РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2024Справа № 910/11431/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український будівельний Альянс"

про стягнення 5 615 349,31 грн.

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Терещенко Сергій Васильович - посадова особа (витяг з ЄДР);

від відповідача: Шуліма Дар`я Володимирівна - представник за довіреністю б/н від 02.01.2024.

ВСТАНОВИВ:

Державне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Укрбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс": 543 028,26 грн. основного боргу зі сплати орендних платежів за укладеним договором оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариством "Будівельна компанія "Укрбуд" від 01.12.2019 №КБ/20-0001; 209 176,37 грн. основного боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого майна; 46 708,57 грн. пені за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів; 179 648,36 грн. штрафу за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів; 96 526,20 грн. пені за прострочення зобов`язань з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг; 178 905,41 грн. втрат від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів; 30 685,73 грн. втрат від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна; 6 007,99 грн. 3 % річних від простроченої суми грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна; 3 041 607,36 грн. неустойки за час прострочення виконання обов`язку повернення майна з оренди та 1 283 055,06 грн. збитків, а всього 5 615 349,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" від 01.12.2019 № КБ/20-0001 щодо сплати орендних платежів за користування нерухомим майном, що розташоване у нежитловій будівлі (комплексі будівель та споруд) за адресою: вул. Богданівська, 10, м. Київ, 03049, а також відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 у справі №910/11431/23 передано матеріали позовної заяви державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" (вул. Сверстюка Євгена, буд. 23, м. Київ, 02002; ідентифікаційний код 33298371) до товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" (Бєлгородський квартал, буд. 40, кв. 1, м. Славутич, Київська обл., 07100; ідентифікаційний код 35129952) про стягнення 5 615 349,31 грн. з додатками за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області (вул. Симона Петлюри, 16, м. Київ, 01000).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2023 позовну заяву Державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" до товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" про стягнення 5615349,31 грн., з яких 543028,26 грн. основного боргу по сплаті орендних платежів, 209176,37 грн. основного боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, 46708,57 грн. пені за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів, 179648,36 грн. штрафу за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів, 96526,20 грн. пені за прострочення зобов`язань з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг, 178905,41 грн. інфляційних втрат за прострочення грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів, 30685,73 грн. інфляційних втрат у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна, 6007,99 грн. 3 % річних від простроченої суми грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна, 3041607,36 грн. неустойки за час прострочення виконання обов`язку повернення майна з оренди, 1283055,06 грн. збитків та додані до неї документи передано згідно встановленої виключної підсудності до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.10.2023.

26.09.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

02.10.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання 03.10.2023 не з`явився представник позивача, хоча про місце, дату та час засідання позивач повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 відкладено підготовче засідання у справі на 07.11.2023.

30.10.2023 до канцелярії суду (через систему "Електронний суд") від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.11.2023 судове засіданні не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 призначено підготовче засідання у справі на 28.11.2023.

У підготовчому засіданні 28.11.2023 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовчого засідання на 12.12.2023.

11.12.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 12.12.2023 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.01.2024.

22.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення.

23.01.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 23.01.2024 не з`явився представник відповідача, хоча про місце, дату та час засідання відповідач повідомлений належним чином.

У судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.02.2024.

13.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

У судове засідання 13.02.2023 не з`явився представник позивача, хоча про місце, дату та час засідання позивач повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.02.2024.

20.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі з доданими документами.

В судовому засіданні 20.02.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

01.12.2019 року між державним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (орендар) укладено договір №КБ/20-0001 нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд».

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - майно), склад, загальна площа та цільове призначення, якого визначаються сторонами в акті приймання-передачі майна (додаток 1 до цього договору), що розташоване у нежитловій будівлі (комплексі будівель та споруд) за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10 (надалі - об`єкт), яка належить орендодавцю на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004р. № 897.

Плата за користування майном (надалі - орендні платежі) здійснюються орендарем щомісячно (п.1.4 договору).

На правовідносини згідно цього договору не поширюється дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (п.1.7 договору).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 765 ЦК України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Відповідно до п.3.1, 3.2 договору орендні платежі за місяць оренди майна є договірними і визначаються згідно узгодженого з орендарем розміру щомісячного платежу за оренду майна (додаток 2 до цього договору) та складається із плати за користування майном (орендна плата) та відшкодування витрат орендодавця на утримання (забезпечення комунальними послугами, експлуатація та обслуговування) об`єкту, пропорційно площі майна, переданого в оренду. Вартість оренди майна сторонами визначена із врахуванням індексу інфляції протягом всього строку (терміну дії) цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном від дати укладання сторонами акту приймання-передачі майна в оренду (додаток 1 до цього договору) і користується ним протягом встановленого цим договором строку (терміну).

01.12.2019 року між сторонами договору укладено акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10 (додаток 1), відповідно до умов якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування 170 нежитлових приміщень загальною площею 1 881,74 м. кв.

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.12.2019 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу 394 382,22 грн.

17.12.2019 року між сторонами договору підписано додаткову угоду №1 до договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.12.2019 №КБ/20-0001, відповідно до умов якої сторони виклали п.10.1 договору в наступній редакції: цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та передачі орендодавцем майна орендареві згідно з актом приймання-передачі майна в оренду (додаток 1 до цього договору) і діє по 31 жовтня 2022 року включно.

В подальшому між сторонами укладалися акти приймання-передачі (повернення) з оренди нерухомого майна та акти приймання-передачі в оренду нерухомого майна.

01.09.2021 року між сторонами договору укладено акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10 (додаток 1), відповідно до умов якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування 78 нежитлових приміщень загальною площею 1 010,09 м. кв.

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.09.2021 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу 190 100,46 грн.

01.01.2022 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.12.2019 №КБ/20-0001, відповідно до умов якої сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до укладеного між ними договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01 грудня 2019 р. № КБ/20-0001 та викласти пункти 3.1, 3.4, 3.7, 3.8, 3.9, 4.2 і 9.2 договору оренди в новій редакції:

« 3.1. Орендний платіж за місяць оренди майна (далі - орендний платіж) є договірним та складається із плати за користування майном (орендна плата) і відшкодування витрат орендодавця на утримання (експлуатація та обслуговування, без врахування вартості витрат на забезпечення об`єкту комунальними послугами (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами)), пропорційно площі майна, переданого в оренду.

3.1.1 Розмір орендного платежу за перший (базовий) місяць оренди майна визначається згідно додатку 2 до цього Договору.

В подальшому, сума орендного платежу за поточний місяць оренди визначається шляхом коригування суми орендного платежу за попередній місяць на індекс інфляції за місяць, що передує попередньому місяцю, крім випадків, якщо:

- індекс інфляції за місяць, що передує попередньому місяцю, становить сто відсотків або є меншим, ніж сто відсотків. В такому випадку коригування орендного платежу за поточний місяць не здійснюється, а орендний платіж за поточний місяць оренди вноситься в розмірі орендного платежу, сплаченого за попередній місяць оренди;

- орендодавець під час дії договору впроваджує нові орендні ставки. Розмір орендного платежу за місяць оренди майна, в якому ці ставки впроваджуються, визначається згідно таких ставок без коригування на індекс інфляції.

3.1.2 розмір орендного платежу може бути збільшений орендодавцем, в тому числі, але невиключно, у разі збільшення витрат орендодавця на утримання об`єкту (експлуатація та обслуговування, включаючи збільшення плати за землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та інших загальнообов`язкових платежів до державного та місцевих бюджетів, сплата яких згідно із законодавством України покладається на орендодавця в зв`язку з володінням майном тощо).

3.1.3 зміна розміру орендних платежів, крім зміни розміру орендного платежу шляхом коригування на індекс інфляції відповідно до підпункту 3.1.1 цього пункту, оформлюється між сторонами шляхом укладання нового розмірі щомісячного платежу (додаток 2), який є невід`ємною частиною цього договору.

В такому випадку новий розмірі орендного платежу за місяць оренди майна є базовим для визнання відповідно до підпункту 3.1.1 цього пункту розміру орендних платежів, що підлягають сплаті за користування майном після закінчення місяця, в якому впроваджено новий розмір орендного платежу.

3.1.4. Відшкодування витрат орендодавця на забезпечення об`єкту і майна, переданого в оренду, комунальними послугами орендар здійснює за цінами/тарифами їх постачальників/виробників і з врахуванням показів приладів обліку (якщо обсяг та вартість таких витрат/послуг визначається за показниками приладів обліку), а за відсутності таких приладів обліку та в місяцях загального користування - пропорційно до площі орендованого майна.

3.1.5. Платежі по відшкодуванню орендодавцеві вартості комунальних послуг, визначених згідно підпункту 3.1.4 цього договору, здійснюються орендарем не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем оренди майна, в якому були спожиті такі послуги, а у випадку припинення договору - в останній день дії договору, на підставі рахунку-фактури, який орендар повинен отримати у орендодавця.

Обсяг і вартість спожитих послуг з постачання електричної енергії та комунальних послуг, що підлягають відшкодуванню орендарем на користь орендодавця у зв`язку з припиненням цього договору, визначається за відомостями про обсяги цих послуг, спожитих орендарем за місяць, що передує місяцю припинення договору, та за цінами/тарифами на ці послуги, що діють на день припинення договору.

У разі, якщо припинення договору відбувається в перший місяць опалювального сезону (періоду) - розмір платежів по відшкодуванню орендодавцеві вартості послуг з газо- і теплопостачання визначається за цінами/тарифами їх постачальників/виробників, що діють на день припинення договору, і за відомостями орендодавця про обсяги споживання цих послуг за останній місяць попереднього опалювального сезону, пропорційно кількості днів дії договору в місяць припинення цього договору.»;

« 3.4. У подальшому орендар зобов`язаний сплачувати орендні платежі за поточний місяць оренди не пізніше 10 числа поточного місяця у розмірі, визначеному відповідно до підпунктів 3.1.1 і 3.1.3 пункту 3.1 цього договору, на підставі рахунку-фактури, який орендар не пізніше п`ятого числа поточного місяця повинен отримати у орендодавця.»;

« 3.7. Документами, що підтверджують факт надання оренди майна та забезпечення майна комунальними послугами для бухгалтерського та податкового обліку, є акти наданих послуг.

Акт надання послуг з оренди майна орендар повинен отримати у орендодавця не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим, та в термін до десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути орендодавцеві один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або в цей же термін надати орендодавцеві мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг.

Акт надання послуг з забезпечення майна комунальними послугами орендар повинен отримати у орендодавця одночасно з рахунком-фактурою для відшкодування вартості комунальних послуг і не пізніше десяти календарних днів повернути орендодавцеві один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або в цей же термін надати орендодавцеві мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг.»;

« 3.8. У разі, якщо у строки визначені пунктом 3.7 цього договору орендар не з`явився до орендодавця за отриманням актів надання послуг або не повернув останньому один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або не надав мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг, послуги за цим договором вважаються такими, що надані орендодавцем належним чином і в повному обсязі, а акт надання послуг укладається орендодавцем в односторонньому порядку.»;

« 3.9. Відсутність укладеного орендарем належним чином акту надання послуг, припинення орендодавцем на умовах цього договору доступу орендаря до орендованого майна не позбавляє орендодавця права стягувати з орендаря орендні платежі та платежі по відшкодування вартості комунальних послуг за цим договором в повному обсязі.»

« 4.2 Своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендодавцю орендні платежів та відшкодовувати вартість витрат на забезпечення об`єкту та майна комунальними послугами.»;

« 9.2 За несвоєчасне внесення орендних платежів (після 15 числа поточного місяця) орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до 28 числа поточного місяця включно, а у разі несплати орендних платежів до 28 числа поточного місяця, орендар, крім зазначеної пені, сплачує на користь орендодавця штраф в розмірі 25 % від суми простроченого платежу (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).».

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.01.2022 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу 175 565,16 грн.

30.06.2022 року між сторонами укладено акт приймання-передачі (повернення) з оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10, відповідно до якого згідно укладеного договору оренди нерухомого майна від 01.12.2019 №КБ/20-0001 орендар передає, а орендодавець приймає нерухоме майно, а саме: 78 нежитлових приміщень загальною площею 1 010,09 м. кв.

01.07.2022 року між сторонами договору укладено акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10 (додаток 1), відповідно до умов якого орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування 2 нежитлових приміщення загальною площею 39,36 м. кв. (офіс площею 21,7 м.кв.(пов.1 приміщ. 1-22-32) та офіс площею 17,66 м.кв. (пов.1, прим.1-7-19)).

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.07.2022 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу 4 204,58 грн.

27.07.2022 року між сторонами договору укладено додаткову угоду №3 до договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.12.2019 №КБ/20-0001 про звільнення орендаря від сплати орендної плати та про утримання орендованого майна в період дії воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,відповідно до умов якої сторони визначили, що:

1.1 у зв`язку з дією воєнного стану, введеного внаслідок військової агресії російське федерації проти України, та відповідно до законодавства України орендар звільняється від сплати орендної плати за період оренди з 01 березня 2022 р. по 30 вересня 2022 р. за умовам договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01 грудня 2019 р. № КБ/20-0001 (надалі - договір оренди).

1.2 за умовами договору оренди (пункт 3.1) орендна плата є платою за користування майном та сплачується орендарем щомісячно в складі орендного платежу за місяць оренди майна.

1.3 крім орендної плати (плати за користування майном), до складу орендного платежу також входять витрати орендодавця на утримання об`єкту та майна (експлуатація та обслуговування тощо, без врахування вартості спожитих комунальних послуг), пропорційно площі майна, переданого в оренду.

2. Сторони узгодили, що:

2.1 розмір витрат орендодавця на утримання об`єкту та майна, що входять до складу орендного платежу, визначається згідно додатку 1 до цієї додаткової угоди.

2.2 з 01 березня 2022 року визначений в додатку 1 до цієї додаткової угоди розмір витрат орендодавця на утримання об`єкту та майна не включаються до складу орендного платежу та відшкодовуються орендарем окремо від орендного платежу.

3. Сторони дійшли взаємної згоди:

3.1 Викласти в новій редакції наступні пункти договору:

1) пункт 3.1:

« 3.1. Орендний платіж за місяць оренди майна (далі - орендний платіж) є договірним та складається із плати за користування майном і не включає відшкодування витрат орендодавця на утримання об`єкту та майна (витрати на експлуатацію та обслуговування, на забезпечення комунальними послугами без врахування вартості таких послуг).

3.1.1. Розмір орендного платежу за перший (базовий) місяць оренди майна визначається згідно додатку 2 до цього договору.

В подальшому, сума орендного платежу за поточний місяць оренди визначається шляхом коригування суми орендного платежу за попередній місяць на індекс інфляції за місяць, що передує попередньому місяцю, крім випадків, якщо:

- індекс інфляції за місяць, що передує попередньому місяцю, становить сто відсотків або є меншим, ніж сто відсотків. В такому випадку коригування орендного платежу за поточний місяць не здійснюється, а орендний платіж за поточний місяць оренди вноситься в розмірі орендного платежу, сплаченого за попередній місяць оренди;

- орендодавець під час дії договору впроваджує нові орендні ставки. Розмір орендного платежу за місяць оренди майна, в якому ці ставки впроваджуються, визначається згідно таких ставок без коригування на індекс інфляції.

3.1.2. Зміна розміру орендних платежів, крім зміни розміру орендного платежу шляхом коригування на індекс інфляції відповідно до підпункту 3.1.1 цього пункту, оформлюється між сторонами шляхом укладання нового розмірі щомісячного платежу (додаток 2), який є невід`ємною частиною цього договору.

В такому випадку новий розмірі орендного платежу за місяць оренди майна є базовим для визнання відповідно до підпункту 3.1.1 цього пункту розміру орендних платежів, що підлягають сплаті за користування майном після закінчення місяця, в якому впроваджено новий розмір орендного платежу.

3.1.3. Витрати орендодавця на утримання об`єкту та майна включають витрати на експлуатацію та обслуговування і на забезпечення комунальними послугами без врахування вартості таких послуг.

3.1.4. Витрати орендодавця на утримання об`єкту та майна відшкодовуються орендарем пропорційно до площі орендованого майна.

3.1.5. Розмір витрат на утримання об`єкту і майна може бути збільшений орендодавцем у разі збільшення витрат орендодавця на утримання об`єкту та майна (експлуатація та обслуговування, включаючи збільшення плати за землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, запровадження нових видів витрат на утримання об`єкту та майна і нових загальнообов`язкових платежів до державного та місцевих бюджетів, сплата яких згідно і законодавством України покладається на орендодавця в зв`язку з володінням майном тощо).

3.1.6. Зміна витрат та/або їх розміру на утримання об`єкту і майна оформлюється між сторонами шляхом укладання нового розміру витрат на утримання нерухомого майна, який невід`ємною частиною цього договору.

3.1.7. Відшкодування орендодавцеві вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку орендою майна, орендар здійснює за цінами/тарифами їх постачальників/виробників і врахуванням показів приладів обліку (якщо обсяг та вартість таких витрат/послуг визначається з показниками приладів обліку), а за відсутності таких приладів обліку та в місяцях загального користування - пропорційно до площі орендованого майна.

3.1.8. Платежі по відшкодуванню орендодавцеві вартості витрат на утримання об`єкту та майна і вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна, визначених згідно підпунктів 3.1.3-3.1.7 цього договору, здійснюються орендарем на підставі рахунку-фактур (рахунків-фактур), який орендар повинен отримати у орендодавця, та оплатити не пізніше 2 числа місяця, наступного за місяцем оренди майна, в якому були здійснені такі витрати спожиті комунальні послуги.

У випадку припинення договору платежі по відшкодуванню орендодавцеві вартості витрат на утримання об`єкту та майна орендар сплачує в останній день дії договору, на підставі рахунку-фактури, який орендар повинен отримати у орендодавця.

Обсяг і вартість спожитих послуг з постачання електричної енергії та комунальних послуг, що підлягають відшкодуванню орендарем на користь орендодавця у зв`язку припиненням цього договору, визначається за відомостями про обсяги цих послуг, спожитими орендарем за місяць, що передує місяцю припинення договору, та за цінами/тарифами на ці послуги, що діяли в місяці, який передує місяцю припинення договору.

2) пункт 3.4:

« 3.4. У подальшому орендар зобов`язаний сплачувати орендні платежі за поточний місяць оренди не пізніше 10 числа поточного місяця у розмірі, визначеному відповідно до підпунктів 3.1.1 і 3.1.2 пункту 3.1 цього договору, на підставі рахунку-фактури, який орендар не пізніше п`ятого числа поточного місяця повинен отримати у орендодавця.»;

3) пункт 3.7:

« 3.7. Документами, що підтверджують факт надання оренди майна та здійснення орендодавцем витрат на утримання об`єкту і майна для бухгалтерського та податкового обліку, є акти наданих послуг.

Акт надання послуг з оренди майна орендар повинен отримати у орендодавця не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим, та в термін до десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути орендодавцеві один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або в цей же термін надати орендодавцеві мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг.

Акт надання послуг з утримання об`єкту та майна та компенсації вартості спожитих комунальних послуг орендар повинен отримати у орендодавця одночасно з рахунком-фактурою для відшкодування вартості витрат з утримання об`єкту та майна та компенсації вартості комунальних послуг і не пізніше десяти календарних днів повернути орендодавцеві один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або в цей же термін надати орендодавцеві мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг.»;

4) пункт 3.8:

« 3.8. У разі, якщо у строки визначені пунктом 3.7 цього договору орендар не з`явився до орендодавця за отриманням актів надання послуг або не повернув останньому один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або не надав мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг, послуги за цим договором вважаються такими, що надані орендодавцем належним чином і в повному обсязі, а акт надання послуг укладається орендодавцем в односторонньому порядку.»;

5) пункт 3.9:

« 3.9. Відсутність укладеного орендарем належним чином актів надання послуг, що зазначені у пунктах 3.7 і 3.8 цього договору, припинення орендодавцем на умовах цього договору доступу орендаря до орендованого майна не позбавляє орендодавця права стягувати з орендаря орендні платежі та платежі по відшкодування вартості витрат на утримання об`єкту та майна і по відшкодуванню (компенсації) вартості спожитих комунальних послуг за цим договором в повному обсязі.»;

6) пункт 4.2:

« 4.2 Своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендодавцю орендні платежів та відшкодовувати вартість витрат на утримання об`єкту та майна і вартості спожитих комунальних послуг.».

В пункті 5 додаткової угоди №3 від 27.07.2022 року зазначено, що ця додаткова угода складена в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу. - по одному для кожної сторони, набирає чинності з моменту її підписанню сторонами, є невід`ємною частиною договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01 грудня 2019 р. № КБ/20-0001 поширюється на правовідносини, що виникли та існують між сторонами з 01 березня 2022 року.

Відповідно до додатку 1 від 27.07.2022 до додаткової угоди №3 (Розмір відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінібудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул.. Богданівська, 10) загальна сума з ПДВ щомісячного розміру відшкодування витрат на утримання становить 4 043,06 грн.

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 27.07.2022 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу (за 2 офісні приміщення загальною площею 39,36 кв.м) становить 3 436,13 грн.

Як зазначено позивачем, відповідач постійно та грубо порушував зобов`язання, взяті за умовами договору №КБ/20-0001, зокрема: несвоєчасно та в неповному обсязі сплачував орендну плату (орендні платежі) та платежі по відшкодуванню витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна.

У зв`язку з цим, листом № 07/01-245 від 08.09.2022 р. позивач вимагав від відповідача в термін по 15 вересня 2022 року сплатити заборгованість за договором № КБ/20-0001 та повідомив відповідача про те, що у зв`язку з несплатою орендних платежів за договором від 01.12.2019р. №КБ/20-0001 оренди нерухомого майна цей договір буде припинено (розірваний) в односторонньому порядку 15 вересня 2022 року у зв`язку з відмовою компанії від нього (п.п. 7.4 і 7.7 і п.п. 10.6.6 п. 10.6 договору та ст. 782 ЦК України). Зазначено, що у зв`язку з цим відповідачу необхідно в термін по 15 вересня 2022 року звільнити і повернути публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» орендоване майно, а саме:приміщення 1-22-32 загальною площею 21,70 м.кв. і приміщення 1-7-19 загальною площею 17,66 м. кв., що розташовані на 1 поверсі в прибудові гуртожитку Київського будівельного технікуму за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, 10.

Суд зазначає, що будь-яких заперечень відповідача щодо неотримання вищезазначеного листа матеріали справи не містять.

Відповідно до п.7.4 договору орендодавець має право: попереджати орендаря про дострокове розірвання цього договору та припинення орендодавцем доступу персоналу орендаря до орендованих приміщень в разі затримки поточної оплати орендарем за оренду приміщень та невиконання умов, викладених в розділі 4 цього договору.

Орендодавець має право: відмовитися від договору і вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить орендну плату протягом одного календарного місяця. Договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору, якщо більш пізніший термін не вказаний в такому повідомленні (п.7.7 договору).

Пунктом 10.6.6 договору передбачено, що за ініціативою орендодавця цей договір може бути розірваний в односторонньому порядку до закінчення терміну його дії, якщо орендар: не сплачує своєчасно і у повному обсязі орендні платежі згідно цього договору протягом одного календарного місяця.

Відповідно до статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Таким чином, договір є розірваний в односторонньому порядку 15.09.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що у разі припинення цього договору орендар, зобов`язується негайно повернути майно орендодавцю. Майно вважається повернутим з моменту укладання сторонами акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до п.9.3 договору у разі використання майна після закінчення строку дії цього договору, без укладання нового договору, орендар сплачує неустойку в сумі подвійного розміру орендної плати (ст. 785 ЦК України) за весь час такого прострочення, включаючи день фактичного звільнення та повернення майна або укладення нового договору оренди.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму неустойки за час прострочення виконання відповідачем обов`язку повернення майна з оренди за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року в розмірі 3 041 607,36 грн. з розрахунку: (190 100,46 грн. * 8 міс) *2 ) = 3 041 607,36 грн., з яких: 190 140,46 грн. - сума повного (100 відсотків ) розміру орендного платежу за оренду у грудні 2021 року майна за умовами договору №КБ/200-0001 від 01.12.2019; 8 - кількість повних місяців прострочення обов`язку щодо повернення майна з оренди.

20.02.2024 року позивачем до суду подано додаткові пояснення в яких повідомлено, що відповідач, незважаючи на підписання між сторонами актів приймання-передачі (повернення) з оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», продовжував користуватися приміщеннями, раніше отриманими в оренду за умовами договору від 01.12.2019 р. № КБ/20-0001 оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», і розміщувати в них власне майно та утримувати ключі від цих приміщень. Такими приміщеннями, а також приміщеннями 1-22-32 і 1-7-19, отриманими в оренду згідно акту від 01.07.2022 р. приймання-передачі в оренду нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10, відповідач володів і користувався незаконно, без достатньої правової підстави, та володів доступом, в тому числі ключами до замків, встановлених у вхідних дверях, до цих приміщень і звільнив їх, в тому числі від власного майна, орієнтовно в липні-серпні 2023 року. Зазначене підтверджується актом від 18.05.2023 р. огляду стану приміщень об`єкту нерухомого майна компанії «Укрбуд», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, 10 та зняття показників на приладах обліку спожитої електричної енергії та спожитої води.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.01.2022 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу (за 78 приміщень) становила 175 565,16 грн.

Крім того, 30.06.2022 року між сторонами укладено акт приймання-передачі (повернення) з оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» в адмінбудинку за адресою: 03049, м. Київ, вул. Богданівська, 10, відповідно до якого згідно укладеного договору оренди нерухомого майна від 01.12.2019 №КБ/20-0001 орендар передає, а орендодавець приймає нерухоме майно, а саме: 78 нежитлових приміщень загальною площею 1 010,09 м. кв.

Вищезазначений акт підписаний сторонами без будь-яких застережень.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо звернення позивача до відповідача з прохання звільнити вищезазначені приміщення, вивезти майно, меблі, повернути ключі.

Крім того, в листі № 07/01-245 від 08.09.2022 р. щодо розірвання договору позивач вимагав в термін по 15 вересня 2022 року звільнити і повернути публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» орендоване майно, а саме:приміщення 1-22-32 загальною площею 21,70 м.кв. і приміщення 1-7-19 загальною площею 17,66 м. кв., що розташовані на 1 поверсі в прибудові гуртожитку Київського будівельного технікуму за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, 10.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повернення майна з оренди, а саме: 2-х нежитлових приміщення загальною площею 39,36 м. кв. (офіс площею 21,7 м.кв.(пов.1 приміщ. 1-22-32) та офіс площею 17,66 м.кв. (пов.1, прим.1-7-19)).

Згідно узгодженого між сторонами розміру суми щомісячного платежу за оренду нерухомого майна, що належить державному публічному акціонерному товариству «Будівельна компанія «Укрбуд» від 27.07.2022 р. (додаток 2 до договору) загальна сума з ПДВ щомісячного орендного платежу (за 2 офісні приміщення загальною площею 39,36 кв.м) становить 3 436,13 грн.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача неустойки підлягає задоволенню частково в розмірі 54 978,08 грн. з розрахунку: (3 436,13 грн. *8 міс.)*2.

В частині стягнення неустойки в розмірі 2 986 629,28 грн. вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті орендних платежів за договором в розмірі 543 028,26 грн. за період з лютого 2022 року по червень 2022 року включно.

Як зазначалось раніше, 27.07.2022 року між сторонами договору укладено додаткову угоду №3 до договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01.12.2019 №КБ/20-0001 про звільнення орендаря від сплати орендної плати та про утримання орендованого майна в період дії воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до умов п.1.1 якої сторони визначили, що: у зв`язку з дією воєнного стану, введеного внаслідок військової агресії російське федерації проти України, та відповідно до законодавства України орендар звільняється від сплати орендної плати за період оренди з 01 березня 2022 р. по 30 вересня 2022 р. за умовам договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01 грудня 2019 р. № КБ/20-0001 (надалі - договір оренди).

В пункті 5 додаткової угоди №3 від 27.07.2022 року зазначено, що ця додаткова угода складена в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу. - по одному для кожної сторони, набирає чинності з моменту її підписанню сторонами, є невід`ємною частиною договору оренди нерухомого майна державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» від 01 грудня 2019 р. № КБ/20-0001 поширюється на правовідносини, що виникли та існують між сторонами з 01 березня 2022 року.

Частиною 3 статті 631 ЦК України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, відповідач був звільнений від сплати орендних платежів в період з 01.03.2022 по 30.09.2022, що є підставою для відмови у стягненні з товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" орендної плати за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 року в розмірі 366 409,70 грн.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати підлягають частковому задоволенню в розмірі 176 618,56 грн. за лютий 2022 року.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг в сумі 209 176,37 грн.

З наданого розрахунку позивача вбачається, що ним здійснено нарахування відповідачу за відшкодування витрат на утримання майна та компенсація вартості комунальних послуг на загальну суму 325 895,74 грн., а саме: січень 2022 - 66 766,96 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/01 від 30.03.2022), лютий 2022 - 53 896,97 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/02 від 31.03.2022), березень 2022 - 16 939,25 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/03 від 31.03.2022), квітень 2022 - 3 249,46 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/04 від 30.04.2022), травень 2022 - 54 820,63 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/05 від 31.05.2022), червень 2022 - 61 336,90 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/06 від 30.03.2022), липень 2022 - 27 612,54 грн. (рахунок-фактура №КБк/20-0001/07 від 01.07.2022), серпень 2022 - 24 553,66 грн. (рахунок-фактура №КБк/20-0001/08 від 01.08.2022), вересень 2022 - 16 719,37 грн. (рахунок-фактура №КБк/200001/01 від 30.03.2022). Здійснена часткова оплата ТОВ «Буд-Оптіма-Констракшен» в розмірі 116 719,37 грн. на підставі переведення боргу.

Пунктом 3.1.5 договору в редакції додаткової угоди №2 передбачено, що платежі по відшкодуванню орендодавцеві вартості комунальних послуг, визначених згідно підпункту 3.1.4 цього договору, здійснюються орендарем не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем оренди майна, в якому були спожиті такі послуги, а у випадку припинення договору - в останній день дії договору, на підставі рахунку-фактури, який орендар повинен отримати у орендодавця.

Відповідно до умов договору в редакціях додаткових угод №2 та №3 документами, що підтверджують факт надання оренди майна та здійснення орендодавцем витрат на утримання об`єкту і майна для бухгалтерського та податкового обліку, є акти наданих послуг (п.3.7).

У разі, якщо у строки визначені пунктом 3.7 цього договору орендар не з`явився до орендодавця за отриманням актів надання послуг або не повернув останньому один примірник укладеного належним чином акту надання послуг або не надав мотивовану письмову відмову від укладання акту надання послуг, послуги за цим договором вважаються такими, що надані орендодавцем належним чином і в повному обсязі, а акт надання послуг укладається орендодавцем в односторонньому порядку (п.3.8).

В матеріалах справи відсутні рахунки-фактури, акти, які виставлялися відповідачу та договори переведення боргу на які посилається позивач.

Також, суд зазначає, що наданий розрахунок на підтвердження простроченої заборгованості відповідача за договором по відшкодуванню витрат на утримання майна та компенсації вартості комунальних послуг, не може бути належним доказом у справі, оскільки підписана позивачем в односторонньому порядку, а інформація, відображена у ній не підтверджена відповідними первинними документами.

У зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості відшкодуванню витрат на утримання майна та компенсації вартості комунальних послуг по договору оренди в розмірі 209 176,37 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 46 708,57 грн., штрафу за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 179 648,36 грн., пеню за прострочення зобов`язань з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг в розмірі 96 526,20 грн., втрати від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 178 905,41 грн., втрати від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна в розмірі 30 685,73 грн., 3 % річних від простроченої суми грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна в розмірі 6 007,99 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.9.2 договору в редакції додаткової угоди №2, за несвоєчасне внесення орендних платежів (після 15 числа поточного місяця) орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до 28 числа поточного місяця включно, а у разі несплати орендних платежів до 28 числа поточного місяця, орендар, крім зазначеної пені, сплачує на користь орендодавця штраф в розмірі 25 % від суми простроченого платежу (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).».

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура №КБ/20-0001/01 від 01.01.2022 (оренда за січень 2022 року) на суму 175 565,16 грн.

Вищезазначений рахунок оплачений відповідачем 19.01.2022 року в розмірі 175 565,16 грн., що підтверджується банківською випискою.

Оскільки судом відмовлено в стягненні орендної плати за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 року в розмірі 366 409,70 грн., тому вимоги щодо нарахування пені та штрафу за ці орендні платежі є похідними та не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що оскільки орендну плату за січень 2022 року відповідач здійснив 19.01.2022 року, тому пеня підлягає нарахування по 19.01.2022 та відсутні підстави для нарахування штрафу за січень 2022 року.

За перерахунком суду загальний розмір пені за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів становить 14 113,69 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення пені за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 32 594,88 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За перерахунком суду загальний розмір штрафу становить 44 154,64 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 135 493,72 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом відмовлено в стягненні орендної плати за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 року в розмірі 366 409,70 грн., тому вимоги щодо нарахування інфляційних втрат за ці орендні платежі є похідними та також, не підлягають задоволенню.

За перерахунком суду втрати від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів (за січень-лютий 2022) становлять 53 538,17 грн. та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення втрат від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 125 367,24 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення зобов`язань з відшкодування витрат на утримання орендованого майна та компенсації вартості комунальних послуг в розмірі 96 526,20 грн., втрат від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна в розмірі 30 685,73 грн., 3 % річних від простроченої суми грошових зобов`язань з відшкодування витрат на утримання майна та вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з орендою майна в розмірі 6 007,99 грн. є похідними, в частині стягнення яких відмовлено, тому вони також не підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у виді витрат на утримання нежитлових приміщень, які відповідач не повернув з оренди та продовжує користуватися ними, що за період з 01 жовтня 2022 року по 31 травня 2023 року становлять 1 283 055,06 грн.

В обґрунтування стягнення збитків позивач зазначає, що зважаючи на те, що договір № КБ/20-0001 є припиненим, а новий договір оренди нежитлових приміщень позивач з відповідачем не укладав, то згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України відповідач в даний час володіє та користується цими приміщеннями неправомірно, тобто без достатньої правової підстави.

Внаслідок таких неправомірних дій відповідача позивач з 16.09.2022 позбавлений правомочностей по користуванню та розпорядженню цими нежитловими приміщеннями і зазнає збитків, оскільки несе витрати на їх утримання та не може ними користуватися, в тому числі використовувати їх у власній господарській діяльності.

Ці витрати складаються з витрат на утримання майна (у тому числі витрат на оплату послуг з технічної експлуатації об`єкту, оплату вартості комунальних послуг тощо) та витрат на сплату земельного податку за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :72:101:0002 площею 0,2117 кв.м., та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Здійснення витрат підтверджується:

- податковими деклараціями з плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік і 2023 рік та платіжними документами про сплату цих податків;

- договорами № 42337019 від 29.12.2018 р. про постачання електричної енергії споживачу, № 310170 від 09.10.2018 р. про постачання теплової енергії у гарячій воді, № 09735/1-5-04 від 09.08.2011 р., № 2270 на вивезення твердих побутових відходів від 31.08.2011 р., актами надання послуг і платіжними документами про оплату цих послуг.

Збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Враховуючи припис частини четвертої статті 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Отже, підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/422/18.

Як передбачено ч. 4 ст. 623 ЦК України, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними (не можуть обґрунтовуватися гіпотетично та на прогнозах), а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків (повинні мати чітке документальне обґрунтування). Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/1742/20, від 17.02.2021 у справі № 916/450/20, від 03.11.2020 у справі № 916/3563/19, від 20.10.2020 у справі № 910/17533/19, від 26.02.2020 у справі № 914/263/19.

Крім того, при обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби права позивача не були порушені. Нічим не підтверджені розрахунки про можливі доходи до уваги братися не можуть. Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які позивач поніс би, якби не відбулося порушення права.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду позивачем не доведено як обставину неправомірної поведінки відповідача, так і реальної можливості отримання визначених ним доходів внаслідок такої поведінки відповідача, не підтверджено, що ним вжито всіх заходів, спрямованих на дійсне одержання таких доходів.

Також, суд зазначає, що як встановлено вище відповідачем не повернуто нежитлові приміщення в розмірі 39,36 м.кв, проте позивачем здійснено розрахунок збитків (витрат на утримання нежитлових приміщень та витрат на комунальні послуги) на 1306,41 м.кв.

Отже, позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених вимог та відмови у задоволенні позову в частині стягнення збитків в розмірі 3 041 607,36 грн.

У відзиві на позовну заяву заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що сума основного боргу відповідача включена до Плану санації товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" до відкриття провадження у справі про банкрутство, який затверджений ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 р. у справі № 910/6714/22, і що позивач бере участь у санації відповідача. На підтвердження цього твердження відповідач надав копію Плану санації товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" () до відкриття провадження у справі про банкрутство, який затверджений ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 р. у справі № 910/6714/22.

Так, зі змісту Плану санації та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 р. у справі № 910/6714/22 вбачається, що відповідачем визнано та включено в План санації кредиторську заборгованість станом на 31.12.2021 р., в тому числі заборгованість перед позивачем в сумі 667 773,53 грн.

Предметом позовних вимог позивача в даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів за невиконання зобов`язань по договору №КБ/20-0001 від 01.12.2019 за період починаючи з 01.01.2022 року, тобто вимог, які не були включені в затверджений План санації.

Щодо твердження відповідача про встановлення заборони на нарахування позивачем неустойки (штрафу, пені), 3% річних та індексу інфляції і нарахування інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань на суму кредиторської заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідач стверджує, що у справі № 910/6714/22, яка перебуває в провадженні Господарського суду міста Києва, встановлено заборону стосовно нарахування позивачем неустойки (штрафу, пені), 3% річних та індексу інфляції і нарахування інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань на суму кредиторської заборгованості, яка включена до Плану санації товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" до відкриття провадження у справі про банкрутство, затвердженого ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 р. у справі № 910/6714/22.

У зв`язку з цим, на думку відповідача, дана заборона поширюється і на позовні вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), 3% річних та індексу інфляції і нарахування інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що заявлені Позивачем у справі №910/11431/23.

Частиною 6 статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд виносить ухвалу про прийняття або відмову в прийнятті заяви про затвердження плану санації протягом п`яти днів з дня її отримання. У ухвалі про прийняття заяви до розгляду зазначаються час і місце проведення судового засідання у справі та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, які включені до плану санації. Копія ухвали надсилається боржнику, кредиторам та інвесторам, які відповідно до плану санації беруть участь у санації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 р. у справі №910/6714/22, серед іншого, було прийнято до розгляду заяву відповідача про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство та уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідача, які включені до плану санації.

Даним мораторієм передбачено зупинення виконання відповідачем грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня уведення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня уведення мораторію.

Тобто, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 р. у справі №910/6714/22 була встановлена заборона щодо нарахування неустойки, 3% річних та індексу інфляції, термін виконання яких настав до дня уведення мораторію.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 у справі №910/6714/22 затверджений План санації товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс" до відкриття провадження у справі про банкрутство та скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів товариства з обмеженою Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (ідентифікаційний код: 35129952).

Отже, на момент подання позивачем позовної заяви, що розглядається Господарським судом міста Києва у рамках справи №910/11431/23, дію мораторію, встановленого ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 р. у справі №910/6714/22, було припинено.

Відтак твердження відповідач про існування заборони стосовно нарахування позивачем неустойки (штрафу, пені), 3% річних та індексу інфляції і нарахування інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором № КБ/20-0001 є необґрунтованим.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український будівельний Альянс» (03150, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 131, ) на користь державного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, ) основного боргу зі сплати орендних платежів в розмірі 176 618 (сто сімдесят шість тисяч шістсот вісімнадцять) грн.. 56 коп., пені за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 14 113 (чотирнадцять тисяч сто тринадцять) грн. 69 коп., штрафу за прострочення зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 44 154 (сорок чотири тисячі сто п`ятдесят чотири) грн. 64 коп., втрат від інфляції у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів в розмірі 53 538 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять вісім) грн. 17 коп., неустойки за час прострочення виконання обов`язку повернення майна з оренди в розмірі 54 978 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 08 коп. та 5 154 (п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири) грн. 89 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 07.03.2024 року.

Суддя С. М. Мудрий