ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6364/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 1 147 198,76 грн.

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 49 968,12 грн.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" Неруш О.В.

від Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Лихолат І.С.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 144 062,77 грн., що складають суму заборгованость за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022 та 3 135,99 - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" умов договорів про закупілю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" у відзиві на позовну заяву вказує на те, що початок строку для оплати товару починається з моменту своєчасного надання належним чином оформлених товарно-транспортних накладних із зазначенням в таких документах коду згідно УКТ ЗЕД (пункти 4.2. спірних договорів). Так, відповідач вказує на те, що позивачем до матеріалів справи не надано товарно-транспортних накладних, які б містили в собі зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД, та доказів їх направлення та отримання підприємством відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо вимоги ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. відповідач вказує, що вказана вимога також не підлягає задоволенню з огляду на ненадання до матеріалів справи доказів понесення таких витрат.

Відзив на позовну заяву також містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, у розмірі 10 000,00 грн. Також, ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" зазначає, що останнє має намір подати заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази протягом 5 календарних днів після ухвалення рішення суду.

28.12.2023 ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" через систему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, в якій останнє зазначає про те, що усі товарно-транспортні накладні, за якими здійснювалися поставки товарів за договорами, є належним чином оформленими, оскільки оформлені за формою, наведеною в додатку 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту Україні від 14.10.1997 № 363, яка не передбачає зазначення у товарно-транспортній накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Також, позивач вказує на те, що пункт 4.2. спірних договорів не ставить здійснення замовником оплати поставленого товару в залежність від зазначення у товарно-транспортній накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД. Так, код товару згідно УКТ ЗЕД зазначений у всіх накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей, рахунках та податкових накладних, відповідно до форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307.

До того ж, позивач зауважує, що відповідачем не вказано, яким чином не зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у товарно-транспортних накладних негативно впливає на його права, інтереси та можливість виконання ним обов`язку щодо оплати поставлених за договорами товарів.

05.01.2024 ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" через систему "Електронний суд" подані заперечення на відповідь ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", в яких відповідач наголошує на тому, що документи (товарно-транспортні накладні) без зазначення коду УКТ ЗЕД вважаються неналежним чином оформленими, у зв`язку з чим останнім не було порушено строків оплати за поставлений товар.

26.12.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути 29 808,00 грн., що складають суму штрафу відповідно до пункту 7.2. договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 та 20 160,12 грн. - пені відповідно до пункту 7.4. зазначеного договору.

Судові витрати позивач за зустрічним позовом просить покласти на відповідача за зустрічним позовом.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 в частині здійснення поставки (своєчасної поставки) товару за заявками № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023.

ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що його підприємство не отримувало електронною поштою від замовника заявок № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023.

Так, відповідач вказує, що за договором про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 його підприємством було здійснено поставки товару відповідно до накладних № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн. та № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн. на підставі усної домовленості між сторонами.

До того ж, ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", посилаючись у відзиві на Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості та статтю 670 Цивільного кодексу України, вказує про те, що замовник прийняв товар за вказаними вище накладними без зауважень, про недостачу товару постачальника не повідомляв, приймання товару не призупиняв, акту про виявлену нестачу не складав та не вимагав передання кількості товару, якої не вистачає.

Відзив на зустрічну позовну заяву містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, а саме, судовий збір в сумі 13 766,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000,00 грн.

18.01.2024 від ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій останнє вказує на наявність в матеріалах справи належних доказів направлення постачальнику на його на електронну адресу, яка зазначена в розділі 15 спірного договору, заявок на поставки товарів. До того ж, позивач за зустрічним позовом зазначає про те, що спірним договором не передбачено усний порядок замовлення на поставку товару.

Також, на думку ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", посилання відповідача за зустрічним позовом на Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості та статтю 670 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки в даному випадку товар за спірним договором на підставі заявок замовника взагалі не було поставлено ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД".

23.01.2024 ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" через систему "Електронний суд" подані заперечення на відповідь ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в яких постачальник наполягає на тому, що він не отримував будь-яких письмових заявок замовника ні на електронну пошту, ні у буд-який інший спосіб. Так, за твердженням відповідача за зустрічним позовом, поставки за договорами про закупівлю здійснювалися виключно на підставі усної домовленості між представниками замовника та постачальника; доказів отримання електронною поштою постачальником письмових заявок замовника до матеріалів справи не надано.

21.02.2024 ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" через систему "Електронний суд" подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023, додаткову угоду № 1 від 20.02.2024 до договору про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023, платіжну інструкцію № 338 від 20.02.2024 на суму 20 000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1245259 від 05.12.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4510 від 04.10.2019, посвідчення авоката України від 04.10.2023.

