ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Справа № 926/4788/21
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

секретар судового засідання Голіней Я.І.

за участі представників:

позивача: Фодчук О.В.

відповідача : Гречин І.Б.

третьої особи: Ткач Ф.Г.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інвесторг 2017

до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальне підприємство Міський торгівельний комплекс Калинівський ринок

про стягнення заборгованості в сумі 1 363 198, 74 грн

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвесторг 2017» (далі-ТОВ «Інвесторг 2017») звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (далі - Чернівецький МіськШеп) про стягнення заборгованості за договором підряду №102д від 08.05.2013 в сумі 1 363 198, 74 грн, у тому числі 746 116 грн основного боргу за виконані у серпні 2013 року роботи з ремонту асфальтобетонного покриття по вул. Рокитнянській в м. Чернівці, 264963, 17 грн пені за період з 01.03.2019 по 01.03.2020, 290 089, 90 грн інфляційних втрат та 62 029, 67 грн 3% річних за період з 01.03.2017 по 01.03.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між Комунальним підприємством «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» ( надалі - КП МТК «Калинівський ринок») як замовником та Чернівецьким МіськШЕП як підрядником укладено договір підряду № 102д від 08 травня 2013 року щодо ремонту асфальтобетонного покриття вул. Рокитнянська за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Рокитнянська, а також ремонт розділової смуги по вул. Калинівська.

Угодою № 1/221 від 22.10.2013 внесено зміни до договору підряду № 102д щодо суми договору та зміни назви вулиці, на якій необхідно провести ремонт, а саме назву вул. Рокитнянська змінено на 1-й провулок Рокитянський, в м. Чернівці. Вказані зміни в назвах вулиць були також затверджені рішенням Чернівецької міської ради від 12.08.2014 № 389/13.

В рамках вказаного вище договору підряду № 102д укладено договір від 16.08.2012 №171д між КП МТК «Калинівський ринок» - замовник, Чернівецьким МіськШЕП - генпідрядник та ПП «БК «Атріум-Сервіс» - субпідрядник , згідно якого ПП «БК «Атріум-Сервіс» взяло на себе обов`язок по ремонту асфальтобетонного покриття частини пров. Рокитнянського в м. Чернівці.

Після виконання вказаних ремонтних робіт в грудні 2013 року підписано уповноваженими особами та засвідчено печатками сторін основного договору Акт приймання виконаних будівельних робіт 2013 року (форма №КБ-2) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року (форма КБ-3) на суму 746 116,00 грн.

Оскільки відповідач після отримання коштів від КП МТК «Калинівський ринок» не сплатив своєчасно кошти субпідряднику за виконані роботи по основному договору, то у нього виникла заборгованість в сумі 746 116,00 грн перед ПП «БК «Атріум-Сервіс», яке відступило право вимоги згідно договору про відступлення права вимоги № 246 від 15.12.2014 ТОВ «УТК «Александрія-АН», яке також відступило право вимоги на суму 746116,00 грн позивачу згідно договору про відступлення права вимоги від 27.11.2018.

Відтак, на думку позивача, в листопаді 2018 року до нього перейшло право вимоги до відповідача щодо належного виконання свого грошового зобов`язання в сумі 746116,00 грн. та сплати пені, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.

Третя особа в поясненнях на позов заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що вимоги позивача щодо стягнення основної суми боргу та пені не можуть бути стягнуті з підстав пропуску строку позовної давності та не можуть бути захищені в судовому порядку оскільки трансформувались у натуральне зобов`язання між позивачем та відповідачем, до якого не можуть бути застосовані приписи статті 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування та стягнення інфляційних та 3 % річних.

Представник відповідача у відзиві на позов заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що спір про стягнення коштів, які є предметом розгляду в даній справі уже розглядався Господарським судом Чернівецької області.

Зокрема, рішенням Господарського суду Чернівецької області у справі №926/1242/15 від 22.02.2016 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Українська торгівельна компанія «Александрія-АН» до Чернівецького міського ШЕП про стягнення 746116,00 грн. основного боргу, 303722,78 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 197669,64 грн. пені та 11161,08 грн. 3 % річних, що виникли в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору від 16.08.2013 №171д.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 у справі №926/1242/15, рішення Господарського суду Чернівецької області скасовано повністю та прийнято нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача зазначив, що за результатами розгляду справи №926/1245/15 та з огляду на наявність суперечностей щодо визначення місця проведення підрядних робіт, що свідчить про відсутність погодженого предмету договору підряду, суди дійшли висновку про недоведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором №171д від 16.08.2013 року.

