ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"11" березня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/208/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Фізичної особи підприємця Орос Лідії Миколаївни, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, м. Київ

про визнання такими, що припинені, правовідносин, які виникли між Фізичною особою підприємцем Орос Лідією Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал на підставі Кредитного договору на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії №17/КВ-08 від 28.05.2008 та Іпотечного договору №17/Zквіп-08 від 28.05.2008,

ВСТАНОВИЛА:

Позовна заява б/н від 26.02.2024 (вх. №02.3.1-05/220/24 від 28.02.2024) підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем у порушення п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.

Водночас відповідно до приписів ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Так, згідно із приписами частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу з розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Водночас згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зважаючи на предмет заявлених позовних вимог, які носять немайновий характер, позивачу слід було оплатити подану позовну заяву судовим збором у розмірі 6056 грн (3028 грн х 2 немайнові вимоги).

Однак, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Поряд із цим, як вбачається із преамбули позовної заяви, представник позивача, із посиланням на ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, вказує на відсутність підстав для сплати судового збору за звернення до господарського суду з немайновими вимогами до відповідача в даній справі.

У даному контексті суд відзначає про те, що згідно з преамбулою Закону України Про захист прав споживачів, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України Про захист прав споживачів підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень ст. 5 Закону України Про судовий збір, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Водночас дія зазначеної норми не поширюється на позивача (ФОП Орос Л.М.), адже предметом заявленого останньою позову є визнання припиненими правовідносин, що виникли на підставі Кредитного договору на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії №17/КВ-08 від 28.05.2008 та Іпотечного договору №17/Zквіп-08 від 28.05.2008, укладених між Фізичною особою підприємцем Орос Лідією Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк, правонаступником якого за твердженням представника позивача, є Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ІФГ Капітал, тобто учасники даної справи є суб`єктами господарювання, а спір, який виник між ними, є господарським.

Крім того, представником позивача не обґрунтовано, з яких визначених Законом України Про захист прав споживачів підстав, ФОП Орос Л.М. вважає себе споживачем у розумінні цього Закону і споживачем чого саме, що, у свою чергу, унеможливлює звільнення останньої від сплати судового збору.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 10.08.2021 у справі №910/11298/16.

Приписами ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду заяви про усунення недоліків та наданням:

- зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача;

- доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів із дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 11.03.2024.

Суддя Пригара Л.І.