27.02.2024 ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" через систему "Електронний суд" подані заперечення щодо стягнення з його підприємства витрат на професійну правничу допомогу, в якому останнім зазначено, зокрема, про те, що умовами договору про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023 встановлено фіксований розмір оплати за надання правничої допомоги в сумі 16 000,00 грн., умов щодо підстав для зміни розміру гонорару вказаний договір не містить. Таким чином, ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" ставить під сумнів дотримання адвокатом Неруш О.В. та його довірителем порядку та підстав зміни розміру визначеного умовами договору гонорару шляхом підписання додаткової угоди. Також, останній зазначає, що розмір первісних позовних вимог у даній справі не змінювався ані в меншу, ані в більшу сторону, а отже, обґрунтовані підстави для збільшення вартості правової допомоги на 4 000,00 грн. відсутні; збільшення розміру таких витрат зважаючи на його фіксований розмір має на меті здійснення додаткового збагачення сторони за рахунок ПрАТ "ДТРЗ".

Крім того, за твердженням ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", детальний опис робі (наданих послуг) не містить підпису уповноваженої особи ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", не містить деталізації щодо витраченого адвокатом часу на надання відповідних послуг.

Так, ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" вважає, що заявлені до стягнення з його підприємства витрати у розмірі 20 000,00 грн. є неспівмірними до заявлених позовних вимог, є необґрунтованими та непропорційними до предмета спору у цій справі, з урахуванням складності виконаної представником позивача роботи, її обсягом та часом, що міг бути витрачений ним на виконання робіт, а також складності справи в цілому, що є підставою для відмови у задоволення вказаної вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 11.12.2023 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/6364/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.01.2024.

Ухвалою від 29.12.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою від 09.01.2024 господарським судом відкладено підготовче засідання до 23.01.2024.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.02.2024, про що постановлено ухвалу від 23.01.2024.

У судовому засіданні 21.02.2024 представником ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" заявлено усне клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду.

Обґрунтовуючи вказане клопотання представник позивача за первісним позовом посилався на те, що зустрічну позовну заяву підписано представником ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" адвокатом - Мельник М.С., посвідчення адвоката якого видано Національною асоціацією адвокатів України, в той час, як таке посвідчення повинно видаватися Радою адвокатів.

Представник ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Судом залишено без розгляду зазначене вище клопотання на підставі частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що без поважних причин не було заявлено в підготовчому провадженні.

У судовому засіданні, яке відбулось 21.02.2024, господарським судом заслухано вступне слово учасників справи та оголошено перерву до 28.02.2024.

28.02.2024 у судовому засіданні представником ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" заявлено усне клопотання про зменшення розміру неустойки за рішенням суду відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

28.02.2024 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши учасників процесу, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

За первісним позовом:

Предметом доказування у даній справі є обставини неналежного виконання відповідачем умов договорів про закупілю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

21.03.2022 Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22104 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: Запасні частини до тепловозів 2ТЕ116 та ЧМС-3.

Кількість товару: згідно специфікації № 1 (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 2 187 420,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 364 570,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 90 календарних днів після прийомки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.3 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22104 від 21.03.2022 на суму 2 187 420,00 грн. з ПДВ.

06.12.2022 Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22419 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: запчастини автозчеплення до ЧМЕЗ, 2ТЕ116.

Кількість товару: згідно специфікації (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 2 330 400,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 388 400,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022 на суму 2 330 400,00 грн. з ПДВ.

29.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

12.12.2022 Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22429 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: Емальпровід.

Кількість товару: згідно специфікації (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 282 780,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 47 130,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковій формі на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 10 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки Замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 на суму 282 780,00 грн. з ПДВ.

30.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

29.03.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

29.06.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 3, відповідно до пункту 1 якої поставка за договором про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору) виконана на 124 829,28 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 20 804,88 грн.

У пункті 2 додаткової угоди № 3 сторони дійшли згоди прийняти до виконання Специфікацію № 2 (Додаток № 2 до Договору) на загальну суму 157 950,72 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 26 325,12 грн. Специфікація № 1 до Договору втрачає чинність з дати підписання даної додаткової угоди і подальшому виконанню не підлягає.

Також, зазначеною додатковою угодою сторони вирішили пункти 1.1., 10.1. викласти в наступній редакції: " 1.1. Постачальник зобов?язується поставити (передати) у власність Замовника Товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікаціях (Додаток № 1 та Додаток № 2), які є невід?ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі", "10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.".

Матеріали справи містять Специфікацію № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 на загальну суму 157 950,72 грн. з ПДВ.

На виконання умов зазначених вище договорів позивач у період з грудня 2022 по вересень 2023 поставив відповідачеві товар на загальну суму 1 144 062,77 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-24 від 28.12.2022 на суму 396 539,28 грн., № МІБ-25 від 28.12.2022 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-26 від 28.12.2022 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-1 від 19.04.2023 на суму 46 080,00 грн., № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн., № МІБ-3 від 21.04.2023 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-4 від 25.04.2023 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-5 від 16.05.2023 на суму 148 800,00 грн., № МІБ-6 від 20.06.2023 на суму 84 197,66 грн., № МІБ-7 від 07.07.2023 на суму 39 909,60 грн., № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн., та відповідних товарно-транспортних накладних, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92).

Відповідні податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 (а.с. 93-125).

Відповідач у визначений спірними договорами строк (пункти 4.2.) за отриманий товар у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1 144 062,77 грн.

11.10.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1-0610 від 06.10.2023 з вимогою сплатити заборгованість за спірними договорами в загальній сумі 1 144 062,77 грн., докази направлення якої (опис вкладення у цінний лист, накладна № 675 від 11.10.2023) містяться в матеріалах справи (а.с. 126-128).

Вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування, що й стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище, виконуючи умови спірних договорів, позивачем поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 144 062,77 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей та відповідних товарно-транспортних накладних, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92).

Відповідні податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 (а.с. 93-125).

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за поставлений товар на суму 1 144 062,77 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

За порушення строків оплати сторонами у спірних договорах про закупівлю (пункти 7.5.) передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім заявлено до стягнення пеню за загальний період прострочення з 19.10.2023 по 28.11.2023 в сумі 3 135,99 грн.

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що строк оплати спірного товару є таким, що не настав, з огляду на відсутність в ТТН коду товару згідно УКТ ЗЕД, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 1 частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Як вже було зазначено вище, сторони, укладаючи спірні договори в п.п. 4.2, узгодили, що Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням (10, 30 та 90 банківських/календарних днів) з дати поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Положеннями частини 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В підтвердження факту передачі спірного товару, позивачем до матеріалів залучено, у т.ч. копії накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-24 від 28.12.2022 на суму 396 539,28 грн., № МІБ-25 від 28.12.2022 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-26 від 28.12.2022 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-1 від 19.04.2023 на суму 46 080,00 грн., № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн., № МІБ-3 від 21.04.2023 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-4 від 25.04.2023 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-5 від 16.05.2023 на суму 148 800,00 грн., № МІБ-6 від 20.06.2023 на суму 84 197,66 грн., № МІБ-7 від 07.07.2023 на суму 39 909,60 грн., № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн., які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операці.

З огляду на викладене, залучені до матеріалів справи копії зазначених вище накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей на суму 1 144 062,77 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб і містять передбачені законом обов`язкові реквізити первинного документу, та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за поставлений товар.

Відсутність в ТТН додатково узгоджених сторонами в договорі даних не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, і відсутність таких даних не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем до матеріалів справи надано: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023, додаткову угоду № 1 від 20.02.2024 до договору про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023, платіжну інструкцію № 338 від 20.02.2024 на суму 20 000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1245259 від 05.12.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4510 від 04.10.2019, посвідчення авоката України від 04.10.2023.

Так, 05.12.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" (далі - Клієнт) та Адвокатом Неруш Олександром Васильовичем укладено договір про надання правничої допомоги № 188, відповідно до якого останній зобов?язується скласти та подати до суду позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" заборгованості за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022, здійснити представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" у судовій справі за вказаною позовною заявою, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" зобов?язується оплатити надання зазначеної правничої допомоги у фіксованому розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" уповноважує Неруш Олександра Васильовича вчиняти будь-які дії необхідні для належного виконання даного договору. Строк дії договору встановлюється в 1 (один) рік.

20.02.2024 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до зазначеного вище договору, якою останні вирішили змінити розмір оплати за надання правничої допомоги з 16 000,00 грн. до 20 000,00 грн.

Відповідно до залученого до матеріалів справи детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, за договором про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023 адвокатом Неруш Олександром Васильовичем виконано наступні роботи (надано послуги):

- складено та подано до суду позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" заборгованості за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022;

- здійснено представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" у судовій справі за вказаною позовною заявою.

Обумовлена сторонами у договорі про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 20.02.2024) сума сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Інвест Буд" в повному обсязі відповідно до платіжної інструкції № 338 від 20.02.2024 на суму 20 000,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є гонораром адвоката, тож належить до судових витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за обґрунтованим та належно вмотивованим клопотанням іншої сторони.

