ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 Справа № 914/3215/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пентойл"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл"

про стягнення 635239,00 грн

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Пентойл" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл" про стягнення 635239,00 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивачем подано заяву (вх.№4351/24 від 14.02.2024) про розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пентойл".

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

26.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пентойл" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл" (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №14-2607/21-19, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти i оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - товар, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Відповідно до пункту 2.1. договору, товар поставляється погодженими партіями. Поставка товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін.

Згідно з пунктом 2.4. договору, товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по якості - відповідно до технічних умов і інших нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника), по кількості - відповідно до товарно-транспортних або накладних документів (видаткова накладна та/або акт приймання-передачі), у відповідності з вибраним базисом поставки товару.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору передбачено, що загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах. Покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару, (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі).

Відповідно до пунктів 3.3. та 3.4. договору, право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі). Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

Як зазначено у позовній заяві, позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар відповідно до таких видаткових накладних: №638 від 29.07.2021, №652 від 03.08.2021, №659 від 05.08.2021, №669 від 08.08.2021, №678 від 11.08.2021, №681 від 13.08.2021, №689 від 15.08.2021, №701 від 21.08.2021, №714 від 26.08.2021, №724 від 29.08.2021, №743 від 05.09.2021, №762 від 13.09.2021, №777 від 17.09.2021, №778 від 20.09.2021, №795 від 27.09.2021, №801 від 29.09.2021, №816 від 06.10.2021, №829 від 12.10.2021, №843 від 18.10.2021, №858 від 25.10.2021, №863 від 28.10.2021 р. та №871 від 03.11.2021.

Однак, як стверджує позивач, відповідач свій обов`язок щодо оплати поставленого в рамках договору та прийнятого відповідачем товару належним чином не виконав, оскільки як зазначив позивач, відповідачем були оплачені у повному обсязі лише ті партії товару, що були поставлені до 25.10.2021 включно.

Як вказано у позовній заяві, відповідач оплатив лише частину вартості поставленого 28.10.2021 товару у розмірі 481097,00 грн, а оплату за товар, поставлений 03.11.2021 не здійснив зовсім.

Таким чином, як стверджує позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача з оплати вартості товару, поставленого за видатковою накладною №863 від 28.10.2021 складає 68335,00 грн, а за видатковою накладною №871 від 03.11.2021 566904,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся з позовною заявою до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 635239,00 грн (68335,00 грн заборгованості за видатковою накладною №863 від 28.10.2021 та 566904,00 грн за видатковою накладною №871 від 03.11.2021).

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 26.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пентойл" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл" (покупець) укладено договір нафтопродуктів №14-2607/21-19, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти i оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - товар, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Факт поставки відповідачу товару 28.10.2021 на суму 549432,00 грн підтверджується видатковою накладною №863 від 28.10.2021 на суму 549432,00 грн, що підписана обома сторонами.

Щодо видаткової накладної №871 від 03.11.2021 на суму 566904,00 грн необхідно зазначити, що вказана накладна містить лише підпис та печатку зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Пентойл" (постачальник). Зі сторони покупця (Товариства з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл") відмітка про отримання товару на видатковій накладній №871 від 03.11.2021 на суму 566904,00 грн відсутня.

Інші докази, з яких можна було б встановити фактичну поставку товару по вказаній накладній на суму 566904,00 грн, в матеріалах справи відсутні. Поряд з цим, ухвалою суду від 23.01.2024 участь позивача та відповідача визнавалась обов`язковою, з метою встановлення обставин щодо поставки товару по спірній накладній, однак позивач подав заяву (вх.4351/24 від 14.02.2024) про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи також міститься видаткова накладна №743 від 05.09.2021, яка також не підписана зі сторони відповідача.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору передбачено, що загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару, (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі).

Судом встановлено, що на виконання договору поставки нафтопродуктів від 26.07.2021 №14-2607/21-19, з урахуванням видаткової накладної №743 від 05.09.2021, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 11 722 759,20 грн, а відповідачем здійснено оплату на загальну суму 11 654 424,20 грн, відповідно різниця між сумою поставленого товару та його оплатою складає 68335,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума оплати за товар охоплює суму поставленого товару на підставі видаткової накладної №743 від 05.09.2021, зокрема оскільки такий по черзі поставлено 11 з 22 поставок, що розцінюється як підтвердження поставки товару його оплатою. Водночас зі змісту умов договору поставки, а також з характеру правовідносин, що фактично склалися, вбачається, що оплата за товар проводилась у повному обсязі на дату або після його поставки. Відповідач проти позову не заперечив.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем становить 68335,00 грн.

Водночас, позивачем не доведено іншими доказами обставини щодо поставки по видатковій накладній №871 від 03.11.2021, а відповідно не підтверджено здійснення між сторонами господарської операції на суму 566904,00 грн, з огляду на що у суду відсутні підстави вважати, що по вказаній накладній у відповідача існує заборгованість перед позивачем на суму 566904,00 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже як вбачається із матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем становить 68335,00 грн. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 68335,00 грн.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 9528,58 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3153 від 30.08.2023.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1025,02 грн, оскільки позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ес-Ойл" (79026, місто Львів, вулиця Лазаренка Є. академіка, будинок 4, ідентифікаційний код 43856585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пентойл" (04211, місто Київ, проспект Івасюка Володимира, будинок 2-Д, приміщення 706-707, ідентифікаційний код 43383473) заборгованість в розмірі 68335,00 грн та 1025,02 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.03.2024.

Суддя Петрашко М.М.