ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/64/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Болеро Трейд"

до відповідача: фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни

про стягнення 138000 грн

03.01.2024 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Приватного підприємства "Болеро Трейд" до фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни про стягнення 138000 грн.

Ухвалою від 08.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів.

Відповідач отримала ухвалу в електронному кабінеті 08.01.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відзиву на позов відповідач не надала, через що справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

20 вересня 2023 року між Приватним підприємством "Болеро Трейд" (позивач, покупець) та фізичною особою-підприємцем Матякіною Олесею Олександрівною (відповідач, постачальник) укладено договір поставки № 1096-23, за умовами якого відповідач зобов`язалась передати (поставити) у власність покупця товар, визначений в п. 1.2 договору, а позивач зобов`язався прийняти товар і оплатити (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору найменування, одиниці виміру, ціна, загальна кількість товару (асортимент, номенклатура) визначаються в специфікації на товар (додатки до договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, ціна цього договору встановлюється в національній валюті та складає вартість товару, та зазначається у специфікації (додатки до договору).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем протягом 10 робочих днів з дня отримання покупцем рахунку постачальника (в т.ч. через електронну пошту) в безготівковому порядку на рахунок, зазначений в договорі та/або у відповідному рахунку.

За умовами п. 3.1 договору, поставка здійснюється одним із способів:

3.1.1 - постачальник здійснює поставку товару автомобільним транспортом на умовах поставки DDP відповідно до правил Інкотермс 2020. Адреса узгоджується сторонами додатково.

3.1.2 - самовивозом покупцем з адреси, зазначеної постачальником.

Згідно з п. 3.2 договору постачальник здійснює поставку протягом 14 робочих днів з дня 100% оплати покупцем відповідної партії товару, якщо сторонами під час узгодження замовлення не погоджено інший строк поставки товару.

Строк договору до 31.12.2023 (п. 8.1).

Зазначений договір поставки № 1096-23 було підписано сторонами електронними підписами у сервісі Вчасно.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також сторонами було підписано електронними підписами додаток до договору, а саме - специфікацію, в якій зазначено найменування продукції - квадрокоптер DJI Mavic 3 кількістю 2 шт по 69000грн, всього - 138000грн.

Крім того, постачальник виставив рахунок покупцю № 1512 від 20.09.2023 на суму 138000грн квадрокоптер DJI Mavic 3 кількістю 2 шт та зазначено рахунок постачальника (відповідача у справі) UA4916429 код ФОП Матякіна Олеся Олександрівна .

Такі самі банківські реквізити відповідача зазначено і в розділі 11 договору поставки Реквізити сторін.

Платіжною інструкцією від 20.09.2023 № 1050 позивач перерахував на зазначені банківські реквізити відповідача 138000грн, призначення платежу - оплата за квадрокоптер DJI Mavic 3 згідно рахунку № 1512 від 20.09.2023.

Крім того, на підтвердження перерахування відповідачу 138000 грн позивач надав до матеріалів справи банківську виписку АТ Райффайзен Банк за 20.09.2023.

Але, постачальник (відповідач) не виконав своїх зобов`язань за договором щодо поставки товару, через що покупець (позивач) направив йому заяву № 20 від 20.10.2023 про повернення 138000грн, яка підписана позивачем електронним підписом у сервісі Вчасно.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено вище, згідно з п. 3.2 договору постачальник здійснює поставку протягом 14 робочих днів з дня 100% оплати покупцем відповідної партії товару

Отже, отримавши оплату за товар 20.09.2023, відповідач мав здійснити поставку товару до 10.10.2023 включно.

Відповідач не надав доказів поставки товару.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

П. 1.7 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як зазначено вище, позивач направив відповідачу заяву від 20.10.2023 № 20 про повернення коштів через сервіс Вчасно 25.10.2023, що підтверджується електронним підписом позивача (а.с. 22), а відповідач отримав її 25.10.2023 о 19год. 47хв.

Отже, у семиденний строк з дня отримання вимоги позивача, відповідач мав повернути йому попередню оплату в сумі 138000грн - до 01.11.2023 включно, оскільки доказів поставки товару ним позивачу суду не надано.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Однак, відповідач не повернув позивачу кошти, через що позивач звернувся до Господарського суду Одеської області про видачу судового наказу про стягнення 138000грн.

17.11.2023 Господарським судом Одеської області було видано судовий наказ № 916/4968/23 про стягнення з ФОП Матякіна О.О. 138000,00 грн за договором поставки від 20.09.2023 №1096-23, а також 268,40 грн судового збору.

Однак, за заявою ФОП Матякіна О.О. зазначений судовий наказ № 916/4968/23 було скасовано ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2023.

Крім того, позивач додатково направив заяву № 20 від 20.10.2023 про повернення коштів на адресу відповідача м. Теплодар Одеської області вул. Піонерна 3, кв. 40, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи опис вкладення та поштову накладну від 02.01.2024, поштове відправлення № 328.

Відповідно до інформації сайту Укрпошта поштове відправлення № 328 повернулось відправнику (позивачу) без вручення. 20.01.2024 поштою було зроблено відмітку, що відправлення повертається через закінчення встановленого терміну зберігання.

Оскільки відповідач не надав доказів повернення позивачу 138000 грн, як і будь-яких заперечень, то позовні вимоги про стягнення з відповідача 138000 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позову майнового характеру сплачується судовий збір в сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн).

Отже, за подання даного позову про стягнення 138000грн позивач мав би сплатити 3028 грн судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав позовну заяву до суду через підсистему Електронний суд, то він має сплатити 3028*0,8=2422,40 грн.

З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40грн.

Позивач надав суду докази сплати 75,60 грн судового збору відповідно до платіжної інструкції від 03.01.2024 № 5 та 2684 грн відповідно до платіжної інструкції № 1538 від 22.12.2023, всього - 2759,60 грн, тобто більше ніж було необхідно. Заяв про повернення надлишково сплаченого судового збору відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір до суду не надходило.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства "Болеро Трейд" (код 40066182, с. Малі Бережці Кременецького району Тернопільської області вул. Шосейна 57) 138000грн заборгованості та 2422,40грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 березня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова