У Х В А Л А

28 лютого 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1359/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П.,

розглянув заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1359/23

за позовом: Чернігівської міської ради,

код 34339125, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ,

код НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 107 441,31 грн.

за участю:

представника позивача: Сидор А. В.;

представника заявника (відповідача): не з`явився.

13.02.2024 до Господарського суду Чернігівської області звернувся ФОП ОСОБА_1 з заявою про розстрочення виконання рішення суду на строк 1 рік рівними долями, починаючи з 1-го березня 2024 року.

Вказану заяву відповідач обґрунтовує скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2024 у справі №927/1359/23 заяву прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.02.2024.

Частиною 2 статті 321 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставлення електронного листа.

У судове засідання 28.02.2024 прибув, представник позивача. Заявник (відповідач) у судове засідання, не з`явився.

Заявником (відповідачем) подано клопотання про розгляд заяви без його участі. Суд клопотання задовольнив.

Судом 28.02.2024 у нарадчій кімнаті підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Фактичні обставини.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа № 927/1359/23 за позовом Чернігівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 107 441,31 грн за неправомірне користування земельною ділянкою без укладення договору в період з 01.01.2017 по 26.06.2019.

30.11.2023 судом ухвалено рішення у справі № 927/1359/23, яким позовні вимоги Чернігівської міської ради задоволено частково, присуджено до стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 95112,06 грн, судовий збір в сумі 2376 грн.

26.12.2023 видано відповідний наказ на примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 у справі № 927/1359/23 строком на 1 рік рівними долями, починаючи з 01.03.2024.

Подана заява обґрунтована ФОП ОСОБА_1 тим, що у нього відсутня фінансова можливість сплатити вказану суму одночасно у зв`язку з відсутністю фінансових збережень на рахунках банків, інших фінансових активів тощо, відсутністю доходів, відсутністю рухомого, нерухомого майна.

За змістом ст. 331 ГПК України підставою для розстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення суд також враховує матеріальні інтереси обох сторін.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Господарський суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення враховує не лише можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не повинен допускати їх настання.

При цьому, надання заявникові розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003р. у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

Суд зазначає, що передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочку, закон відносить на розсуд суду.

Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

При цьому, суд звертає увагу, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

В даному випадку судом враховуються інтереси обох сторін, адже розстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, які обґрунтовують ускладнення виконання рішення відповідачем, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи майновий стан відповідача - фізичної особи-підприємця, з метою недопущення погіршення фінансового стану відповідача та позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 у справі №927/1359/23 строком на шість місяців.

Керуючись ст. 234,235,331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 у справі №927/1359/23 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.11.2023 у справі № 927/1359/23, встановивши наступний графік погашення 95112,06 грн суми заборгованості та 2376 грн судового збору:

до 31.03.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості та 2376 грн судового збору,

до 30.04.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості,

до 31.05.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості,

до 30.06.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості,

до 31.07.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості,

до 31.08.2024 в сумі 15852,01 грн заборгованості.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28.02.2024.

4. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 04.03.2024.

Суддя М.П. Ноувен