Будь-які інші докази, які б свідчили про проведення Приватним підприємством БК Атріум-сервіс підрядних робіт за договором №171д від 16.08.2013 року в матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надано

Представник відповідача звернувся з заявою про застосування строку позовної давності , оскільки з моменту виникнення правовідносин пройшло майже вісім років, а тому суду слід звернути увагу на сплив строку позовної давності щодо стягнення коштів.

В обґрунтування своїх доводів щодо доповнення підстав позову представник позивача посилається на те, що 08.10.2014 Комунальне підприємство «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» у відповіді на претензію №896 повідомило, що ремонтні роботи, які проводились по частині провулку Рокитнянському у м. Чернівці, були частиною робіт, які виконувались по договору підряду №102 від 08.05.2013 та оплачені повністю на рахунок Чернівецького МіськШЕП та саме до них необхідно звертатися субпідряднику щодо сплати коштів у сумі 746116,00 грн чим підтвердило наступні факти:

1) здійснення субпідрядником робіт загальною вартістю 746116,00 грн;

2) оплату вказаної суми на рахунок Чернівецького МіськШЕП.

У вказаній відповіді КП МТК «Калинівський ринок» не заперечує ні факту укладення договору №171д від 16.08.2013, ні факту виконання робіт субпідрядником, а тому будь-яке наступне заперечення третьою особою факту здійснення субпідрядних робіт згідно з договором №171д від 16.08.2013 приводить до необхідності застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти в супереч своїй попередній поведінці).

Представник позивача просить визнати поважними причин пропущення строку позовної давності посилаючись на порушення 22.07.2015 Господарським судом Чернівецької області провадження у справі № 926/1242/15 та її тривалий розгляд до 29 листопада 2016 року, і, як наслідок, наявність для первісного кредитора, правонаступником якого є позивач, підстав вважати, що його права будуть захищені в цьому судовому провадженні, уступку прав позивачу 27.11.2018 за договором субпідряду, звернення позивача до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою та відкриття провадження 18 червня 2019 року у справі № 926/1395/19 та її розгляд до 24.10.2019 року, звернення із цим позовом через незначний проміжок часу після залишення його попереднього позову без розгляду.

В додаткових поясненнях на позов представник відповідача вважає доводи позивача викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Зокрема, наданий позивачем акт приймання виконаних робіт 2013 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року не можуть братися судом до уваги в якості доказу, оскільки на момент розгляду даної справи, у відповідача наявні копії вищевказаних документів, зміст яких відрізняється від примірників, наданих позивачем.

Відповідач звертає увагу суду на те, що висновок експерта не може ґрунтуватися на припущеннях та має бути чітким і категоричним.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли виникло зобов`язання. Для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки, у зв`язку з чим відповідач вважає, що у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.

В поясненнях на позов представник позивача зазначив, що зважаючи на факт укладення договору №171д від 16.08.2013 на підставі договору №102д, слід вважати, що внесені зміни в договір №102д щодо назви вулиці автоматично означають відповідні зміни у назві вулиці і у тристоронньому договорі із субпідрядником.

Сам факт зміни назви вулиці не свідчить про неузгодження предмету договору, адже предметом договору є не «назва вулиці», а ділянка дороги, на якій субпідрядником виконувалися роботи.

Відповідач не спростовує факт підписання акту приймання робіт та довідки про вартість робіт, а тому, з урахування стандарту більш вірогідних доказів, очевидно, що акт та довідка підписані саме на виконання договору №171д.

Відповідач не надав власного висновку судової експертизи, які б спростували висновки експертизи за клопотанням позивача, що, з огляду на стандарт більш переконливих доказів, спростовує викладені у письмових поясненнях аргументи відповідача.

ІІ. Рух справи у суді

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.11.2021 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 29.11.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із допущенням недоліків та надано позивачу строк у 10 днів з дня отримання ухвали для їх виправлення.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.01.2022.

Ухвалою суду від 11.01.2022 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 09.02.2022.

У судовому засіданні 09.02.2022 оголошено перерву до 22.02.2022, а 22.02.2022 відповідно до 02.03.2022.

Ухвалою суду від 02.03.2022 підготовче судове засідання відкладено на 20.04.2022.

Ухвалою суду від 20.04.2022 зупинено провадження у справі, призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Гайді Богдану Ярославовичу.

На вирішення судового експерта поставлено наступні питання:

- Встановити фактичне місце (ділянку) виконання робіт за договором субпідряду №171д від 16.08.2013, укладеним між Комунальним підприємством «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» замовник, Чернівецьким міським комунальним підрядним «Шляхово-експлуатаційним підприємством» генпідрядник та Приватним підприємством «БК «Атріум-Сервіс» субпідрядник.

- Чи відповідають обсяги виконаних робіт субпідрядником ПП «БК «Атриум-Сервіс», що відображені в актах виконаних будівельних робіт КБ-2в за грудень 2013 року на суму 746116 грн, ступеню готовності об`єкту Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Рокитнянська в м. Чернівці?

Ухвалою суду від 25.05.2022 провадження у справі 926/4788/21 поновлено, зобов`язано сторони надати суду додаткові матеріали для проведення експертизи та зупинено провадження у справі.

Враховуючи, що з моменту направлення справи на експертизу пройшов тривалий час, суд листом від 04.10.2023 просив судового експерта у строк до 19.10.2023 повідомити, на якій стадії перебуває проведення експертизи по справі №926/4788/21.

19.10.2023 до Господарського суду Чернівецької області від судового експерта Гайди Богдана Ярославовича повернулись матеріали справи № 926/4788/21 разом із складеним 14.10.2023 висновком експерта № 44/22 та супровідним листом № 44/22-6 від 14.10.2023.

Ухвалою суду від 23.10.2023 поновлено провадження у справі №926/4788/23 та призначено підготовче засідання на 13.11.2023.

Ухвалою суду від 13.11.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 29.11.2023.

Ухвалою суду від 29.11.2023 за клопотанням представника відповідача розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 06.12.2023.

Ухвалою суду від 06.12.2023 задоволено заяву позивача про зміну підстав позову та оголошено перерву в судовому засіданні до 20.12.2023.

20.12.2023 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

У підготовчому судовому засіданні 20.12.2023 оголошено перерву до 27.12.2023.

Ухвалою суду від 27.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 24.01.2024.

У судових засіданнях 24.01.2024 та 01.02.2024 оголошувались перерви.

Ухвалою справи від 22.02.2024 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 26.02.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 26.02.2024 підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст.240 ГПК України у судовому засіданні 26.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

III. Фактичні обставини справи, встановлені судом

08.05.2013 між Комунальним підприємством Міський торговельний комплекс Калинівський ринок (замовником) та Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством (підрядником) укладено договір підряду №102д та угоду № 1/221д про внесення змін до цього договору, згідно яких підрядник зобов`язався на свій ризик власними і залученими силами та засобами виконати комплекс робіт відповідно до затвердженої кошторисної документації, а саме: ремонт асфальтобетонного покриття: 1-ий провулку Рокитянського в м. Чернівці, а також ремонт розділової смуги по вул. Калинівській, а замовник, в свою чергу, зобов`язався прийняти й оплатити виконані роботи. Договірна ціна робіт на момент підписання договору склала 1929500 грн. При цьому, кошторису сторонами складено не було.

В пунктах 4.1, 4.2., 5.1. договору сторони домовились про те, що замовник приймає у підрядника виконані роботи шляхом підписання акта здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які надаються підрядником замовнику щомісячно не пізніше 25 числа. По закінченню всього комплексу робіт підрядник направляє замовнику загальний акт здачі-приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт. До початку виконання робіт замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 750 000 грн. на придбання матеріалів, виробів тощо. Замовник здійснює проміжні і кінцевий платежі за фактично виконані роботи на підставі актів приймання-здачі виконаних робіт (форма КБ-2в) і довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 15.6. договору встановлено, що він набирає сили з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами, взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до пункту 15.8 договір закінчує свій термін дії з моменту підписання сторонами акту приймання-здачі виконаних робіт всього комплексу робіт та довідки про вартість виконаних робіт відповідно до п.4.2 та повного розрахунку за виконані роботи.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 у справі №926/1242/15 встановлено, що протягом травня-червня 2013 року замовник перерахував на рахунок підрядника аванс в розмірі 750 000 грн., використаний підрядником на придбання матеріалів на суму 749 600 грн. (згідно довідки підрядника № 51 від 22.02.2016 року).

Даний факт також підтвердив у судовому засіданні представник Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок.

16.08.2013 року між Комунальним підприємством Міський торговельний комплекс Калинівський ринок (замовник), Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством (генпідрядник) та Приватним підприємством Будівельна компанія Атріум-сервіс (субпідрядник) укладено договір № 171д, згідно якого генпідрядник доручає (за погодженням з замовником), а субпідрядник приймає на себе обов`язки по ремонту асфальтобетонного покриття частини пров. Рокитнянського у м. Чернівці. (пункт 1.1 договору)

Відповідно до пункту 2.1 вищевказаного договору його вартість визначена з договірної ціни на основі ДБН 1.1-1-2000, є динамічною та уточнюється відповідно до фактично виконаних обсягів робіт.

