УХВАЛА

07 березня 2024 року

м. Київ

Cправа № 922/461/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 (колегія суддів: Слободін М. М., Гребенюк Н. В., Шутенко І. А.) у справі

за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова до відповідачів: 1) Харківської міської ради; 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; 3) фізичної особи-підприємця Нікітіної (Цюменко) Анни Сергіївни; 4) ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування пункту додатку до рішення, визнання недійсним договору, скасування рішення приватного нотаріуса, припинення права власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункт 56 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 22.06.2018 № 5589-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Нікітіною (Цюменко) А. С., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тихоновою І. В. і зареєстрований в реєстрі за № 140;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєди О. Д. від 31.07.2020 № 53395183 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01, на підставі якого нежитлові приміщення цокольного поверху № 0-23, 0-23а у житловому будинку літ. "А-9", загальною площею 42,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , змінено на нежитлові приміщення цокольного поверху № 0-23, 0-23а, 0-23б житловому будинку літ. "А-9", загальною площею 40,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2020 № 126 згідно з рішенням про державну реєстрацію від 31.07.2020 № 53395183;

- витребувати у ОСОБА_1 на користь Харківської міської територіальної громади об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 - нежитлові приміщення цокольного поверху № 0-23, 0-23а у житловому будинку літ. "А-9", загальною площею 42,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

08.12.2022 Господарський суд Харківської області ухвалив рішення про задоволення позову.

16.01.2024 Східний апеляційний господарський суд прийняв постанову, повний текст якої склав 25.01.2024, про скасування цього рішення та ухвалив нове - про відмову у позові.

14.02.2024 заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури зазначив, що оскаржує постанову суду апеляційної інстанції відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки цей суд застосував норми права без врахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду (стор. 4 касаційної скарги); у касаційній скарзі наведені відповідні обґрунтування цієї підстави оскарження.

Окрім цього, скаржник також вказав, що оскаржуване судове рішення прийнято судом апеляційної інстанції з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, а тому відповідно до пункту 1 та пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підлягає скасуванню (стор. 5 касаційної скарги).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору.

Однак, пославшись у касаційній скарзі на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, заступник керівника Харківської обласної прокуратури не обґрунтував цю підставу касаційного оскарження, оскільки не вказав, яку саме норму права судом апеляційної інстанцій було застосовано неправильно та щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

Тож скаржнику необхідно визначитися щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, та обґрунтувати таку підставу з урахуванням викладеного вище.

Отже, касаційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням скаржнику строку для усунення цих недоліків шляхом подання суду письмових обґрунтувань підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України з урахуванням наведеного в цій ухвалі. В разі невиконання вимог суду касаційна скарга в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, вважатиметься неподаною.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без руху.

2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 або через підсистему "Електронний суд" та іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов