ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м. Дніпро Справа № 904/4515/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів Чус О.В., Коваль Л.А.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Кислий Є.І. - адвокат, посвідчення адвоката № 5694 від 24.12.2019 р.

від відповідача: Алєксєєнко Р.Ю.- адвокат, посвідчення адвоката № 2869 від 19.02.2021 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства "Дослідне господарство "Поливанівка"

Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 р.

( суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст складено 07.11.2023 р. )

у справі

за позовом

Державного підприємства "Дослідне господарство "Поливанівка"

Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України

до

Фізичної особи-підприємця Проценко Віталія Ігоровича

про стягнення 1 144 469 грн. 01 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Поливанівка" Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Проценко Віталія Ігоровича збитків у розмірі 1 135 903 грн. 12 коп., 2 217 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 6 348 грн. 61 коп. 3% річних та судових витрат у справі.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що надав Відповідачу акт приймання- передачі робіт разом з доказами виконаних робіт.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 р. в задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Дослідне господарство "Поливанівка" Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 р. повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте без з`ясування обставин, що мають значення для справи та без дослідження доказів, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, а тому є необгрунтованим.

Водночас, на думку Скаржника, хибним є твердження суду першої інстанції про наявність у Позивача будь-якої заборгованості перед Відповідачем: «За наявними у справі доказами господарський суд вважає, що Позивач ( Кредитор ) не вчинив у повному обсязі та вчасно дії, що встановлені Договором ( календарний план платежів ) та на час прийняття рішення у справі має заборгованість перед відповідачем у сумі 150 000 грн.». Суд не обґрунтував в оскаржуваному рішенні такий висновок, не навів в рішенні жодного підтвердження того факту, що роботи виконанні в повному обсязі, отримані Замовником на умовах п. 3.1. договору.

При цьому Скаржник зазначає, що Сторонами не заперечується факт, що Виконавець отримав всі необхідні йому для виконання роботи вихідні дані та документи. Одночасно факт виконання Виконавцем кожного етапу робіт в строк, що передбачений календарним планом, яка є погодженою сторонами першочерговою подією, жодним доказом не підтверджено і до матеріалів справи не надано.

Скаржник наголошує на тому, що з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд безпідставно посилається на положення ст. 613 ЦК України, оскільки наявні у справі матеріали не свідчать про «невиконання Позивачем свого обов`язку щодо оплати вартості робіт», а тому немає правових підстав для «для відстрочення свого обов`язку Відповідачем». Так, суд не звернув уваги на те, що Замовником умови Договору і послідовності календарного плану виконані в повному обсязі, і станом на 22.05.2023 р. сплачено на користь Виконавця кошти у розмірі 1 135 903,12, проте Виконавцем роботи, в обумовлені пунктом 4.1 Договору строки, не виконано. Окрім того, Позивачем так і не отримані Витяги з Державного земельного кадастру - строк виконання робіт з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р.. За підрахунком наданих до суду Відповідачем під час розгляду судової справи доказів ( витяги з ДЗК про земельні ділянки у кількості 96 шт. ) вбачається, що дані витяги сформовані на загальний розмір землі 3139,1777 га, що не може свідчити про виконання Відповідачем Завдання на виконання робіт ( додаток -1 ) щодо розміру земельної ділянки - 3536,40 га. Також, технічна документація із землеустрою, яка мала бути виготовлена в період з 01.01.2022 р. по 14.02.2022 р., виготовлена не в повному обсязі, а та що зроблена, зроблена з порушеннями правил її складання та не у відповідності до фактичних даних.

Проте судом не було надано жодної оцінки підставам звернення з позовом, якими обгрунтована позовна заява, а саме ч. 2 ст. 849 ЦК України якою передбачено, що якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Саме цим беззаперечним правом Замовник скористався у правовідносинах підряду і звернувся до суду.

Скаржник зазначає, що замовлені роботи складалися з шести взаємопов`язаних між собою етапів, кожен з яких передбачав оплату Замовника, а також отримання від Виконавця певного виду документів. Виконання всіх етапів Календарного плану Договору мало б закінчитись отриманням для Замовника витягами з Державного земельного кадастру, передачею їх та технічної документації за актом приймання передачі в строк до 15.04.2022 р., що свідчило б про належне виконання підрядником Договору в цілому та досягнення завдання і мети Договору. Таким чином, результати робіт за всіма попередніми етапами є лише проміжними, а виконання їх ( етапів ) окремо ( без досягнення результатів із землекористувачами, місцевими органами та ДЗК ) не становить інтересу для Замовника та не має самостійної цінності. Саме готова якісна технічна документація щодо встановлення ( відновлення ) меж всієї площі земельних ділянок ( 3 536,40 га ), зокрема з внесенням відомостей до ДЗК, як наслідок робіт за всіма етапами в сукупності, необхідна Позивачу для здійснення своїх прав землекористувача.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Фізичної особи-підприємця Проценко Віталія Ігоровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, підприємець посилається на те, що Позивачем з загальної вартості у сумі 1 285 903,12 грн., сплачено 1 135 903,12 грн. Залишок коштів не сплачених за договором становить 150 000,00 грн. При цьому, вартість першого етапу робіт становить 235 903,12 грн., а вартість кожного з наступних п`яти етапів робіт становить 210 000 грн., кожний. Зазначене є підтвердженням того, що вартість робіт останнього етапу за договором було сплачено Апелянтом ( Позивачем ) частково у розмірі 60 000,00 грн., що в свою чергу є підтвердженням наявності заборгованості Апелянта ( Позивача ) за Договором про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки у сумі 150 000,00 грн.

Крім того, у відзиві підприємець посилається на те, що зазначаючи в позовній заяві щодо складання технічної документації Відповідачем з порушенням правил та не у відповідності до фактичних даних, Позивач тим самим підтвердив факт отримання технічних документацій. Тобто, Відповідачем були передані, а Позивачем прийняті роботи за Договором № ДН/21-65 від 02.11.2021 р. про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки.

Відповідач також вказує на те, що матеріали справи не містять, а Позивачем не надано доказів повідомлення Підрядника про виявлення недоліків та складання двостороннього акту із зазначенням терміну на усунення недоліків.

Крім того, підприємець зазначає про те, що в матеріалах справи є Претензія № 2205/23-1 від 22.05.2023 р. щодо невиконання умов Договору № ДИ/21-65 від 02.11.2021 р. про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки. В наявній у матеріалах справи претензії зазначено вимогу про повернення сплачених грошових коштів у розмірі 1 135 903 грн. 12 коп. Будь-яких посилань щодо відмови Позивача від Договору № ДН/21-65 від 02.11.2021 р. про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, претензія не містить. Матеріали справи не містять доказів, щодо здійснення Апелянтом ( Позивачем ) дій, які підтверджують розірвання Договору відповідно до вимог законодавства України.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Коваль Л.А..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2023 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/4515/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Поливанівка" Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 р. у справі № 904/4515/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

20.11.2023 р. матеріали справи № 904/3997/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 06.03.2024 р..

У судовому засіданні 06.03.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

02.11.2021 р. між Державним підприємством "Дослідне господарство "Поливанівка" Державної установи інституту зернових культур національної академії аграрних наук України" ( Замовник ) та фізичною особою - підприємцем Проценко Віталієм Ігоровичем ( Виконавець ) укладено договір № ДН/21-165 про виготовлення технічної документації щодо вставлення ( відновлення ) меж земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи ( далі - роботи ) з виготовлення технічної документації щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки ( далі проект ), а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Технічні, економічні та інші вимоги до проекту викладені у завданні на виконання робіт, що є невід`ємною частиною договору ( додаток -1 ) ( п. 1.2 Договору ).

Етапи та строки виконання робіг визначаються погодженим сторонами календарним планом виконання робіт ( додаток -2 ) ( п. 1.3 Договору ).

Загальна вартість робіт за цим договором становить 1 285 903,12 грн., без ПДВ. Загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт ( додаток -3 ), що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт ( додаток -4 ) ( п. 2.1 Договору ).

Замовник у 5 денний строк починаючи з дня підписання договору зобов`язується здійснити авансовий платіж виконавцю у розмірі 235 903,12 грн., без ПДВ, відповідно до погодженого сторонами календарного плану виконання робіт ( додаток -2 ) ( п. 2.2 Договору ).

Відповідно до п. 2.3 Договору Замовник зобов`язується здійснювати оплату виконавцю робіт поетапно згідно погодженим сторонами календарним планом виконання робіт ( додаток -2 ).

П. 3.1. Договору встановлення меж земельної ділянки визначено, що приймання виконаних робіт за цим договором оформляється актом приймання - передачі робіт.

Замовник зобов`язаний підписати акт протягом 30 банківських днів з дня одержання проекту ( п. 3.2. Договору )

У разі відмови від підписання акта замовник складає протягом 5 днів з моменту отримання акта і проекту мотивований протокол розбіжностей ( п. 3.3. Договору ).

У випадку мотивованого відмовлення Замовника, сторони складають двосторонній акт із переліком необхідних доробок і термінів їхнього виконання ( п. 3.4. Договору ).

Початок робіт 02.11.2021 р., їх закінчення 30.04.2022 р. ( п. 4.1 Договору ).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань ( п. 9.1 Договору ).

Зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору ( п. 9.2 Договору ).

Замовником затверджено та погоджене Виконавецем Завдання на виконання робіт, що є додатком -1 до договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р.

Умовами завдання визначено вхідні дані, а саме розмір земельної ділянки ( 3 536, 40 га. ). Умовами Договору не визначено місце розташування земельної ділянки, її приналежність та загальні координати.

Замовником та Виконавецем підписано календарний план виконання робіт, що є Додатком -2 до договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р., яким визначено етапи робіт, строки виконання робіт, дати виконання робіт, вартість робіт, строки поетапної сплати вартості робіт.

Замовником та Виконавецем підписано протокол погодження договірної ціни за роботу до договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р., що є додатком -3 до договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р. Загальна вартість робіт 1 285 903,12 грн. Вказаний протокол узгоджується з умовами п. 2.1 Договору.

Згідно платіжної інструкції від 05.11.2021 р. Замовником перераховано Виконавцю 235 903,12 грн., призначення платіжної інструкції: Оплата за підготовчі зг. рах. № ДН/21-165 від 02.11.2021 р. без ПДВ.

Згідно платіжної інструкції від 29.12.2021 р. Замовником перераховано Виконавцю 210 000 грн., призначення платіжної інструкції: Оплата та проведення топографо-геодезичних вишукувань зг. рах. № ДН/21-165 від 23.12.2021 р. без ПДВ.

Згідно платіжної інструкції від 24.02.2022 р. Замовником перераховано Виконавцю 210 000 грн., призначення платіжної інструкції: Оплата виготовлення технічної документації зг. рах. № ДН/21-165 від 31.01.2022 р. без ПДВ.

Згідно платіжної інструкції від 05.10.2022 р. Замовником перераховано Виконавцю 250 000 грн., призначення платіжної інструкції: Оплата за погодження меж земельних ділянок зг. рах. № ДН/21-165 від 04.10.2022 р. без ПДВ.

Згідно платіжної інструкції № 321 від 11.11.2022 р. Замовником перераховано Виконавцю 230 000 грн., призначення платіжної інструкції: за виготовлення обмінних файлів згідно рахунку № ДН/21-165 від 08.11.2022 р. без ПДВ.

Загальна сума перерахованих грошових коштів 1 135 903 грн. 12 коп., що не відповідає умовам п. 2.1 Договору, Календарному плану виконання робіт та Протоколу погодження договірної ціни.

В матеріалах справи відсутні належні докази направлення на адресу Позивача та отримання останнім акту приймання - передачі робіт.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 2205/23-1 від 22.05.2023 р. щодо невиконання умов Договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р. та вимагав повернення сплачених грошових коштів.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача до суду з позовом.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо наявності або відсутності правових підстав для стягнення з Відповідача 1 135 903 грн. 12 коп. попередньої оплати ( авансу ) за договором № ДН/21-165 про виготовлення технічної документації щодо вставлення ( відновлення ) меж земельної ділянки від 02.11.2021 р. та нарахованих на вказану суму ?2 217 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 6 348 грн. 61 коп. 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

При цьому, як зазначає Скаржник в апеляційній скарзі підстава для звернення з позовом, обгрунтована ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки забезпечуються із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на залученні другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Зобов`язання надання з підстави, встановленої ст. 11 цього Кодексу . Зобов`язання має обгрунтовуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626 - 629 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторінок, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначених умов договору з вимогами цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору встановлюють умови (пункти), визначені на сторінках розсуду і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України , з якими відповідають положення ст. 193 ГК України , зобов`язання має відповідати належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства, а за створення таких умов та вимог - вимоги. до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на умови укладеного між сторонами правочину, останній містить у собі елементи договору підряду.

Згідно з частиною 1 ст. 837 ЦК України , за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язаний понести свій ризик виконати певну роботу за виконання завдань другої сторони (замовника), замовник зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняв роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків зараз заявити про них підрядники. Якщо замовник не зробив такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи з умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Ст. 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремі етапи встановлюються в договорі підряду.

За умовами договору Замовник мав сплатити 1 285 903 грн. 12 коп. до 15.04.2022 р., в свою чергу Виконавець у строк до 30.04.2022 р. ( п. п. 3.1, 4.1 договору ) мав виконати роботи та направити на адресу Замовника акт приймання-передачі виконаних робіт.

Так, загальна сума перерахованих грошових коштів склала 1 135 903 грн. 12 коп., що менше на 150 000 грн., від суми яка повинна бути сплачена, та не відповідає умовам п. 2.1 Договору, Календарному плану виконання робіт та Протоколу погодження договірної ціни.

При цьому, поетапна звітність щодо виконання робіт ( Календарний план) умовами Договору не передбачена.

Отже матеріалами справи встановлено, що умови договору щодо своєчасної оплати вартості робіт в обсязі встановленого умовами договору, Замовником виконані не були, при цьому частина коштів були перераховані Виконавцю із запізненням та не у повному обсязі.

Необхідно зазначити, що за приписами ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно з ч. 3 ст. 220 ГК України, боржник не оцінюється таким чином, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України , ч. 1 ст. 1 ст. 221 ГК України кредитор визнає таким чином, що прострочив виконання господарського зобов`язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свою обов`язку.

Як зазначив суд першої інстанції - матеріали справи не містять належних доказів направлення на адресу Замовника та отримання останнім акту приймання-передачі робіт. При цьому, Відповідачем долучено до матеріалів справи докази виконання робіт за договором. Повнота виконання робіт, за умовами Договору, перевіряється під час розгляду акту приймання-передачі робіт.

Разом з тим, як слушно зауважив Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу - зазначаючи в позовній заяві щодо складання технічної документації Відповідачем з порушенням правил та не у відповідності до фактичних даних, Позивач тим самим підтвердив факт отримання технічних документацій. Тобто, Відповідачем були передані Позивачеві певні етапи роботи за Договором № ДН/21-65 від 02.11.2021 р. про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки.

Проте, матеріали справи не містять, а Позивачем не надано доказів повідомлення Виконавця про виявлення недоліків та складання двостороннього акту із зазначенням терміну на усунення недоліків, у разі їх наявності.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт ( виявлені недоліки ) у строк, визначений договором. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити ( у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт ) законом покладений саме на замовника ( такі висновки наведені в постановах Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 917/1489/18, від 18.07.2019 р. у справі № 910/6491/18, від 19.06.2019 р. у справі № 910/11191/18 ).

Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 2205/23-1 від 22.05.2023 р. щодо невиконання умов Договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р. в якій вимагав повернення сплачених грошових коштів. В обгрунтування своїх вимог, Позивач посилався на ст. ст. 530, 610, 611, 612, 615, а також ч. 2 ст. 849 ЦК України. При цьому, претензія не містить повідомлення Замовника про відмову від договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р..

Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами ч.1 ст. 850 та ст. 851 ЦК замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст. 849 ЦК України, відповідно до якої: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч.1); якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2); якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.3); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч.4).

Правовий аналіз частин 2 та 4 ст. 849 ЦК дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, ч. 2 ст. 849 ЦК передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

При цьому, відмова замовника від договору підряду, яка за своє суттє є одностороннім правочином, може бути вчинена до моменту завершення виконання підрядником робіт та із зазначенням відповідних правових підстав.

Як зазначалося раніше претензія № 2205/23-1 від 22.05.2023 р. не містить відмови Замовника від договору № ДН/21-165 від 02.11.2021 р..

Разом з цим, умови договору щодо своєчасної оплати вартості робіт в обсязі встановленого умовами договору, Замовником виконані не були, а частина коштів була перерахована Виконавцю із запізненням та не у повному обсязі.

Прийнявши до уваги наведені обставини та надавши оцінку доказам, які згідно з вимогами підтверджують, що Позивачем не доведено істотного невиконання або неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за договором, господарський суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "ПОЛИВАНІВКА" Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "ПОЛИВАНІВКА" Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 р. у справі № 904/4515/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.03.2024 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Л.А. Коваль