ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1135/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Вовченко Надії Анатоліївни, смт Коротич Харківської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромізоляція», м. Ужгород

про стягнення 63 200,00 грн

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Вовченко Надія Анатоліївна звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромізоляція» 63 200,00 грн заборгованості за поставлений товар (деревообробне обладнання та комплектуючі), посилаючись на невиконання Договору купівлі-продажу товару № 01/10 від 01.10.2021 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/1135/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання ухвали від 15.01.2024 до електронного кабінету ТОВ «Укрпромізоляція», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 16.01.2024 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості за поставлений товар (деревообробне обладнання та комплектуючі) за Договором купівлі-продажу товару (з розстрочкою платежу) № 01/10 від 01.10.2021 у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 63 200,00 грн, з вимогами про стягнення яких подано даний позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

01 жовтня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем Вовченко Надією Анатоліївною, як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромізоляція», як Покупцем було укладено Договір купівлі-продажу товару (з розстрочкою платежу) № 01/10 (надалі - Договір) за умовами п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати Покупцю Товар (деревообробне обладнання та комплектуючі) в кількості та асортименті згідно з Додатком №1 до цього Договору, а Покупець, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити Товар.

Додатком №1 до Договору сторони обумовили перелік товару, що передається від Продавця до Покупця за Договором на загальну суму 160 500,00 грн, що відповідає встановленій в п. 3.1. Договору ціні товару.

За змістом п.п. 1.2., 3.1. Договору товар передається Покупцю на умовах розстрочки платежу за товар в порядку, передбаченому цим Договором. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця.

Відповідно до п. 3.3. Договору оплата товару здійснюється частинами помісячно. Перший платіж 15.10.2021 19 250,00 грн; другий-шостий платежі щомісячно 15 числа з листопада 2021 по березень 2022 року включно в сумі 28 250,00 грн (п.п. 3.3.1.-3.3.6. Договору). Покупець має право достроково сплатити Продавцю всю суму договору.

За змістом п.п. 4.1., 4.2. Договору право власності на товар переходить від Продавця на Покупця з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі товару. Сторони зобов`язані підписати акт прийому-передачі товару на протязі 3 робочих днів з моменту оплати Покупцем всієї суми Договору, зазначеної в п. 3.1. Договору.

За умовами п. 7.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За позицією позивача ним, на виконання умов укладеного Договору передано зазначений в Додатку №1 до Договору товар (деревообробне обладнання та комплектуючі), а Покупцем прийнято зазначений товар на суму 160 500,00 грн (з ПДВ), що не заперечено відповідачем у справі.

В той же час, як зазначає в позовній заяві позивача, відповідачем не виконано в повному обсязі зобов`язання з оплати вартості переданого йому за Договором товару у визначений в п.п. 3.3.1.-3.3.6. п.. 3.1. Договору строк, здійснивши сплату вартості отриманого товару в сумі 97 300,00 грн, що підтверджується банківською випискою по розрахунковому рахунку позивача від 26.09.2022, у зв`язку з чим у ТОВ «Укрпромізоляція» виникла заборгованість в розмірі 63 200,00 грн, стягнення якої і є предметом судового розгляду у цій справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальними положеннями про купівлю-продаж визначено обов`язок Покупця оплати товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до змісту п. 1 ст. 694 ЦК України визначено, що договором може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не в повній мірі оплачено вартість отриманого за Договором товару (деревообробне обладнання та комплектуючі) згідно з встановленим в п.п. 3.3.1-3.3.6. п. 3.3. Договору графіком, здійснивши часткову оплату за товар в розмірі 97 300,00 грн, що підтверджується долученою до позовної заяви випискою по банківському рахунку позивача від 26.09.2022, у зв`язку з чим слід дійти висновку про порушення Покупцем взятих на себе зобов`язань щодо оплати повної вартості отриманого ним Товару згідно з визначеним в п. 3.3. Договору графіком, у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді за Відповідачем рахується заборгованість за отриманий за Договором Товар в сумі 63 200,00 грн.

В даному випадку судом береться до уваги, що відповідачем обсяг та вартість отриманого від позивача товару не заперечується, а відповідно до виписки по банківському рахунку позивача від 26.09.2022 вбачається здійснення ТОВ «Укрпромізоляція» оплати (18.10.2021 15 000,00 грн, 09.11.2021 12 300,00 грн, 30.12.2021 40 000,00 грн та 25.05.2022 30 000,00 грн з призначенням платежу: «за обладнання згідно Договору купівлі-продажу №01/10 від 01.10.2021», чим додатково підтверджується отримання товару за Договором відповідачем.

Крім того, суд приймає до уваги, що умовами п. 4.2. Договору сторонами визначено підписання акту приймання-передачі товару протягом 3-х днів з моменту повної оплати Покупцем вартості отриманого товару, чого в спірних правовідносинах судом не встановлено, що, в свою чергу, виключає можливість підписання сторонами відповідного акту на підтвердження факту передання товару від Продавця до Покупця.

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення з позовом та вирішення даного спору становить 63 200,00 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у справі.

При цьому, з огляду на зазначене позивачем в позовній заяві клопотання про наявність витрат па професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромізоляція» (88015, м. Ужгород, вул. Богомольця, буд. 21, ) на користь Фізичної особи-підприємця Вовченко Надії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 63 200,00 грн (шістдесят три тисячі двісті гривень 00 копійок) заборгованості та 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 березня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.