ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/1784/23
Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» вх. № суду 436/24 від 15.01.2024 про ухвалення додаткового рішення
у справі № 911/1784/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деко Люкс»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДК Люкс»
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп»
За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_1
про визнання недійсним договору
Учасники судового процесу:
від позивача: Нейрановський А.О.;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2 (заявник): Куришко І.І.;
від третьої особи: не з`явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1784/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деко Люкс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДК Люкс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору.
Господарський суд Київської області в судовому засіданні 11.01.2024 оголосив вступну та резолютивну частини рішення по справі № 911/1784/23, яким у задоволені позовних вимог відмовив в повному обсязі.
11.01.2024 в судовому засіданні представники сторін, до закінчення судових дебатів, заявили усні клопотання про намір подати до суду заяви про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
15.01.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» надійшла заява вх. № суду 436/24 від 15.01.2024 про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/1784/23 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 21.02.2024.
З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного судового засідання для вирішення питання про судові витрати, ухвала суду від 25.01.2024 була доставлена позивачу та представнику відповідач-2 в їх електронні кабінети, а відповідачу-1 та третій особі зазначена ухвала суду була направлена на їх адреси-місцезнаходження.
07.02.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому позивач заперечує проти обґрунтувань відопдвіача-2 щодо розміру заявленої до стягнення вартості понесених адвокатських витрат та просить суд зменшити розмір витрат ТОВ «Даніком Груп» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторони у справі № 911/1784/23 до 5 000,00 грн.
21.02.2024 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача-2.
Представник відповідача-2 надав усні пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, підтримав останню та просив суд заяву задовольнити в повному обсязі.
У свою чергу позивач заперечував проти заяви відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення, наголошував на тому, що заявлений відповідачем-2 розмір витрат на професійну правничу допомогу є непропорційним до предмета спору, неспівмірним зі складністю справи № 911/1784/23, ціною позову, обсягом матеріалів справи, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю зсідань та тривалістю розгляду справи, а заявлена відповідачем сума адвокатських витрат є способом надмірного збагачення та додатковий спосіб отримання доходу.
Інші учасники справи в судове засідання 21.02.2024 для вирішення питання про судові витрати не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час призначеного засідання були повідомлені належним чином.
Незважаючи на неявку представників відповідача-1 та третьої особи, суд дійшов висновку щодо можливості вирішення питання про судові витрати в судовому засіданні 21.02.2024.
В судовому засіданні 21.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Розглянувши подану відповідачем-2 заяву та додані до неї документи і матеріали, заслухавши усні пояснення представників сторін, а також дослідивши заперечення позивача, Господарський суд Київської області
15.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою вх. № суду 436/24 від 15.01.2024 про ухвалення додаткового рішення.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки вступну та резолютивну частини рішення судом оголошено в судовому засіданні 11.01.2024 і представник відповідача-2 був присутній в зазначеному судовому засіданні та зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів, останнім терміном на подання до суду доказів понесення витрат на правову допомогу є 16.01.2024.
Отже, відповідачем-2 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на правову допомогу із дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
У ст. 244 вказаного нормативно-правового акту зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відзиві на позовну заяву ТОВ «Даніком Груп» повідомило суд, що ТОВ «Даніком Груп» укладено з Адвокатським об`єднанням «Куришко і Партнери» договір про надання правничої допомоги № 14/06-23 від 14.06.2023. Відповідач-2 повідомив суд, що згідно з положеннями вказаного договору, зокрема передбачено, що гонорар за правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи № 911/1784/23 у Господарському суді Київської області, обчислюється у фіксованому розмірі, який становить 50 000,00 грн. Проте відповідач-2 зазначив, що остаточна вартість послуг буде підтверджена в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн, відповідачем-2 долучено до матеріалів справи копії:
- Договору про надання правничої допомоги № 14/06-23 від 14.06.2023 (том 1, а.с. 66);
- Акта приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15.01.2024 на суму 50 000,00 грн;
- Рахунка на оплату № б/н від 15.01.2024 на суму 50 000,00 грн;
- Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 1409895 від 14.06.2023.
Слід зазначити, що ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Дослідивши докази, якими відповідач-2 обґрунтовує розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 911/1784/23, судом встановлено наступне.
14.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Куришко і Партнери» (далі - адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги № 14/06-23 (далі - договір), за змістом п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, у справі № 911/1784/23 за позовом ТОВ «Деко Люкс» до ТОВ «ДДК Люкс», ТОВ «Даніком Груп», третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про заміну кредитора у зобов`язанні, зокрема, але не виключно, з представництва клієнта в судах усіх інстанцій (в т.ч. участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), а також надання іншої правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи, збором доказів, складанням заяв з процесуальних питань тощо.
За змістом п. 2.1 договору, адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання та наділяється правами з надання правової допомоги, вказаної в п. 1.1 цього договору, з усіма повноваженнями згідно чинного законодавства України, у т.ч. з правом підписувати документи від імені клієнта. При цьому повноваження адвокатського об`єднання не обмежуються.
Пунктом 2.4 договору визначено, що для надання юридичної допомоги клієнту адвокатське об`єднання призначає адвоката Куришко Івана Ігоровича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 6656/10 від 26.04.2018 року.
Відповідно до п. 4.1 договору, гонорар адвокатського об`єднання за цим договором складається із загальної вартості (суми) згідно актів приймання-передачі наданих послуг. Гонорар обчислюється в наступному порядку: фіксований розмір, який становить 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч), за правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи у Господарському суді Київської області (п. 4.1.1); за представництво в суді фіксований розмір, який становить 8 000,00 грн за 1 (одне) судове засідання в приміщенні суду (п. 4.1.2); за представництво в суді фіксований розмір, який становить 6 000,00 грн за 1 (одне) судове засідання в режимі відеоконференції (п. 4.1.3); погодинна оплата з розрахунку вартості 1 (однієї) години роботи адвоката в розмірі 4 000,00 грн з інших видів правової допомоги, пов`язаних зі справою (п. 4.1.4).
Згідно з п. 4.3 договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт(-ти) приймання-передачі наданих послуг, що підписується сторонами. Якщо протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання акта клієнт не підписав та не повернув один примірник адвокатському об`єднанню або у випадку повернення поштового відправлення, яким надсилався акт, в зв`язку із закінченням терміну зберігання чи з інших підстав, то такий акт вважається підписаним.
Договір укладений на строк до 31.12.2024 та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1 договору).
Як вже було зазначено судом вище, Господарський суд Київської області в судовому засіданні 11.01.2024 оголосив вступну та резолютивну частини рішення по справі № 911/1784/23, яким у задоволені позовних вимог відмовив в повному обсязі.
Судом встановлено, що 15.01.2024 між клієнтом та адвокатським об`єднанням, за наслідками розгляду справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області та за наслідками надання юридичної допомоги, складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15.01.2024 по договору про надання правничої допомоги № 14/06-23 від 14.06.2023, пунктом 1 якого передбачено, що адвокатське об`єднання надало клієнту професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області, а саме (опис наданих послуг): - подача заяви про вступ у справу в якості представника від 14.06.2023 (адвокат Куришко І. І., ордер серії АІ № 1409895 від 14.06.2023); - ознайомлення з ухвалами суду; - інформування/ консультування клієнта про його законні права та обов`язки, хід виконання доручення, стан та рух справи в суді; - аналіз позовної заяви за вих. № 1206 від 12.06.2023 та заяви про усунення недоліків за вих. № 2206 від 22.06.2023; - складення відзиву на позовну заяву від 03.08.2023; - ознайомлення з відзивом на позовну заяву ТОВ «ДДК Люкс» від 09.08.2023; - аналіз відповіді на відзив ТОВ «Деко Люкс» за вих. № 1408 від 14.08.2023; - складення заперечень від 24.08.2023; - підготовка промови в судових дебатах від 11.01.2024; - участь в судових засіданнях (адвокат Куришко І.І., ордер серії АІ № 1409895 від 14.06.2023); - підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.
За змістом п. 2 акта приймання-передачі наданих послуг, вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг клієнту становить 50 000,00 грн без ПДВ.
Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками клієнта та адвокатського об`єднання без зауважень та заперечень.
В матеріалах справи також наявний рахунок на оплату № б/н від 15.01.2024 на суму 50 000,00 грн за професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області, виставлений АО «Куришко І Партнери», який містить посилання на договір № 14/06-23 від 14.06.2023.
Судом враховано, що ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, 07.02.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому позивач клопоче про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених ТОВ «Даніком Груп», до 5 000,00 грн з огляду на наступне. ТОВ «Деко Люкс» вважає заявлені відповідачем-2 витрати на професійну правничу допомогу завищеними, непропорційними складності справи та неспіврозмірними з цінами на адвокатські послуги Адвокатського об`єднання «Куришко і Партнери» в інших справах незначної складності.
Як зазначив позивач, виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності, розумності, та з метою забезпечення балансу інтересів сторін, враховуючи, що справа є нескладною, позов має одну вимогу немайнового характеру, адвокат був обізнаний з обставинами та матеріалами справи та використав у справі № 911/1784/23 доводи та заперечення, які вже використовував по іншій справі у спорі між тими самими сторонами, у зв`язку із чим позивач вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача-2 на правову допомогу, які підлягають стягненню з позивача, до 5 000,00 грн.
Дослідивши клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
В питанні надання доказів судом приймається до уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Крім того, судом при винесенні даного додаткового рішення врахована позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21.
Так, Велика Палата Верховного Суду в пунктах 122-134 своєї постанови від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 зазначила наступне:
За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Як було встановлено судом раніше, 14.06.2023 між ТОВ «Даніком Груп» та Адвокатським об`єднанням «Куришко і Партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 14/06-23.
Відповідно до п. 4.1 договору, гонорар адвокатського об`єднання за цим договором складається із загальної вартості (суми) згідно актів приймання-передачі наданих послуг. Гонорар обчислюється в наступному порядку: фіксований розмір, який становить 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч), за правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи у Господарському суді Київської області (п. 4.1.1); за представництво в суді фіксований розмір, який становить 8 000,00 грн за 1 (одне) судове засідання в приміщенні суду (п. 4.1.2); за представництво в суді фіксований розмір, який становить 6 000,00 грн за 1 (одне) судове засідання в режимі відеоконференції (п. 4.1.3); погодинна оплата з розрахунку вартості 1 (однієї) години роботи адвоката в розмірі 4 000,00 грн з інших видів правової допомоги, пов`язаних зі справою (п. 4.1.4).
Пунктом 2 акта приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15.01.2024 визначено, що вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг клієнту в межах розгляду справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області становить 50 000,00 грн без ПДВ.
Отже, суд встановив, що як пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги № 14/06-23 від 14.06.2023, так і в пункті 2 акта приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15.01.2024 сторони узгодили фіксовану вартість винагороди за представлення інтересів клієнта в Господарському суді Київської області по справі 911/1784/23, що складає 50 000,00 грн незалежно від кількості часу, витраченого адвокатом на надання таких послуг.
Велика Палата Верховного Суду в пунктах 139-147 своєї постанови від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 зазначила, що частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Також твердження позивача, що вищенаведені обставини у сукупності свідчать про те, що участь та підготовка процесуальних документів у справі № 911/1784/23 не потребувала у адвоката Куришко І.І. значних зусиль та витрат часу, аналізу великої кількості доказів, законодавства та дослідження судової практики у подібних правовідносинах, а тому фіксований гонорар в розмірі 50 000,00 грн є неспівмірним зі складністю справи, суд вважає такими, що ґрунтуються на власних припущення позивача.
Посилання позивача на той факт, що справа № 911/1784/23 є нескладною, оскільки позовна заява ТОВ «Деко Люкс» містила лише одну позовну вимогу немайнового характеру, а саму справу № 911/1784/23 було розглянуто за 3 судових засідання, є такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, оскільки в межах розгляду справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області було призначено 6 засідань, які були призначені на 09.08.2023, 13.09.2023, 04.10.2023, 08.11.2023, 23.11.2023 та на 11.01.2024.
У свою чергу звернення ТОВ «Деко Люкс» до суду із позовом, в якому міститься лише одна позовна вимога немайнового характеру не свідчить про те, що справа № 911/1784/23 є незначної складності.
Крім того матеріалами справи підтверджено (стор. 10 позовної заяви), що при подачі позову позивач не вважав дану справу незначної складності, оскільки заявив попередній орієнтований розрахунок судових витрат, який позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Як вже було зазначено вище, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
У вирішенні спірного питання чи є розмір витрат відповідача-2 на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд враховує конкретні обставини справи, зокрема: суб`єктний склад (з позовом у справі звернулась юридична особа), характер спірних правовідносин (визнання недійсним договору про заміну кредитора у зобов`язанні від 27.11.2020); правові дії та позиції сторін спору в Господарському суді Київської області; категорію справи, яку не можна віднести до справ незначної складності; кількість документів, поданих відповідачем-2 по суті спору; практику Верховного Суду, на яку відповідач-2 посилається у заявах по суті спору та письмовій промові у судових дебатах.
Варто також зазначити, що в межах розгляду справи № 911/1784/23 було призначено всього 6 судових засідань, у чотирьох судових засіданнях з яких був присутній представник відповідача-2. При цьому суд враховує, що в підпункті 4.1.2 пункту 4.1 договору про надання правничої договору № 14/06-23 від 14.06.2023 сторони узгодили, що за представництво адвоката в суді фіксований розмір гонорару становить 8 000,00 грн за 1 (одне) судове засідання в приміщенні суду.
Водночас дослідивши наданий відповідачем акт приймання-передачі наданих послуг № б/н від 15.01.2024, судом встановлено, що вказаний акт містить такий вид наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги як підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.
Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховний Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 за змістом якої заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (п. 6.32 постанови). У зв`язку із цим витрати на підготовку адвокатським об`єднанням заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1784/23 є необґрунтованими та не підлягають відшкодуванню.
З урахування вищенаведеного, суд не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, понесені відповідачем-2, в даному випадку мають повністю покладатись на позивача.
На підставі наведеного вище, суд, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшов висновку, що витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду справи № 911/1784/23 в Господарському суді Київської області, визначені як фактично надані послуги, пов`язані з розглядом справи № 911/1784/23, підлягають лише частковому покладенню на позивача.
Таким чином, дослідивши надані відповідачем-2 докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням заперечень позивача, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних, виходячи з критерію розумності відповідних витрат, а також їх реальності, дійсної необхідності та неминучості саме у відповідній справі, враховуючи обсяг наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/1784/23, господарський суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений та підлягає до стягнення з позивача в сумі 40 000,00 грн.
Керуючись приписами ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» вх. № суду 436/24 від 15.01.2024 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Деко Люкс» про зменшення витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково.
4. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» про ухвалення додаткового рішення відмовити.
5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.03.2024.
Суддя Л.В. Сокуренко