Господарський суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження факту надання правничої допомоги, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, господарським судом встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (наданими відповідачем процесуальними документами, участю представника ТОВ "Метал Інвест Буд"у судових засіданнях), вартість кожної складової послуг адвоката є адекватною, доказів на їх завищення ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" суду не надано.

Крім того, враховуючи те, що відповідачем у даній справі не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., яка заявлена до стягнення позивачем.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За зустрічним позовом:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 в частині здійснення поставки (своєчасної поставки) товару за заявками № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023.

При розгляді первісного позову господарським судом встановлено факт укладання сторонами договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує про те, що ним було надіслано відповідачеві в порядку пункту 5.1. спірного договору на електронну адресу підприємства останнього (яка зазначена в Розділі 15 договору) заявки на поставку товару № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023, проте, відповідачем зобов`язання з поставки товару в установлений спірним договором строк не виконано, у зв`язку з чим ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" нараховано та пред`явлено до стягнення з ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" штраф відповідно до пункту 7.2. договору в сумі 29 808,00 грн. та пеню відповідно до пункту 7.4. зазначеного договору в сумі 20 160,12 грн.

Вказані обставини і стали причиною для звернення позивача з даним зустрічним позовом до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 статті 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (частина 1 статті 663 Цивільного кодексу України).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (частина 1 статті 664 Цивільного кодексу України).

Так, у пункті 5.1. спірного договору сторонами узгоджено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається (пункт 5.2.).

До матеріалів справи ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" залучені копії заявок на поставку - № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023, № 15-01/1692 від 02.08.2023, та докази їх надсилання, в день їх складення на електронну пошту постачальника () відповідно до пункту 5.1., та узгоджену сторонами в розділі 15 спірного договору.

Доказів, відповідно до статтей 73-74 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували зазначені вище обставини, ТОВ "Метал Інвест Буд" надано не було.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач зобов`язання щодо поставки (своєчасної поставки) товару за заявками № 15-01/631 від 10.04.2023 (на суму 43 056,00 грн.), № 15-01/1692 від 02.08.2023 (на суму 52 992,00 грн.) виконав неналежним чином, здійснивши постачання товару за накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-8 (на суму 53 104,61 грн.) 18.09.2023 та за накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей МІБ-2 (на суму 40 631,62 грн.) 21.04.2023, тобто, з пропуском строку, встановленого умовами спірного договору. Окрім того, товар за заявкою № 15-01/631 від 10.04.2023 поставлено відповідачем не в повному обсязі.

До того ж, доказів поставки товару відповідно до заявки № 15-01/029 від 09.01.2023 (на суму 52 992,00 грн.) відповідач за зустрічним позовом не надав.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі не поставки товару в строк або поставки товару не в повному обсязі, заявленому замовником, замовник має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від вартості не своєчасно поставленого або непоставленого товару.

За порушення строків поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (пункт 7.4. договору).

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 17.01.2023 по 19.12.2023 в сумі 20 160,12 грн. та штраф в сумі 29 808,00 грн.

Розрахунок пені та штрафу позивачем здійснено відповідно до умов договору.

Щодо стягнення з відповідача пред`явлених до стягнення сум пені та штрафу господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Так, з 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан, який істотним чином вплинув на можливість ведення господарської діяльності. Господарський суд також враховує те, що прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за спірним договором мало незначний проміжок часу (за накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-8 (на суму 53 104,61 грн.) від 18.09.2023 - 41 день та за накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей МІБ-2 (на суму 40 631,62 грн.) від 21.04.2023 - 3 дні); позивачем не надано доказів на підтвердження настання негативних для нього наслідків як для суб`єкта господарської діяльності у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань.

З огляду на викладене, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають до стягненню з відповідача, на 50 %.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 10 080,06 грн. та штраф в сумі 14 904,00 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються як такі, що спростовані матеріалами справи.

До того ж, господарський суд погоджується з твердженням позивача про те, що посилання ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" на Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості (Інструкцію П-6) є безпідставним, оскільки вказана Інструкція застосовується при виявленні розбіжностей між фактичною кількістю поставленого товару та кількістю товару, зазначеною у товаро-супровідних документах, що не є предметом даного судового розгляду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування учасників процесу, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Тараса Шевченка, буд. 46, ) 1 144 062,77 грн. - основного боргу; 3 135,99 - пені; 20 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу та 13 766,39 грн. - судового збору.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 1 180 965,15 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

За зустрічним позовом:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Тараса Шевченка, буд. 46, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) 14 904,00 грн. - штрафу; 10 080,06 грн. - пені; 2 147,20 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 27 131,26 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 11.03.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко