ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 березня 2024 рокум. Кропивницький Справа № 912/209/21 (912/1417/22)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Вісмут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролендлізинг»

про стягнення 56029,67 євро,

за участі:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

- представників сторін: Позивача Бірюкова А.О., Відповідача Громута В.І.,

у с т а н о в и в:

Під час судового розгляду справи у підготовчому засіданні ПП «Вісмут» 06.03.2024 подало клопотання про зупинення провадження у справі до моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/209/21 (912/483/24). В його обґрунтування ПП «Вісмут» зазначило, що у межах наведеної справи вирішується спір про недійсність угоди про залік зустрічних однорідних вимог від 05.02.2020, на підставі якої ТОВ «Агролендлізинг» заперечує позовні вимоги при розгляді даної справи. На його думку, вирішення спору з визнанням недійсною угоди про залік вимог безпосередньо вплине на вирішення даної справи, а саме цим будуть спростовані твердження ТОВ «Агролендлізинг» про припинення зобов`язань за наслідками проведеного заліку.

Представник ТОВ «Агролендлізинг» у судовому засіданні усно заперечив стосовно задоволення клопотання з огляду на незначний час, в який справа № 912/209/21 (912/483/24) може бути розглянута - вона розглядається у спрощеному провадженні, а засідання призначене на 26.03.2024. У зв`язку з цим, достатнім є оголошення перерви у справі з очікуванням завершення розгляду наведеної справи.

Вирішуючи клопотання Суд установив, що у справі розглядає спір у частині стягнення 56029,67 євро, який виник, за твердженнями «Вісмут», унаслідок розірвання договору фінансового лізингу, укладеного між Сторонами. За наслідками розірвання договору предмет лізингу повернутий ТОВ «Агролендлізинг», а тому частина лізингових платежів у спірній сумі, які сплачені у якості відшкодування вартості предмета лізингу, підлягають поверненню на підставі положень частини другої статті 693 Цивільного кодексу України.

ТОВ «Агролендлізинг» позовні вимоги не визнає та зазначає, що предмет лізингу повернутий з певним зносом (до 20 %), а тому у нього виникло право на відшкодування збитків внаслідок знецінення товару. Станом на час розгляду справи відшкодування збитків здійснене за рахунок заліку зустрічних однорідних вимог, а саме укладення 05.02.2020 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому зобов`язання з повернення 56029,67 євро припинилося його виконанням.

Отже, ключовим при вирішенні спору є юридичний аналіз припинення/неприпинення зобов`язання з повернення коштів за результатами проведеного заліку зустрічних вимог на підставі відповідної підписаної між сторонами угоди від 05.02.2020, з наданням відповідей на питання, які пов`язані з таким припиненням/неприпиненням.

Справа у цій частині спору перебуває на новому розгляді за результатами касаційного перегляду попередніх судових рішень. Зокрема, постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2023 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2023 скасовані у частині вимог про стягнення 56029,67 євро з направленням справи в цій частині на новий розгляд.

Зокрема, 13.03.2023 Господарський суд Кіровоградської області у справі прийняв рішення, яким, у наведеній частині існуючого спору, позов задовольнив та стягнув 2051823,32 грн, що еквівалентно 56029,67 євро. Стягнення коштів мотивував тим, що ТОВ «Агролендлізинг» не довело наявність у ПП «Вісмут» зустрічних зобов`язань зі сплати збитків, а тому підстави для зарахування зустрічних вимог відсутні. Через відсутність зустрічних зобов`язань, зобов`язання з повернення коштів не припинилося.

У свою чергу, Центральний апеляційний господарський суд постановою від 06.09.2023 наведене рішення місцевого суду змінив та присудив до стягнення з ТОВ «Агролендлізинг» на користь ПП «Вісмут» грошових коштів, які сплачені як відшкодування вартості предмета лізингу за договором фінансового лізингу у сумі 509416,15 грн (що еквівалентно 13910,76 євро на дату подання позову). При цьому апеляційний суд мотивував часткове задоволення позову тим, що при розрахунку суми відшкодування вартості предмета лізингу місцевий суд не врахував фактичне припинення взаємних грошових зобов`язань між сторонами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 1542407,17 грн. Апеляційний суд також зазначив, що оцінка місцевим судом угоди про залік зустрічних вимог у межах справи є неправомірною, оскільки презюмується її чинність, як укладеного правочину.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд вказав, що одночасні висновки апеляційного суду щодо «припинення зобов`язання з повернення лізингових платежів за наслідками заліку зустрічних вимог» та «стягнення цих же коштів», при припиненому зобов`язанні, є взаємовиключними. Верховний Суд також зазначив, що при касаційному перегляді неможливо дійти однозначного і беззаперечного висновку про припинення зобов`язання унаслідок заліку зустрічних вимог без дослідження попередніми судами питання однорідності вимог (з однієї сторони - кошти, виражені у національній валюті, з іншої - кошти, виражені в іноземній валюті-євро).

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові не надав оцінку правовим позиціям попередніх судів стосовно можливості/неможливості у межах розгляду цієї справи здійснювати оцінку правомірності (дійсності) угоди про залік зустрічних вимог (місцевий суд фактично вказав на таку можливість, а апеляційний суд заперечив її). У зв`язку з цим, відповідне питання є відкритим та потребує відповіді у межах справи.

Проте, на даний час питання дійсності/недійсності угоди про залік зустрічних вимог є окремим предметом спору у справі Господарського суду Кіровоградської області № 912/209/21 (912/483/24), яка відкрита ухвалою від 26.02.2024 за позовом ПП «Вісмут» до ТОВ «Агролендлізинг». Так, за змістом цієї ухвали предметом спору є, з-поміж інших, вимога про визнання недійсною угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.02.2020, укладеної між Сторонами. А відповідно до позовної заяви недійсність угоди ПП «Вісмут» пов`язує з відсутністю збитків за наслідками повернення предмета лізингу та відсутністю зустрічного зобов`язання з їх оплати.

Таким чином, у межах справи № 912/209/21 (912/483/24) вирішення спору про правомірність укладення угоди про залік зустрічних вимог потребує відповіді на аналогічне питання, яке виникло і у межах справи, яка розглядається, а саме існування зустрічного зобов`язання зі сплати збитків та його вираження у певній грошовій одиниці з наступними наслідками укладення угоди про залік.

Отож, вирішення спору у справі № 912/209/21 (912/483/24) в частині недійсності угоди про залік зустрічних вимог безпосередньо впливає на вирішення справи, яка розглядається, оскільки застосування принципу преюдиційності судового рішення, встановленого частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, не допускає можливості існування двох рішень суду щодо одного й того ж предмета спору, зокрема в частині оцінки дійсності/недійсності угоди про залік зустрічних вимог, існування якої є правовим підґрунтям заперечень ТОВ «Агролендлізинг» стосовно заявлених до нього вимог про стягнення коштів.

Запобіжником вказаної неможливості є положення, передбачені у пункті 5 частини 1 статті 227 ГПК України: суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Відтак, існує об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення справи № 912/209/21 (912/483/24), оскільки вона (неможливість) пов`язана з обставинами, які будуть установлені судом за результатами її розгляду, а установлення цих же обставин у межах даної справи унеможливлене принципом преюдиційності рішення суду та могло б призвести до протилежних правових висновків.

За таких обставин, клопотання ПП «Вісмут» є обґрунтованими, а провадження у справі підлягає зупиненню на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

При цьому заперечення ТОВ «Агролендлізинг» щодо зупинення провадження у справі Суд уважає необґрунтованими, оскільки правовий механізм зупиненням провадження необхідний суду для забезпечення дотримання процесуальних положень щодо строків розгляду справи, а безпосередньо саме зупинення з наведеної підстави є обов`язком суду (а не правом), який підлягає вчиненню лише за самим фактом виникнення відповідної обставини (підстави) для зупинення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 227, 232 ГПК України,

у х в а л и в:

1. Клопотання ПП «Вісмут» про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі зупинити до набрання законної сили рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/209/21 (912/483/24).

3. Зобов`язати ПП «Вісмут» надати до суду докази набрання рішення у справі № 912/209/21 (912/483/24) законної сили.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 12 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повну ухвалу Суд склав 07.03.2024

Суддя М.К. Закурін

Копію ухвали направити:

- Приватного підприємства «Вісмут»: 25005, м. Кропивницький, вул. Юрія Липи, 4;

- арбітражному керуючому Христенку В.В. та ТОВ «Агролендлізинг» в електронній формі до Електронного кабінету.