ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. м. Рівне Справа № 918/45/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради (вул. Гірницька, 3А, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" (вул. Михайла Грушевського, 134, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604, )

про стягнення 119 329 грн 28 коп.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшов позов Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" про стягнення 119 329 грн 28 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем зобов`язань із оплати спожитих послуг централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та дощових стоків за Договором № 60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011 за період із січня 2021 до грудня 2023 року з урахування заборгованості за попередні періоди.

Ухвалою від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/45/24. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 13.02.2024. Зобов`язано позивача у термін до початку першого судового засідання надати суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача за договором № 60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

Ухвалою від 13.02.2024 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 29.02.2024. Повторно зобов`язано позивача у термін до початку судового засідання 29.02.2024 надати суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача за договором № 60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011.

19 лютого 2024 року від представника позивача через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів.

29 лютого 2024 року від представника позивача через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів, долучених до клопотанні від 19.02.2024 та поновлення позивачу процесуального строку для подання до суду даних доказів.

29 лютого 2024 року судом встановлено, що позивач та відповідач у справі не забезпечили явку повноважних представників у судове засідання.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про доставку йому 15.02.2024 о 16:11 год. ухвали від 13.02.2024 до електронного кабінету через підсистему "Електронний суд".

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

13 лютого 2024 року від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що поштове відправлення за трек-номером 733 (а саме: ухвала від 13.02.2024) повернулося із адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" (вул. Михайла Грушевського, 134, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604) із відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося до суду за зворотною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, а неотримання ухвали від 13.02.2024 відповідачем є наслідком бездіяльності щодо її належного отримання. З огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 13.02.2024 вважається врученою відповідачу належним чином 23.02.2024.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та з огляду на наявність вказаної заяви позивача від 13.02.2024, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача та відповідача.

Розглянувши клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів, долучених до клопотання від 19.02.2024, про поновлення позивачу процесуального строку для подання до суду даних доказів та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, суд виснує наступне.

Відповідно до ч. 2, 4, 5, 8 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як встановлено судом, позивач просить суд долучити до матеріалів справи обґрунтований розрахунок, а також рахунки на оплату послуг, правила приймання стічних вод.

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав вимоги ухвали про відкриття провадження у справі та від 13.02.2024 та надав суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача за договором № 60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011. Відтак даний розрахунок приймається судом.

Водночас як вбачається, позивач просить суд долучити до матеріалів справи нові докази, а саме: рахунки на оплату послуг (36 шт) та правила приймання стічних вод. Дані докази подано позивачем з пропуском встановленого законом процесуального строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання нових доказів позивач вказує, що неподання доказів разом з позовною заявою зумовлено тим, що позивачем подано розрахунок заборгованості із помилкою. Ухвалою від 15.01.2023 було зобов`язано позивача у термін до початку першого судового засідання надати суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача за договором №60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011. При виправленні помилки в розрахунку заборгованості і для об`єктивності відображення даних, які містяться у вказаному розрахунку і на підтвердження суми заборгованості бухгалтерією було надано додатково рахунки, які виставлялись відповідачу на оплату послуг. Щодо подання правил приймання стічних вод, то такі правила хоча і не подавались разом із позовною заявою, але мають важливе значення для справи і необхідність у долученні даного доказу виникла лише після першого судового засідання у справі.

Дослідивши вище наведені обґрунтування позивача, суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем процесуального строку на подання доказів та прийняття їх до розгляду з огляду на те, що судом дійсно витребовувався від позивача обґрунтований розрахунок сум, які заявлені до стягнення. Тому для підтвердження даних, які відображені в розрахунку, позивачем правомірно долучаються до матеріалів справи рахунки на оплату послуг (36 шт) та правила приймання стічних вод.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Основоположними елементами права на справедливий суд є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Право на суд поширюється на здійснення окремих судових процедур.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення ( Delcourt v. Belgium).

Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France).

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

З огляду на викладене у сукупності суд визнає поважними причини пропуску строку позивачу на подання доказів, долучає їх до матеріалів справи та подальший розгляд справи буде здійснюватися з їх урахуванням, оскільки втрата процесуальної можливості на подання доказів в обґрунтування розрахунку розміру сум, що заявлені до стягнення з причин, які визнано судом поважними, є процедурним поняттям, яке може порушити принцип забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

При цьому ухвалою від 15.01.2024, серед іншого, запропоновано відповідачу протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно до ст. 165 ГПК України подати суду відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності).

Поштове відправлення за трек-номером 80 (а саме: ухвала про відкриття провадження у справі) повернулося із адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" (вул. Михайла Грушевського, 134, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604) із відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося до суду за зворотною адресою.

Вказана ухвала від 15.01.2024 вважається врученою відповідачу належним чином 26.01.2024.

Відтак строк на подання відзиву сплинув 12.02.2024 (з урахуванням того, що 15-й день припав на суботу, що є вихідним днем, а відтак переноситься на перший після нього робочий день).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Комунальне підприємство "Дубноводоканал" Дубенської міської ради є підприємством комунальної форми власності, основним видом діяльності якого є послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на території громади міста Дубно.

Позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та вивозу сміття згідно з Законами України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених ПКМУ від 05.07.2019 № 690 та Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Дубно, затверджені у 2019 році рішенням Дубенської міської ради від 24.12.2019 року №4432.

Відповідно до ст.9 ЗУ "Про критичну інфраструктуру" та Порядку віднесення об`єктів до об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №109, Міністерством розвитку громад та територій України наказом від 07.09.2022 №167 Комунальне підприємство "Дубноводоканал" Дубенської міської ради включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типом основної послуги централізоване водопостачання та водовідведення (лист Департаменту житлово- комунального господарства енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації №2460/01.1/1 від 22.09.2022).

Відповідно до п.5 ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Як встановлено судом, 21.09.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 60 (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору КП "Дубноводоканал" ДМР зобов`язалось своєчасно надавати послуги відповідної якості з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 21, 2.1.1. розділу 2 Договору тарифи на Послуги на момент укладення даного Договору становлять:

2.1.1. З централізованого постачання холодної води 9,43 грн/ куб. метр;

2.1.2. З водовідведення 8,10 грн/куб. метр.

Про зміну тарифів на Послуги, Виконавець повідомляє Замовника в письмовій формі. (п. 2.2. Договору).

Плата за надані Послуги за на явності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). (п. 2.3. Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 3.1. Договору).

У разі застосування щомісячної системи Послуг, платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.(п. 3.2. Договору).

Послуги оплачуються в безготівковій формі. (п. 3.4. Договору). Плата за Послуги вноситься на розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 в АКЇБ «Укрсиббанк" м. Харків, МФО 351005, .(п. 3.8. Договору).

За наявності у споживача засобів обліку води, справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку. (п. 3.5. Договору).

Кількість господарсько-побутових стоків приймається рівною кількістю спожитої води з комунального водопроводу та інших джерел разом взятих. Кількість талих і дощових вод, які відводять в комунальну каналізаційну мережу з території і дахів будівель споживача, проводиться автоматизовано згідно з тарифами попереднього місяця по формулі В = 10 ЖНЕ (м3/місяць), де Ж - коефіцієнт стоку, Н - висота шару опадів за попередній місяць (в мм) (на підставі довідки Рівненського обласного центру по гідрометеорології), Е - площа водозабору (в га) (п. 3.5, 3.6. Договору).

У разі надання Послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець здійснює перерахунок розміру плати згідно з додатком до правил. (п. 3.10 Договору).

Сторони узгодили між собою права та обов`язки, які зафіксували у розділі 4 Договору.

Так, відповідно до п. 4.2.1. Договору споживач зобов`язаний оплачувати Послуги в установлені договором строки.

Також сторони обумовили відповідальність за невиконання умов договору, порядок розв`язання спорів, питання щодо форс-мажорних обставин, строк дії договору та його додаткові умови.

Цей договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або про необхідність перегляду. (п.п. 8.1. та 8.2. Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається із додатку № 1 до Договору "дислокація об`єктів і розрахунок водопостачання і водовідведення" відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення та вивозу побутових відходів (сміття) за адресою: м. Дубно, вул. М.Грушевського, 134.

Отже, здійснюючи господарську діяльність за вказаною адресою, відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Відповідно до п. 5 ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

За ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням. Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтями 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Порядок надання житлово-комунальних послуг має відповідати умовам договору та вимогам законодавства (ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627) (далі - Правила користування).

Вказані Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України; є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1. Правил користування) ( у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Положеннями п. 1.2. Правил користування визначено, що виробник послуг централізованого водопостачання та водовідведення - суб`єкт господарювання, що виробляє або створює послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - виробник); контрольна проба - проба стічних вод споживача (субспоживача), відібрана з контрольного колодязя з метою визначення складу стічних вод, що відводяться у централізовану мережу водовідведення.

Згідно з п. 2.1. Правил користування договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 3.6., 3.7. Правил користування оплата споживачами за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованою в Мін`юсті 26.04.2002 за № 402/6690. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Пунктом 1.4. Правил користування передбачено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін`юсті 26.04.2002 за № 403/6691 (надалі - Правила приймання, які втратили чинність 21.05.2017), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

За п. 1.2 Правил приймання від 19.02.2002 № 37, останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

На підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію. Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України (п. 1.5., 1.6. Правил приймання від 19.02.2002 № 37).

Питання встановлення та стягнення плати за понаднормативні скиди стічних вод врегульоване Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженим наказам Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.

Питання встановлення та стягнення плати за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення врегульоване, серед іншого, Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Дубно, затверджені у 2019 році рішенням Дубенської міської ради від 24.12.2019 року №4432.

Відповідно до вимог ст. 815 Цивільного кодексу України, ст.32 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", пунктів 18,20 Правил, користування водою в Україні є платним і споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату за надані комунальні послуги за встановленими нормами і тарифами.

Пунктом 1 ч.І ст.7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів.

Відповідно до п.п. 1 та 5 ч.2 ст.7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач, зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

В силу ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого Індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень п.1, ч.І ст.13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води та водовідведення за своїм функціональним призначенням належать до житлово-комунальних послуг.

Згідно п.5,10 ч.2 ст.7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Вищенаведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690.

Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст.5 вищевказаного Закону).

В силу ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Також стаття 632 ЦК України передбачає, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Так, відповідно до вимог ст.4 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, і встановлення цін/тарифі в на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Отже, суб`єкт господарської діяльності, який є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зобов`язаний сплачувати надані йому такі послуги вчасно.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 639/10591/14-ц та від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 638/11589/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, за період господарської діяльності 2021-2023 роки включно до 01.01.2024 відповідач свої зобов`язання за договором № 60 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 21.09.2011 щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг належним чином не виконував.

При цьому, позивачем виставлялися рахунки для відповідача на загальну суму 119 329 грн 28 коп., а саме:

- рахунок № 60 від 30.01.2021 за січень 2021 на суму 1063 грн 14 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.02.2021 за лютий 2021 на суму 1 512 грн 93 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 14.03.2021 за березень 2021 на суму2 344 грн 36 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 30.04.2021 за квітень 2021 на суму 1 868 грн 76 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 30.05.2021 за травня 2021 на суму 923 грн 40 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 30.06.2021 за червень 2021 на суму 1 895 грн 40 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.07.2021 за липень 2021 на суму 3 061 грн 30 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 30.08.2021 за серпень 2021 на суму 2 397 грн 60 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.09.2021 за вересень 2021 на суму 6 167 грн 04 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.10.2021 за жовтень 2021 на суму 3 129 грн 28 коп. з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.11.2021 за листопад 2021 на суму 124 грн 46 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.12.2021 за грудень 2021 на суму 977 грн 90 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.01.2022 за січень 2022 на суму 4 107 грн 18 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 20.02.2022 за лютий 2022 на суму 1 973 грн 58 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.03.2022 за березень 2022 на суму 313 грн 36 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.04.2022 за квітень 2022 на суму 586 грн 74 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.05.2022 за травень 2022 на суму 2 169 грн 16 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.06.2022 за червень 2022 на суму 1 374 грн 32 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.07.2022 за липень 2022 на суму 2 840 грн 33 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.08.2022 за серпень 2022 на суму 4 748 грн 47 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.01.2022 за вересень 2022 на суму 5 842 грн 16 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.10.2022 за жовтень 2022 на суму 8 308 грн 78 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.11.2022 за листопад 2022 на суму 1 839 грн 72 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.12.2022 за грудень 2022 на суму 2 095 грн 69 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.01.2023 за січень 2023 на суму 4 632 грн 12 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.02.2023 за лютий 2023 на суму 1 490 грн 67 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.03.2023 за березень 2023 на суму 1 444 грн 13 коп; (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.04.2023 за квітень 2023 на суму 4 283 грн 07 коп.( з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.05.2023 за травень 2023 на суму5 656 грн 00 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.06.2023 за червень 2023 на суму 536 грн 60 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.07.2023 за липень 2023 на суму 2 933 грн 41 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.08.2023 за серпень 2023 на суму 6 423 грн 91 коп. (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.09.2023 за вересень 2023 на суму 1 909 грн 53 коп (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.10.2023 за жовтень 2023 на суму 885 грн 65 коп (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 29.11.2023 за листопад 2023 на суму 4 911 грн 36 коп (з ПДВ);

- рахунок № 60 від 28.12.2023 за грудень 2023 на суму 3 747 грн 86 коп (з ПДВ);

Разом з тим, станом на 01.01.2021 заборгованість відповідача, яка залишається непогашеною, складала 18 909 грн 41 коп., що також відображено у рахунку № 60 від 30.01.2021.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримуючи щомісячно послуги, жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, який кожного місяця вказується в рахунках, вартості послуг, їх об`ємів та якості.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором також свідчить відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення Комунальним підприємством "Дубноводоканал" Дубенської міської ради умов Договору.

Відповідачем обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, належними та допустимими доказами не спростовано. Доказів оплати заборгованості у загальному розмірі 119 329 грн 28 коп. не надано.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення прав позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп. та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Позивачем оплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 30 від 09.01.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 119 329 грн 28 коп., то розмір судового збору становить 3 028 грн 00 коп. який покладається на відповідача.

Крім того, як вбачається, у п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Однак оскільки позивач не вказує розмір суми витрат на професійну правничу допомогу, яку просить суд стягнути на свою користь із відповідача - суд не розглядає дану вимогу про розподіл судових витрат.

Водночас суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права в порядку ст. 244 ГПК України звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, визначивши при цьому суму, яку просить стягнути зі сторони відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 222, 233, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" про стягнення 119 329 грн 28 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ливарно-механічний завод "Ісполін" (вул. Михайла Грушевського, 134, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604, ) на користь Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради (вул. Гірницька, 3А, м. Дубно, Рівненська обл., Дубенський р-н, 35604, ) 119 329 (сто дев`ятнадцять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 28 коп. основного боргу та 3 028 (три тисячі двадцять чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано "05" березня 2024 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич