ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. Справа№ 910/7037/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Кузмінської О.Р.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 05.03.2024 у справі №910/7037/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024, повний текст якого складений 10.01.2024,

у справі № 910/7037/23 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни

до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича

про розірвання договору та стягнення 553 948,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про розірвання укладеного між сторонами договору № 002 від 27.07.2021, щодо управління об`єктом - приміщенням площею 59,8 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Ревуцького, 11, а також стягнення з відповідача перехованої на виконання вказаного договору передоплати у загальній сумі 553 948,47 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/7037/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни про розподіл судових витрат відмовлено повністю.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 910/7037/23 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни відмовлено повністю, а тому витрати, понесені останньою на професійну правничу допомогу згідно з положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Куликовська Юлія Валеріївна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що вона також звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 по справі №910/7037/23, а відтак, оскільки вказане рішення є очевидно незаконним та підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, то ця апеляційна скарга також підлягає задоволенню, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до положень ч.4 ст.129 ЦПК України, у разі задоволення позову мають бути покладені на відповідача.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 23.01.2024, справу № 910/7037/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю. Тищенко О.В..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/7037/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 05.03.2024 об 11:15 год.

04.03.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому відповідач, з посиланням на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, просить апеляційні скарги залишити без задоволення.

Крім того заявник просить поновити йому строк на подання відзивів.

Щодо вказаного клопотання, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення..

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 119 ГПК України).

Стаття 7 ГПК України визначає принцип рівності всіх перед законом і судом.

Стаття 13 ГПК України встановлює, що:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

- суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, за положеннями ГПК України кожна сторона має рівні права, а суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити вказане клопотання відповідача та продовжити йому строк поновити йому строк на подання відзивів.

Станом на 05.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач представників в судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представника відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У травні 2023 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича, в якому просив розірвати укладений між сторонами договір № 002 від 27.07.2021, щодо управління об`єктом - приміщенням площею 59,8 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Ревуцького, 11, а також стягнути з відповідача переховану на виконання вказаного договору передоплату у загальній сумі 553 948,47 грн.

Крім того у позові позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до яких, серед іншого віднесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн. та просив врахувати, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи позовної заяви у суді першої інстанції, будуть подані ним протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/7037/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

15.12.2023 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про розподіл судових витрат, в якій позивач просив визнати поважними причини пропуску строку для подання такої заяви та поновити йому процесуальний строк на її подання, а також розподілити судові витрати позивача по справі в сумі 36 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 визнано поважними причини пропуску позивачем строку на подання до суду заяви про розподіл судових витрат та поновлено позивачу строк на звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат у справі № 910/7037/23, розгляд заяви призначено на 09.01.2024.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни про розподіл судових витрат відмовлено повністю, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Стаття 221 ГПК України встановлює, що:

- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1);

- для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2);

- у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч. 3).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За змістом положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог у цій справі відмовлено повністю, підстави для покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу, які позивач поніс в суді першої інстанції в сумі 36 000,00 грн., відсутні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000,00 грн.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване додаткове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни на додаткове рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/7037/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7037/23.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 05.03.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала