Малинського району (а.с. 59-62 том 1). Згідно з додатком №1 до вищевказаного Державного акта, до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства включено - 676 осіб.

Відповідно до документації по визначенню земель колективної власності СВАТ "Барвінківське", розробленої в 1998 році Інститутом землеустрою Української академії аграрних наук, до земель колективної власності включено за експлікацією угідь всього 2158,8 га, з них: ріллі 1345,0 га, сад 3,7 га, сіножаті 135,4 га, пасовища 303,3 га. Також до земель колективної власності включено 187,3 га земель загального користування з них: 28,0 га лісових площ; 7,2 га деревинно-чагарникових насаджень, 43,4 га боліт; 16,8 га під водою; 41,0 га під шляхами; 47,6 га під вулицями; 3,3 га інших угідь.

Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" від 03.12.1999 №1529/99 передбачено реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року КСП на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями), майновими паями та створення на їх основі приватних підприємств, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Процес розпаювання земель СВАТ "Барвінківське" між акціонерами відбувалось впродовж 2004-2005 років.

Розпорядженням № 272 від 04.06.2004 голови Малинської РДА надано дозвіл НВФ "Нові Технології" на розробку проекту землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) СВАТ "Барвінківське".

З акту обстеження земельних угідь СВАТ "Барвінківське" Барвінківської сільської ради Малинського району Житомирської області від 25.02.2005 вбачається, що до сільськогосподарських угідь, які передано у колективну власність членам СВАТ "Барвінківське" належить 1971 га (без урахування 187,3 га земель загального користування) в результаті нового геодезичного обстеження розробником встановлено, що площа сільськогосподарських угідь становить 1527,09 га. На підставі встановлених змін, в складі сільськогосподарських угідь СВАТ "Барвінківське" комісією запропоновано вилучити із земель переданих у колективну власність 444,37 га земель та передати їх до земель запасу Барвінківської сільської ради (а.с. 70-71 том 1).

Рішенням загальних зборів власників земельних часток (паїв) СВАТ "Барвінківське" від 01.03.2005 затверджено вищевказаний акт обстеження угідь, вирішено вилучити з земель, переданих у колективну власність, земельні ділянки площею 444,37 га; втому числі: чагарники на площі 177,44 га, болота - 170,16 га, ділянки під громадський випас 56,90 га, малопродуктивні землі 12,49 га, під прибережні захисні смуги 24,38 га, в тому числі ріллі 18,50 га, сіножаті 5,88 га і передати їх до земель запасу Барвінківської сільської ради (а.с. 73 (зворот) - 74 том 1).

Рішенням 21 сесії 4 скликання Барвінківської сільської ради від 05.08.2005 погоджено розроблену технічну документацію щодо організації територій земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель СВАТ "Барвінківське", якою передбачено, що площа сільськогосподарських угідь, яка підлягає розпаюванню складає 1515,04 га, в тому числі ріллі - 1181,54 га, багаторічних насаджень - 3,70 га, сіножаті - 200,43 га, пасовища - 129,3 га. Вказаним рішенням сільської ради погоджено припинення права колективної власності на земельні ділянки загальною площею 456,46 га (в тому числі 12,05 га під проектування під`їзних шляхів) та передано до земель запасу сільської ради 444, 41 га (а.с. 63 том 1).

Розпорядженням голови Малинської РДА від 23.08.2005 № 305, зокрема пунктом 5, погоджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель реформованого сільськогосподарського підприємства СВАТ "Барвінківське" та пунктом 6 розпорядження згідно з додатком №4, припинено право колективної власності на загальну площу 456, 46 га, в тому числі: рілля - 163,46 га; сіножаті - 119, 07 га, пасовища - 173, 93 га; з них передано до земель запасу Барвінківської сільської ради земельні ділянки загальною площею 444,37 га, в тому числі: 177,44 га - чагарники; 170,16 га - боліт; 59,90 га - громадський випас; 12,49 га - землі, які недоцільно використовувати, 18,50 га - ділянок ріллі, 5,88 га - сіножатей під прибережні захисні смуги (згідно акту обстеження) та віднесено до земель загального користування запроектовані дороги площею 12,05 га (а.с. 159-169 том 1).

Рішенням зборів власників сертифікатів на земельні частки (паї) СВАТ "Барвінківське" Барвінківської сільської ради від 25.08.2005 затверджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель СВАТ "Барвінківське" Барвінківської сільської ради, яким передбачено до розпаювання 1515,04 га, в тому числі:

1181,54 га - ріллі,

200,43 га - сіножатей,

129,37 га - пасовищ,

3,7 га - багаторічних насаджень.

Кількість громадян, які мають право на земельну частку (пай) складає 676 осіб.

Також вказаним рішенням, вирішено 200,43 га - сіножатей, 129,37 - га пасовищ, 3,70 га - багаторічних насаджень з пайового фонду, а всього 333,5 га оформити через представника у спільну часткову власність (а.с. 103-104 та а.с. 108-126 том 1).

Рішенням Барвінківської сільської ради від 15.09.2005, затверджено протокол загальних зборів співвласників земельних часток паїв від 25.08.2005, погоджено виділення в натурі на місцевості та видачу державних актів на земельні ділянки відповідно до затвердженого розподілу, власникам земельних часток (паїв) СВАТ "Барвінківське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 158 том 1).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 20.09.2005 №344 затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) СВАТ "Барвінківське" (а.с. 144 зворот - 156 том 1).

Отже, землі на території Барвінківської сільської ради, які передавались відповідно до Державного акту серії ЖТ № 17-01-000001 від 28.12.1998 у колективну власність СВАТ "Барвінківське" та підлягали паюванню, відповідно до проектно-технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі власникам сертифікатів СВАТ "Барвінківське", розпайовані у 2005 році між акціонерами товариства, а на землі, які не підлягали паюванню, право колективної власності припинено та передано до земель запасу Барвінківської сільської ради.

У відповідності до Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" від 03.12.1999 №1529/99 та згідно протоколу загальних зборів акціонерів СВАТ "Барвінківське" від 07.11.2005 №1, СВАТ реорганізовано в КСП "Барвінківське" (). З вказаного протоколу вбачається, що до складу членів акціонерів входило 667 осіб.

Таким чином, фактично розпаювання земель, які підлягали розпаюванню між акціонерами СВАТ відбувалось ще у 2005 році до реєстрації КСП "Барвінківське".

Разом з тим, суд вважає відзначити наступні фактичні обставини щодо припинення СВАТ "Барвінківське" та реєстрації КСП "Барвінківське".

Згідно інформації з ГУ Статистики у Житомирській області, установлено, що Насінницький радгосп ім. Тараскіна на підставі рішення Малинської районної державної адміністрації від 26.02.1998 № 6 перереєстровано у Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство "Барвінківське" (а.с. 204 том 2).

Також з матеріалів реєстраційної справи СВАТ "Барвінківське" () вбачається наступне.

07.11.2005 проведено загальні збори акціонерів СВАТ "Барвінківське". Згідно вказаного протоколу всього акціонерів 667 чоловік, присутні - 250 чоловік, 25 чоловік за дорученням. Загальними зборами прийнято рішення про реорганізацію СВАТ в колективну форму господарювання КСП (а.с. 37-43 том 2).

Разом з тим, державну реєстрацію юридичної особи КСП "Барвінківське" проведено лише 16.04.2007.

21.03.2008 відбулося засідання загальних зборів КСП "Барвінківське", згідно протоколу загальних зборів прийнято рішення про ліквідацію господарства (а.с. 59-61 том 2).

Разом з тим, в матеріалах реєстраційної справи наявні повідомлення про наявність заперечення проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця) Малинської МДПІ, у зв`язку із наявною податковою заборгованістю та відсутністю повідомлень від фінансових установ про закриття всіх рахунків такого платника податків (а.с. 83-86 том 2).

В матеріалах реєстраційної справи (а.с. 22-122 том 2) наявна заява ОСОБА_1 про вихід з членів КСП "Барвінківське", разом з тим, вже 21.07.2021 КСП в особі голови правління ОСОБА_1 подано заяву про проведення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" про зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи; зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.

Згідно вказаної заяви внесено зміни щодо учасників КСП, які складаються з 198 осіб.

Згідно протоколу №4 загальних зборів членів КСП "Барвінківське" від 11.04.2021, в члени КСП прийнято ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 101-104 том 2).

Згідно протоколу загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства "Барвінківське" № 5 від 17.05.2021, прийнято рішення про виділення з КСП "Барвінківське" окремої юридичної особи. Також, прийнято рішення при розподілі майна новоствореній юридичній особі передати частину земельних ділянок, що на праві власності належить КСП "Барвінківське", відповідно до розподільчого балансу, всі інші активи залишити за КСП "Барвінківське". Так, за результатами засідання прийнято рішення створити нове підприємство ТОВ "Барвінковське" шляхом виділу з КСП "Барвінківське".

24.05.2021 на підставі розподільчого балансу передано новоствореній юридичній особі ТОВ "Барвінковське" (код ЄДПОУ 44313648) спірні земельні ділянки 348,4714 га.

Проте, зареєстровано ТОВ "Барвінковське" (код ЄДПОУ 44313648) 11.08.2021.

Крім того, установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_5 , з іншої сторони, у зв`язку із укладенням договорів купівлі продажу часток в статутному капіталі ТОВ "Барвінковське" від 10.01.2022 уклали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Барвінковське" віл 11.01.2022. Згідно вказаного акта ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_5 прийняла частку у статутному капіталі ТОВ "Барвінковське" у розмірі 99 %, а також ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_5 прийняла частку у статутному капіталі ТОВ "Барвінковське" у розмірі 1 %.

З огляду на викладене вбачається, що ТОВ "Барвінковське" створено шляхом виділу з КСП "Барвінківське". Бенефіціарними власниками ТОВ "Барінковське" стали лише 2 особи, які у подальшому відчужили частки на користь однієї особи - ОСОБА_5 , яка не була членом СВАТ "Барвінківське" та не мала права на земельний пай.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на даний час за КСП "Барвінківське" зареєстровано право приватної власності на 20 земельних ділянок на території Чоповицької селищної ради (раніше Барвінківської сільської ради Малинського району Житомирської області) з кадастровими номерами:

1) :06:000:0317, площею (га) 1.5 га;

2) :06:000:0315, площею (га) 1.5 га;

3) :06:000:0347, площею (га) 1.5 га;

4) :06:000:0336, площею (га) 1.5 га;

5) :06:000:0356, площею (га) 1.5 га;

6) :06:000:0388, площею (га) 1.5 га;

7) :06:000:0305, площею (га) 1.5 га;

8) :04:000:0218, площею (га) 1.5 га;

9) :04:000:0230, площею (га) 1.5 га;

10) :04:000:0240, площею (га) 1.5 га;

11) :04:000:0239, площею (га) 1.5 га;

12) :07:000:0220, площею (га) 1.5 га;

13) :07:000:0218, площею (га) 1.5 га;

14) :05:000:0207, площею (га) 1.5 га;

15) :07:000:0248, площею (га) 1.5 га;

16) :07:000:0256, площею (га) 1.5 га;

17) :05:000:0191, площею (га) 1.5 га;

18) :05:000:0197, площею (га) 1.5 га;

19) :05:000:0177, площею (га) 1.5 га;

20) :07:000:0226, площею (га) 1.5 га.

Підставою реєстрації права приватної власності на вищевказані земельні ділянки за КСП "Барвінківське" є клопотання власника КСП "Барвінківське", витяги з Державного земельного кадастру (а.с. 209-215 том 2).

Разом з цим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Овруцької міської ради внесені зміни про право власності раніше зареєстрованих за КСП "Барвінківське" земельних ділянок, а саме: зареєстровано право приватної власності за ТОВ "Барвінковське" на земельні ділянки з кадастровими номерами:

1) :06:000:0341, площею 0.34 га;

2) :06:000:0365, площею 0.61 га;

3) :06:000:0306, площею 1.34 га;

4) :05:000:0165, площею 0.66 га;

5) :05:000:0183, площею 1.5 га;

6) :04:000:0216, площею 1.5035 га;

7) :04:000:0225, площею 0.66 га;

8) :04:000:0246, площею 1.32 га;

9) :04:000:0237, площею 1.16 га;

10) :07:000:0234, площею 1.22 га;

11) :07:000:0228, площею 0.7 га;

12) :07:000:0251, площею 0.5 га;

13) :05:000:0196, площею 0.34 га;

14) :05:000:0203, площею 1.45 га;

15) :05:000:0164, площею 1.5 га;

16) :05:000:0163, площею 1.5 га;

17) :05:000:0162, площею 1.5 га;

18) :05:000:0161, площею 1.5 га;

19) :05:000:0160, площею 1.5 га;

20) :05:000:0158, площею 1.5 га;

21) :05:000:0182, площею 1.5 га;

22) :05:000:0181, площею 1.5 га;

23) :05:000:0180, площею 1.5 га;

24) :05:000:0179, площею 1.5 га;

25) :05:000:0178, площею 1.5 га;

26) :05:000:0176, площею 1.5 га;

27) :05:000:0175, площею 1.5 га;

28) :05:000:0174, площею 1.5 га;

29) :05:000:0173, площею 1.5 га;

30) :05:000:0172, площею 1.5 га;

31) :05:000:0171, площею 1.5 га;

32) :05:000:0170, площею 1.5 га;

33) :05:000:0169, площею 1.5 га;

34) :05:000:0168, площею 1.5 га;

35) :05:000:0167, площею 1.5 га;

36) :05:000:0166, площею 1.5 га;

37) :07:000:0215, площею 4 га;

38) :07:000:0214, площею 2.6845 га;

39) :03:001:0436, площею 2 га;

40) :03:001:0435, площею 0.4902 га;

41) :03:001:0434, площею 2 га;

42) :03:001:0433, площею 0.4902 га;

43) :07:000:0213, площею 2.8609 га;

44) :07:000:0212, площею 2.8792 га;

45) :07:000:0211, площею 1.8075 га;

46) :07:000:0210, площею 0.7816 га;

47) :07:000:0208, площею 7.6159 га;

48) :07:000:0206, площею 2.1166 га;

49) :07:000:0205, площею 1.2384 га;

50) :07:000:0204, площею 1.7798 га;

51) :07:000:0209, площею 2.7856 га;

52) :07:000:0207, площею 3.3422 га;

53) :06:000:0291, площею 4.8969 га;

54) :06:000:0290, площею 4.392 га;

55) :06:000:0289, площею 6.7417 га;

56) :06:000:0288, площею 10.7926 га;

57) :06:000:0287, площею 1.1392 га;

58) :06:000:0286, площею 14.4611 га;

59) :06:000:0285, площею 2.6929 га;

60) :06:000:0284, площею 43.9051 га;

61) :06:000:0283, площею 15.5954 га;

62) :06:000:0282, площею 6.52448 га;

63) :06:000:0281, площею 4.6721 га;

64) :05:000:0157, площею 2.9754 га;

65) :05:000:0156, площею 10.5832 га;

66) :05:000:0155, площею 2.2317 га;

67) :05:000:0154, площею 30.5194 га;

68) :05:000:0153, площею 15.0651 га;

69) :05:000:0152, площею 11.2399 га;

70) :05:000:0151, площею 1.9021 га;

71) :05:000:0150, площею 2.6859 га;

72) :04:000:0215, площею 7.7335 га;

73) :04:000:0214, площею 5.3656 га;

74) :04:000:0213, площею 14.6812 га;

75) :04:000:0212, площею 2.6973 га;

76) :04:000:0211, площею 5.6186 га;

77) :04:000:0210, площею 1.0254 га;

78) :04:000:0209, площею 9.8163 га;

79) :04:000:0207, площею 21.8409 га;

80) :04:000:0203, площею 1.5 га.

Водночас, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що відкриття розділу та реєстрація права приватної власності КСП "Барвінківське" на вказані земельні ділянки здійснена державним реєстратором на підставі державного акту на право колективної власності на землю Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства "Барвінківське" від 28.12.1998 серія ЖТ № 17-01-000001, витягів та відомостей з ДЗК, а у подальшому, на підставі розподільчого балансу від 24.05.2021, протоколу серія та номер 1 від 24.05.2021, видавник, сторони, протокол, серія та номер 6 від 24.05.2021, видавник сторони, якими спірні земельні ділянки передано ТОВ "Барвінковське" (), державним реєстратором внесено зміни про реєстрацію набуття права на них товариством.

У зв`язку з наведеними вище обставинами, під процесуальним керівництвом Коростенської окружної прокуратури СВ відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000204 від 14.10.2022 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння у квітні 2021 року невстановленими посадовими особами КСП "Барвінківське" (), шляхом обману 280 земельними ділянками площею 741,2709 га, та подальшої передачі тими ж особами в листопаді 2021 року 105 земельних ділянок площею 396,2714 га за розподільчим балансом в статутний фонд ТОВ "Барвінковське" (), чим заподіяно значної шкоди Чоповицькій територіальній громаді в особливо великому розмірі.

Крім наведеного з інформації з Державного реєстру речових прав (а.с. 38-43 том 3) вбачається, що згідно договору оренди від 01.09.2021 передано в користування ТОВ "Фером Барвінки" () строком на 10 років земельні ділянки за кадастровими номерами :04:000:0218 та :04:000:0230.

З метою захисту прав та інтересів держави в особі позивачів керівник Коростенської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзац 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Верховний Суд звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом із тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 08.12.2020 у справі №908/1664/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 виклала правову позицію, за якою:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п.7);

- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п.38);

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 39);

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п.40);

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва (п.43).

Позивачами у цій справі визначено ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та Чоповицьку селищну раду.

Так, на Чоповицьку селищну раду як орган місцевого самоврядування, на якого покладено обов`язки щодо захисту земельних прав територіальної громади.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №711-р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Житомирської області. Відповідно до цього розпорядження затверджено Чоповицьку територіальну громаду у складі Чоповицької, Барвінківської, Владівської, Головківської, Йосипівської, Скуратівської, Шевченківської територіальних громад.

Позивачем-2 визначено ГУ Держгеокадастру у Житомирській області.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (далі - Положення), Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель, у частині родючості ґрунтів, у частині проведення планових та позапланових перевірок (п.п. 33 п. 4 Положення).

Наведеним підтверджується, що органи Держгеокадастру можуть виконувати: 1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; 2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Згідно зі ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі №925/929/19 зробила висновок про те, що органи Держгеокадастру можуть звертатись до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі з позовами щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Таку позицію підтримано і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/5201/19.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Коростенською окружною прокуратурою позивачам надіслано повідомлення з проханням повідомити, чи мають вони намір вжити заходи щодо поновлення порушених прав та інтересів територіальних громад області, в тому числі шляхом пред`явлення відповідного позову до суду.

Позивачі в свою чергу повідомили Коростенську окружну прокуратуру, що не мають коштів для сплати судового збору. Разом з тим, заперечень щодо представництва інтересів держави в їх особі не висловили.

Отже, суд дійшов до висновку, що керівник окружної прокуратури, дотримавшись вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", правомірно звернувся з позовом до суду.

Частинами 1 і 4 ст. 41 Конституції України, зокрема, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому, відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник, а відповідачем має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Також суд бере до уваги те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у п.89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №911/3749/17, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 21.11.2018 у справі №444/1786/15).

Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Верховним Судом також викладено правову позицiю про те, що для задоволення чи вiдмови у позові про витребування майна з чужого незаконного володіння, в першу чергу, необхідно встановити наявність чи вiдсутнiсть правових підстав для набуття права власностi на спірну земельну дiлянку у першого власника, а не наявність чи вiдсутнiсть скасування реєстрації права на земельну дiлянку (постанова колегiї суддів Касацiйного господарського суду Верховного Суду вiд 09.07.2018 у справі №910/3513/17).

На переконання КСП "Барвінківське", він є правонаступником СВАТ "Барвінківське", тому до нього перейшли усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства, в тому числі і право власності на спірні земельні ділянки.

Відповідно до ст. 3 ЗК України (тут і далі в редакції, чинній на час видачі державного акта на право колективної власності на землю), власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавались рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею.

Суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (ст. 5 ЗК України).

Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЗК України, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки (ст. 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Положення ч. 2, 3 ст. 8 цього Закону встановлюють, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Статтею 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" унормовано, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених ЗК України.

З огляду на вищевикладені норми права, можна дійти висновку, що хоча колективне сільськогосподарське підприємство і визначалося як суб`єкт права власності, за яким може бути зареєстровано майно, у тому числі шляхом отримання державного акта на землю, однак, власниками, яким належить це майно, є його члени, а розпорядження таким майном здійснюють загальні збори членів підприємства. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 19.07.2023 у справі №906/987/21.

При цьому, ст. 28 Закону України Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" передбачено, що право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі, добровільної відмови від земельної ділянки; відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6-8 статті 27 цього Кодексу.

Редакція ЗК України, яка набула чинності 01.01.2002, передбачала, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Із набранням чинності ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

При цьому, починаючи з моменту отримання СВАТ "Барвінківське" землі у колективну власність, а також станом на момент реєстрації КСП "Барвінківське" та реєстрації права приватної власності відповідача на спірні земельні ділянки залишалися чинними положення статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", якими передбачено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Водночас, жодних рішень загальних зборів членів підприємства, зборів уповноважених або створених ними органів управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном, суду не подано.

Окрім того, відповідно до п. 1, 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 5, 6 даного Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

За змістом ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (тут і далі - у редакції, чинній у період здійснення паювання) право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Так, у матеріалах справи міститься Список громадян Барвінківської сільської ради, яким необхідно виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель СВАТ "Барвінківське", в якому вказано 678 членів СВАТ із зазначенням серій і номерів сертифікатів на земельні ділянки, та який затверджений головою Барвінківської сільської ради (а.с. 108 зворот - 126 том 1).

Статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Як зазначалося раніше, розпорядженням № 272 від 04.06.2004 голови Малинської РДА надано дозвіл НВФ "Нові Технології" на розробку проекту землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) СВАТ "Барвінківське".

Рішенням 21 сесії 4 скликання Барвінківської сільської ради від 05.08.2005 погоджено розроблену технічну документацію щодо організації територій земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель СВАТ "Барвінківське", якою передбачено, що площа сільськогосподарських угідь, яка підлягає розпаюванню складає 1515,04 га, в тому числі ріллі - 1181,54 га, багаторічних насаджень - 3,70 га, сіножаті - 200,43 га, пасовища - 129,3 га. Вказаним рішенням сільської ради погоджено припинення права колективної власності на земельні ділянки загальною площею 456,46 га (в тому числі 12,05 га під проектування під`їзних шляхів) та передано до земель запасу сільської ради 444, 41 га (а.с. 63 том 1).

Розпорядженням голови Малинської РДА від 23.08.2005 № 305, зокрема пунктом 5, погоджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель реформованого сільськогосподарського підприємства СВАТ "Барвінківське" та пунктом 6 розпорядження згідно з додатком №4, припинено право колективної власності на загальну площу 456, 46 га, в тому числі: рілля - 163,46 га; сіножаті - 119, 07 га, пасовища - 173, 93 га; з них передано до земель запасу Барвінківської сільської ради земельні ділянки загальною площею 444,37 га, в тому числі: 177,44 га - чагарники; 170,16 га - боліт; 59,90 га - громадський випас; 12,49 га - землі, які недоцільно використовувати, 18,50 га - ділянок ріллі, 5,88 га - сіножатей під прибережні захисні смуги (згідно акту обстеження) та віднесено до земель загального користування запроектовані дороги площею 12,05 га (а.с. 159-169 том 1).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що з належних членам СВАТ "Барвінківське" на праві колективної власності земель 1971,5 га (без урахування 187,3 га земель загального користування), з яких 1515,04 га - пайовий фонд, 444,37 га - передано до земель запасу Барвінківської сільської ради, 12,05 га - віднесено до земель загального користування (запроектовані дороги). Отже, суд дійшов висновку, що відносно всіх земель СВАТ "Барвінківське", що не увійшли до пайового фонду, членами СВАТ прийнято вичерпне рішення з подальшим прийняттям відповідного розпорядження Малинської РДА.

Також суд відзначає, що передання сільськогосподарських угідь від колективного сільськогосподарського підприємства до власності юридичної особи, землі якої не підлягають розпаюванню відповідно до вказаних указів, спричинило б порушення прав членів колективного сільськогосподарського підприємства на одержання відповідних земельних ділянок. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19.

Окрім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 №2498-VIII, розділ Х "Перехідні положення" Земельний кодекс України доповнено пунктом 21, яким встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Досліджуючи питання правонаступництва КСП "Барвінківське" за СВАТ "Барвінківське", яким обґрунтовується наявність права на спірні земельні ділянки, суд встановив слідуюче.

За приписами ст. 37 ЦК Української РСР (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходять до новостворених юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Також згідно положень ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, чинній до 01.01.2004) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні, ліквідація та реорганізація яких (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з Державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Статтею 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" встановлено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Верховний Суд у п. 6.19 постанови від 19.07.2023 у справі №906/987/21 дійшов висновку, що відповідно до ст. 37 ЦК УРСР, ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" розподіл між підприємствами-правонаступниками реорганізованого підприємства його майнових прав та зобов`язань оформлюється передавальним актом (балансом) - при злитті, приєднанні чи перетворенні підприємства. Правонаступник реорганізованого підприємства отримує за передавальним балансом його зобов`язання та майно під їх забезпечення.

Проте, матеріали справи не містять розподільчих та передавальних актів від СВАТ до КСП.

Також слід відзначити, що в постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №925/461/21 міститься висновок про те, що автоматичного переходу об`єктів права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало; у контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (ст.7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (ст. 316-319 ЦК України (подібні висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №924/250/19).

Збереження того ж ідентифікаційного коду за КСП "Барвінківське", що і у СВАТ "Барвінківське" також не може бути підставою виникнення правонаступництва, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 за №118, ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.

У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом.

В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 01.09.2020 у справі №907/29/19 з аналогічними спірними правовідносинами, від 21.12.2021 у справі №917/258/19, від 21.09.2021 у справі №925/1176/20.

Крім того, варто зазначити, що навіть при наявності записів в статутах підприємств про те, що КСП "Барвінківське" є правонаступником СВАТ "Барвінківське" також не може вважатись законною підставою для виникнення правонаступництва та не може бути підставою для реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки, що були частиною земель, які згідно державного акту належали на праві колективної власності на землю членам СВАТ "Барвінківське".

Статут підприємства є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою для правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 01.09.2020 у справі №907/29/19.

Отже, враховуючи вищевикладене, земельнi ділянки, що були переданi до земель запасу Барвінківської сільської ради паюванню та розподілу не підлягали, у колективній власностi не залишалися, вiдповiдно і у власність відповідача-1 не могли бути передані.

За таких обставин, у 2021 році відповідач-1 неправомірно зареєстрував право приватної власності на спірні земельні ділянки комунальної власності, так як і в подальшому 2-ий відповідач (ТОВ "Барвінковське").

Також виходячи з наведених висновків неправомірною є і передача згідно договору оренди від 01.09.2021 в користування ТОВ "Фером Барвінки" () строком на 10 років земельних ділянок за кадастровими номерами :04:000:0218 та :04:000:0230

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям.

У справі, яка розглядається, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання у право на мирне володіння майном.

Витребування спірних земельних ділянок, які незаконно вибули з комунальної власності спрямоване на досягнення легітимної мети захисту "суспільного інтересу", який полягає у відновленні законності, та у поверненні у власність територіальної громади комунального майна - земельних ділянок, яке відповідно до Конституції України належить народу та щодо яких законами України встановлено спеціальний режим набуття у власність, що не є непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, та не покладає на відповідачів надмірний індивідуальний тягар, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття земельних ділянок із комунальної власності, недоведеність факту правомірного набуття відповідачами права власності на земельні ділянки.

З огляду на викладене, позовні вимоги про витребування спірних земельних ділянок не порушують §1 ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через дотримання принципу законності втручання у право власності, відповідності такого втручання суспільному інтересу, його пропорційності.

Щодо заперечень відповідачів відносно визнання Господарським судом Житомирської області факту правонаступництва від СВАТ до КСП в постанові від 06.09.2007 у справі № 6/1675, суд зазначає наступне.

Згадана вище постанова не є преюдицією для розгляду даної справи, оскільки вона не містить встановлених судом обставин щодо обсягу та складових набутих прав, обставини правонаступництва на підставі первинних документів не досліджувалися, а однаковість ідентифікаційних кодів СВАТ та КСП та наявність відповідного запису в Статуті СВАТ, згідно правових висновків, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, не є підтвердженням правонаступництва.

Крім того, відповідно до частин 4, 7 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (аналогічну правову позицію викладено у пункті 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

Велика Палата Верховного Суду в пункті 7.10 постанови від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, формулюючи висновок щодо необхідності чіткого розмежування обставин, що мають преюдиціальне значення, та правової оцінки судом обставин, зазначила, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що постанова Господарського суду Житомирської області від 06.09.2007 у справі № 6/1675 не має преюдиційного значення, оскільки така постанова суду передусім є наслідком надання судом правової оцінки певному факту при розгляді іншої справи, але не свідчить про встановлення фактів, що мають преюдиціальне значення в розумінні частини 4 статті 75 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду достатніх доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-1 та відповідача-2 у рівних частинах.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Витребувати з чужого незаконного володіння Колективного сільськогосподарського підприємства "Барвінківське" (11624, Житомирська область, Малинський район, с. Барвінки, ід код 05396072)

- на користь Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт. Чоповичі, вул. Вайсера, будинок 1А, ід. код 04346250) земельні ділянки з кадастровими номерами:

1) :06:000:0317, площею (га) 1.5 га;

2) :06:000:0315, площею (га) 1.5 га;

3) :06:000:0347, площею (га) 1.5 га;

4) :06:000:0336, площею (га) 1.5 га;

5) :06:000:0356, площею (га) 1.5 га;

6) :06:000:0388, площею (га) 1.5 га;

7) :06:000:0305, площею (га) 1.5 га;

8) :04:000:0218, площею (га) 1.5 га;

9) :04:000:0230, площею (га) 1.5 га;

10) :04:000:0240, площею (га) 1.5 га;

11) :04:000:0239, площею (га) 1.5 га;

12) :07:000:0220, площею (га) 1.5 га;

13) :07:000:0218, площею (га) 1.5 га;

14) :05:000:0207, площею (га) 1.5 га;

15) :07:000:0248, площею (га) 1.5 га;

16) :07:000:0256, площею (га) 1.5 га;

17) :05:000:0191, площею (га) 1.5 га;

18) :05:000:0197, площею (га) 1.5 га;

19) :05:000:0177, площею (га) 1.5 га;

20) :07:000:0226, площею (га) 1.5 га.

3. Витребувати з чужого незаконного володіння Колективного сільськогосподарського підприємства "Барвінківське" (11624, Житомирська область, Малинський район, с. Барвінки, ід код 05396072) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фером Барвінки" (11625, Житомирська область, Коростенський район, с. Новобратське, вул. Тараскіна, 4, ід. код 37869444)

- на користь Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт. Чоповичі, вул. Вайсера, будинок 1А, ід. код 04346250) земельні ділянки з кадастровими номерами:

1. :04:000:0218 площею 1.5 га;

2. :04:000:0230 площею 1.5 га.

4. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінковське" (11625, Житомирська область, Коростенський район, с. Новобратське, вул. Тараскіна, 4, ід. код 44313648)

- на користь Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт. Чоповичі, вул. Вайсера, будинок 1А, ід. код 04346250) земельні ділянки з кадастровими номерами:

1) :06:000:0341, площею 0.34 га;

2) :06:000:0365, площею 0.61 га;

3) :06:000:0306, площею 1.34 га;

4) :05:000:0165, площею 0.66 га;

5) :05:000:0183, площею 1.5 га;

6) :04:000:0216, площею 1.5035 га;

7) :04:000:0225, площею 0.66 га;

8) :04:000:0246, площею 1.32 га;

9) :04:000:0237, площею 1.16 га;

10) :07:000:0234, площею 1.22 га;

11) :07:000:0228, площею 0.7 га;

12) :07:000:0251, площею 0.5 га;

13) :05:000:0196, площею 0.34 га;

14) :05:000:0203, площею 1.45 га;

15) :05:000:0164, площею 1.5 га;

16) :05:000:0163, площею 1.5 га;

17) :05:000:0162, площею 1.5 га;

18) :05:000:0161, площею 1.5 га;

19) :05:000:0160, площею 1.5 га;

20) :05:000:0158, площею 1.5 га;

21) :05:000:0182, площею 1.5 га;

22) :05:000:0181, площею 1.5 га;

23) :05:000:0180, площею 1.5 га;

24) :05:000:0179, площею 1.5 га;

25) :05:000:0178, площею 1.5 га;

26) :05:000:0176, площею 1.5 га;

27) :05:000:0175, площею 1.5 га;

28) :05:000:0174, площею 1.5 га;

29) :05:000:0173, площею 1.5 га;

30) :05:000:0172, площею 1.5 га;

31) :05:000:0171, площею 1.5 га;

32) :05:000:0170, площею 1.5 га;

33) :05:000:0169, площею 1.5 га;

34) :05:000:0168, площею 1.5 га;

35) :05:000:0167, площею 1.5 га;

36) :05:000:0166, площею 1.5 га;

37) :07:000:0215, площею 4 га;

38) :07:000:0214, площею 2.6845 га;

39) :03:001:0436, площею 2 га;

40) :03:001:0435, площею 0.4902 га;

41) :03:001:0434, площею 2 га;

42) :03:001:0433, площею 0.4902 га;

43) :07:000:0213, площею 2.8609 га;

44) :07:000:0212, площею 2.8792 га;

45) :07:000:0211, площею 1.8075 га;

46) :07:000:0210, площею 0.7816 га;

47) :07:000:0208, площею 7.6159 га;

48) :07:000:0206, площею 2.1166 га;

49) :07:000:0205, площею 1.2384 га;

50) :07:000:0204, площею 1.7798 га;

51) :07:000:0209, площею 2.7856 га;

52) :07:000:0207, площею 3.3422 га;

53) :06:000:0291, площею 4.8969 га;

54) :06:000:0290, площею 4.392 га;

55) :06:000:0289, площею 6.7417 га;

56) :06:000:0288, площею 10.7926 га;

57) :06:000:0287, площею 1.1392 га;

58) :06:000:0286, площею 14.4611 га;

59) :06:000:0285, площею 2.6929 га;

60) :06:000:0284, площею 43.9051 га;

61) :06:000:0283, площею 15.5954 га;

62) :06:000:0282, площею 6.52448 га;

63) :06:000:0281, площею 4.6721 га;

64) :05:000:0157, площею 2.9754 га;

65) :05:000:0156, площею 10.5832 га;

66) :05:000:0155, площею 2.2317 га;

67) :05:000:0154, площею 30.5194 га;

68) :05:000:0153, площею 15.0651 га;

69) :05:000:0152, площею 11.2399 га;

70) :05:000:0151, площею 1.9021 га;

71) :05:000:0150, площею 2.6859 га;

72) :04:000:0215, площею 7.7335 га;

73) :04:000:0214, площею 5.3656 га;

74) :04:000:0213, площею 14.6812 га;

75) :04:000:0212, площею 2.6973 га;

76) :04:000:0211, площею 5.6186 га;

77) :04:000:0210, площею 1.0254 га;

78) :04:000:0209, площею 9.8163 га;

79) :04:000:0207, площею 21.8409 га;

80) :04:000:0203, площею 1.5 га.

5. Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства "Барвінківське" (11624, Житомирська область, Малинський район, с. Барвінки, ід код 05396072)

- на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11; ід. код 02909950) 47 349,26 грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінковське" (11625, Житомирська область, Коростенський район, с. Новобратське, вул. Тараскіна, 4, ід. код 44313648)

на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11; ід. код 02909950) 47 349,26 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.03.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1,2 - позивачам в Електронні кабінети

3, 4, 5 - відповідачам (реком.)

6 - Коростенській окружній прокуратурі в Електронний кабінет

7 - Житомирській обласній прокуратурі на електронну адресу: