РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2024Справа № 911/3370/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»

до ОСОБА_1

про стягнення 40 383, 32 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 40 383, 32 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2023 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з матеріалів позовної заяви 22.01.2020 року між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Мельдер Сергій Петрович (орендар) та комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (підприємство-балансоутримувач) укладено договір №298/КК/605 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що орендодавець на підставі пункту 31 протокольного рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.12.2019 № 48/183, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 3, для розміщення складів, камер схову - 6 %.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Цей договір є укладений з моменту підписання його сторонами і діє до 20 січня 2023 року включно (п.9.1 договору).

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п. 2.1 договору об`єктом оренди є: нежиле приміщення загальною площею 82,7 кв.м., у т.ч. у підвальному поверсі 82,7 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше державної реєстрації цього договору) та акта приймання-передачі об`єкта (п. 2.4. договору).

На виконання умов договору сторони 05.02.2020р. склали акт відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди, за адресою: м. Київ, вул. Бойчука Михайла, 3.

Відповідно до положень Додаткового договору №1 від 30.06.2020, п. 3.1. Договору оренди розмір орендної плати з 05.02.2020 складає 82 грн. 70 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що разом складає 6 860 грн. 41 коп. та ПДВ 1372 грн. 08 коп. Загальна сума до сплати становить 8 232,49 грн.

Відповідно до ч.1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п.3.7 договору).

Відповідно до п. 4.2. договору, орендар зобов`язаний, зокрема своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.1.3. Договору та орендодавець має право відмовитись від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря при несплаті ним орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення платежу.

Через систематичне порушення Орендарем обов`язків Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією направлено Відповідачу заяву від 14.12.2020 № 105/01-2356/В-040 про відмову від договору оренди.

Відповідно до п. 9.3. Договору лист з відмовою від договору було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням орендаря, вказаним у Договорі. Договір є розірваним з дати повернення орендодавцю відмови від договору з відміткою відділення зв`язку.

06.02.2021 лист Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.12.2020 № 105/01-2356/В-040 повернуто в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Отже, договір оренди від 22.01.2020 № 289/КК/605 є розірваним з 06.02.2021.

Відповідач в належний спосіб, передбачений умовами договору, орендоване приміщення не повернув. Це стало підставою для звернення Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією та комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Мельдера Сергія Петровича про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 та виселення з орендованого нежитлового приміщення.

За результатами розгляду спору 16.11.2021 Господарським судом міста Києва винесено рішення у справі № 910/13248/21, яким вказані позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Станом на дату подання даного позову рішення суду Господарського суду міста Києва набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За результатами примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13248/21 від 13.12.2021 державним виконавцем Печерського ВДВС у м. Києві складено Акт від 29.03.2023 про виконання рішення суду в частині виселення Відповідача з орендованого приміщення.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки договір розірваний, відповідач втратив статус орендаря, проте об`єкт оренди не повернув в спосіб, передбачений пунктом 4.2.21 договору, то Позивачем здійснювалось нарахування орендної плати за весь період фактичного використання орендованого приміщення.

Входячи з розрахунку заборгованості за надані послуги оренди нежилого приміщення, станом на березень 2022 (час фактичного виконання рішення суду) заборгованість Відповідача за період з 01.07.2021 по 31.03.2022 складає: 40 383 (сорок тисяч триста вісімдесят три) грн. 65 коп., з них:

- 36 488 грн. 90 коп. - сума заборгованості з орендної плати;

- 414 грн. 43 коп. - 3% річних;

- 3480 грн. 32 коп. - інфляційні нарахування;

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 36 488, 90 грн. (заборгованість з орендної плати) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних в розмірі 414, 43 грн. та інфляційних втрат в розмірі 3 480, 32 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Мельдера Сергія Петровича (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (код 35692211; 01021, м. Київ, пров. І. Мар`яненка, 7) заборгованість в розмірі - 36 488 (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 90 коп., 414 (чотириста чотирнадцяьт) грн.40 коп. 3 % річних, 3 480 (три тисячі чотириста вісімдесят) грн. 32 коп. інфляційних нарахувань та 2 684, 00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва