РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2024Справа № 910/14141/23
За позовом ІНФОРМАЦІЯ_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення 45957571,64 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - позивач) 109101713,22 грн, що складається з: 76531327 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 21347311,59 грн пені та 11223074,63 грн штрафу за прострочення поставки товару за Державним контрактом НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_11.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 04.10.2023.

Заперечуючи проти вимог позову відповідач у своєму відзиві на позов зазначив, що для забезпечення потреб Збройних сил України в боєприпа сах для відсічі та стримуванні збройної агресії російської феде рації, за відповідним завданням ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачем був ук ладений зовнішньоекономічний контракт ІНФОРМАЦІЯ_12 з компанією ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, в рамках якого здійснювалось постачання продукції на виконання Держконтракту.

З метою виконання контракту, для забезпечення потреб Зброй них сил України в військовій техніці, відповідач здійснив купі влю іноземної валюти та перерахував Інопостачальнику кошти в сумі 8011500 євро в якості попередньої оплати продукції.

Відповідач зазначає, що всі вироби були доставлені на територію України до граничного строку поставки та почався процес передачі майна вантажоодержувачу, однак товар не було прийнято, як стверджує відповідач, через заявлені додаткові умови до його технічних характеристик, які не були обумовлені умовами Державного контракту, у зв`язку із чим відповідач провів переговори з іноземними постачальниками щодо направлення технічних фахівців для проведення додаткового технічного опрацювання товару. Після проведення технічних робіт та налагоджуванню техніку, її було передано вантажоодержувачу.

Відповідач каже, що він звертався до позивача із листами в яких просив продовжити строк поставки товару, однак позивачем було відмовлено у погодженні нової дати.

Крім того, відповідач вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума пені та штрафу є надмірно великою та у випадку її стягнення з відповідача призведе до порушення майнового інтересу відповідача та значних збитків.

28.09.2023 відповідачем було подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління розвідки ІНФОРМАЦІЯ_1, як орган в управління якого наразі перебуває відповідач, та у випадку стягнення з відповідача коштів за цим спором це може вплинути на обсяг майна забезпечення ефективного управління яким є обов`язком ІНФОРМАЦІЯ_13.

Також, цією ж датою від відповідача зареєстрована заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Іноземну компанію ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) з якою у відповідача наявні договірні відносини на підставі яких ним закупався товар для позивача з метою виконання умов Державного контракту НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_11. Відповідач вважає, що у випадку задоволення цього позову та стягнення з нього понесених збитків, які за його твердженнями відповідач поніс через затримку іноземною компанією у постачанні товару, у відповідача виникне право стягнути ці збитки з іноземної компанії.

За наслідками розгляду відповідних заяв позивача про залучення третіх осіб судом протокольною ухвалою від 18.10.2023 було відмовлено у задоволенні цих заяв, оскільки прийняте рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки цих сторін. Суд зазначає, що спір у даній справі стосується саме договірних відносин між позивачем та відповідачем на підставі Державного контракту НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_11. Натомість питання, що стосуються договірних обставин між відповідачем та Іноземною компанією ІНФОРМАЦІЯ_3 регулюються іншим договором в межах якого відповідач має право захищати свої порушені права чи відшкодовувати понесені збитки.

На електронну адресу суду 12.10.2023 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача 45957571,64 грн, що складається з: 9520477,65 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 24166232,78 грн пені та 12270861,21 грн штрафу за прострочення поставки товару за Державним контрактом НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_11.

Заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог протокольною ухвалою суду від 18.10.2023 прийнято до розгляду, у зв`язку з чим спір підлягає розгляду в частині стягнення 45957571,64 грн.

Протокольною ухвалою від 29.01.2024 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті на 21.02.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача підтримав вимоги позову повністю, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_11 між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем було укладено державний контракт на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення НОМЕР_3 (далі - Контракт), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства товар, зазначений в специфікації товару (додаток 1 до Контракту), що постачається з метою забезпечення відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини, а замовник - прийняти його через визначеного вантажоодержувача та оплатити такий товар.

За змістом п. 2.1 Контракту загальна орієнтовна вартість товару на момент укладання контракту складає 5835447 грн.

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди до Контракту, якими змінювалися строки, ціна та порядок поставки товару.

09.11.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №6 та викладено Специфікацію у новій редакції. Так, сторонами було погоджено, що загальна вартість товару за Контрактом становитиме ІНФОРМАЦІЯ_17 з ПДВ, а також вказано найменування товару та строк його поставки до 31.10.2022.

За умовами п. 3.1 Контракту поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем товару за контрактом здійснюється у місці поставки на підставі товаросупровідних документів та видаткової накладної з подальшим оформленням вантажоодержувачем акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.4 Контракту датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки товару є дата затвердження акту приймання-передачі вантажоодержувачем.

Згідно з п. 4.1 Контракту виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеного у специфікації, та надати замовнику документи згідно з п. 2.5 Контракту.

На виконання умов Контракту позивачем було перераховано на рахунок відповідача передоплату у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_16, що підтверджується платіжними дорученнями НОМЕР_4 від 01.07.2022, НОМЕР_5 від 01.07.2022, НОМЕР_6 від 23.09.2022 та НОМЕР_7 від 23.09.2022, з яких ІНФОРМАЦІЯ_14 на закупівлю ІНФОРМАЦІЯ_9, а ІНФОРМАЦІЯ_15 на закупівлю ІНФОРМАЦІЯ_10.

Як зазначає позивач та надає відповідні докази на підтвердження своїх тверджень, станом на дату розгляду справи обумовлений сторонами обсяг товару поставлений частково і з простроченням, а саме:

- не поставлено ІНФОРМАЦІЯ_4, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_18 (пункт 1 Специфікації) - прострочення поставки понад 182 дні;

Також, частина товару було поставлено з порушенням строків поставки, зокрема:

1. ІНФОРМАЦІЯ_5, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_18. за одиницю на суму ІНФОРМАЦІЯ_19 поставлено 02.02.2023, із затримкою у 93 дні (підтверджується актом приймання-передачі № 554 від 02.02.2023;

2. ІНФОРМАЦІЯ_6, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_18. поставлено 28.02.2023, із затримкою у 119 днів (підтверджується актом приймання-передачі № 1042 від 28.02.2023);

3. ІНФОРМАЦІЯ_6, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_18, поставлено 08.04.2023, із затримкою у 158 днів (підтверджується актом приймання-передачі № 1616 від 08.04.2023);

4. ІНФОРМАЦІЯ_6, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_20., поставлено 23.01.2023, із затримкою у 83 дні (підтверджується актом приймання-передачі № 392 від 23.01.2023);

5. ІНФОРМАЦІЯ_7, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_21 за одиницю на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_23, поставлено 16.11.2022, із затримкою у 15 днів (підтверджується актом приймання-передачі № 4014 від 16.11.2022);

6. ІНФОРМАЦІЯ_6, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_21 за одиницю, поставлено ІНФОРМАЦІЯ_24, із затримкою на понад 182 дні (підтверджується актом приймання-передачі № 2283 від 18.05.2023);

7. ІНФОРМАЦІЯ_8, вартістю ІНФОРМАЦІЯ_22 прийнята 24.06.2023 - прострочення поставки понад 182 дні (підтверджується актом приймання-передачі № 2951 від 24.06.2023).

У зв`язку із чим позивачем було нараховано відповідачу пеню у сумі 24166232,78 грн та штраф у сумі 12270861,21 грн за порушення строків поставки товару, а також просив стягнути з відповідача 9520477,65 грн попередньої оплати за непоставлений товар.

Укладений сторонами Контракт є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача суми передоплати за товар у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_16 з яких ІНФОРМАЦІЯ_14 на закупівлю ІНФОРМАЦІЯ_9, а ІНФОРМАЦІЯ_15 на закупівлю ІНФОРМАЦІЯ_10.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до специфікації товару, що поставляється за Контрактом (додаток 1), відповідач мав поставити позивачеві товар (перелік та кількість вказано у Специфікації) на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_17 у строк до 31.10.2022.

Відповідач зазначає, що ним було поставлено усю кількість товару погоджену умовами Специфікації. Разом з тим, позивачем не було прийнято частину товару у зв`язку із невідповідністю його технічним умовам та неможливістю використання за призначенням Збройними силами України.

Позивач просить повернути йому 9520477,65 грн коштів непоставленого товару з попередньої оплати сплаченої за закупівлю ІНФОРМАЦІЯ_9, оскільки відповідачем так і не було поставлено належної якості одиниці товару на вказану суму.

Відповідно до вимог п. 1.3 Контракту якість, комплектність товару і технічна документація товару повинні відповідати умовам Контракту та забезпечувати експлуатацію товару у повному обсязі відповідно до призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідачем не було поставлено товару, який би відповідав умовам Контракту на суму 9520477,65 грн попередньої оплати, ця сума підлягає поверненню позивачу, а позовна вимога в цій частині задоволенню.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення 24166232,78 грн пені та 12270861,21 грн штрафу за прострочення поставки товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем поставки товару згідно встановлених Специфікацією умов.

Що стосується заперечень відповідача стосовно того, що ним першочергово було поставлено товар вчасно, однак позивачем були заявлені додаткові умови до технічних характеристик товару через що його не було прийнято, суд зазначає наступне.

Контракт було укладено з метою забезпечення відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні сили України, а також, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної політики у сфері оборони.

Як вже було наведено вище, відповідно до вимог п. 1.3 Контракту якість, комплектність товару і технічна документація товару повинні відповідати умовам Контракту та забезпечувати експлуатацію товару у повному обсязі відповідно до призначення.

Позивач зазначає, що товар, який був поставлений за Контрактом не відповідав умовам контракту та не міг в тому стані, в якому був поставлений використовуватися за призначенням, про що він повідомляв відповідача листами. Саме на цій підставі вантажоодержувач не приймав його до того часу, поки недоліки не було усунуто.

Відповідач уклавши Контракт погодився із усіма його умовами. Жодних звернень, щодо невідповідності його умов вимогам законодавства, або ж волі відповідача не було.

З урахуванням викладеного, неналежне виконання, порушення строків виконання умов Контракту впливає на ефективність обороноздатності держави в цілому та на репутацію ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 17 Конституції Украхни захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Так, норма частини другої статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 1 п. 7.2 Контракту за порушення строків поставки товару виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожний день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Перевіривши заявлений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 99% суд відзначає наступне.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи специфіку діяльності обох сторін Контракту під час дії воєнного стану, ненадання позивачем доказів понесених матеріальних збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Контрактом, а також те, що заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій є надмірним, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 9520477 грн 65 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, 12083116 грн 39 коп. пені, 6135430 грн 61 коп. штрафу.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повній сумі.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний код НОМЕР_2) 9520477 (дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять тисяч чотириста сімдесят сім) грн 65 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, 12083116 (дванадцять мільйонів вісімдесят три тисячі сто шістнадцять) грн 39 коп. пені, 6135430 (шість мільйонів сто тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять) грн 61 коп. штрафу, а також 689363 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч триста шістдесят три) грн 57 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 11.03.2024.

Суддя Р.Б. Сташків