Згідно пункту 5.6 вищевказаного договору початок виконання робіт серпень 2013, а завершення серпень 2013 року.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2013 року.

Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.08.2014 №389/13 вирішено затвердити перелік уточнених назв площ, вулиць, провулків, завулків та проїздів в місті Чернівцях, згідно з переліком, що додається.

Відповідно до Витягу з переліку вул. м. Чернівці (до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.08.2014 №389/13) в м. Чернівці окрім вул. Рокитнянська, наявні Рокитнянський провулок 1, Рокитнянський провулок 2, Рокитнянський провулок 3.

В матеріалах справи наявна надана позивачем копія акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року по договору № 171д від 16.08.2013 року щодо капітального ремонту дорожнього покриття вул. Рокитнянської у м. Чернівці на суму 746 116 грн., який підписаний представниками трьох сторін договору. При цьому в наданому примірнику акту відомості, щодо сторін, договору та місяця зазначені ручкою.

Представником відповідача, в свою чергу, надано копію акта приймання виконаних будівельних робіт 2013 року, в графі договір якого відсутні відповідні відомості та містяться лише відомості, що будівельні роботи здійснювалися на об`єкті Капітальний ремонт вул. Рокитнянської у м. Чернівці, при цьому, дата складання та підписання акта в обох примірниках сторін відсутня.

Крім того пунктом 1.1 договору №102 д від 08.05.2013 передбачено «ремонт асвальтобетонного-покриття», в той час як в наданому позивачем акті приймання виконаних будівельних робіт зазначено «ремонт дорожнього покриття».

Оригіналу акту суду не надано жодною із сторін.

Позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року по договору № 171д від 16.08.2013 року щодо капітального ремонту дорожнього покриття вул. Рокитнянська в м. Чернівці на суму 746 116 грн., в якій наявні печатки трьох сторін договору проте відсутній підпис субпідрядника приватного підприємства БК «Атріум-Сервіс».

У наданій представником відповідача довідці про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, яка підписана всіма сторонами договору, в графі договір відсутнє посилання на договір №171д від 16.08.2013 року, а в графі найменування будівництва та його адреса вказано: капітальний ремонт частини дорожнього покриття пров. Рокитнянська в м. Чернівці.

При цьому, дата складання та підписання довідки в обох примірниках сторін відсутня.

Оригіналу довідки суду не надано жодною із сторін.

В матеріалах справи наявні:

- претензія приватного підприємства БК «Атріум-Сервіс» до Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок та Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства, датована 06.10.2014, з проханням терміново, протягом десяти календарних днів провести оплату у розмірі 746116,00 грн.

- лист Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок від 08.10.2014, адресований приватному підприємству БК «Атріум-Сервіс», в якому третя особа повідомила, що роботи по асфальтобетонному покриттю вул. Рокитнянська в цілому згідно договору 102 д від 08.05.2013 повністю оплачені. Роботи по ремонту асфальтобетонного покриття частини провулку Рокитнянського в м. Чернівці були частиною робіт, які виконувалися та були оплачені повністю по договору №102д від 08.05.2013.

15.12.2014 між Приватним підприємством БК Атріум-сервіс (цедент), Товариством з обмеженою відповідальністю Українська торгівельна компанія Александрія-АН (цесіонарій) та Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством (боржник) укладено договір № 246 про відступлення права вимоги, яким врегульовано відносини, пов`язані із заміною кредитора у зобов`язаннях, що виникли за договором №171д, укладеним 16.08.2013 між первісним кредитором та боржником, а сума заборгованості складає 746116 грн. Даний договір підписано представниками Приватного підприємства БК Атріум-сервіс та Товариства з обмеженою відповідальністю УТК Александрія-АН, при цьому, представником боржника (Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства) договір про відступлення права вимоги не підписано.

Згідно пунктів 4, 7 цього договору до цесіонарія переходить право вимагати (замість цедента) від боржника належного виконання зобов`язань, викладених в акті звірки. В момент підписання договору цедент зобов`язується передати цесіонарію всі відповідні документи про право вимоги, яке відступлено за договором.

В подальшому Приватне підприємство БК Атріум-сервіс повідомило боржника про відступлення права вимоги 746 116 грн., яке залишено останнім без задоволення, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю Александрія-АН звернулось до господарського суду з позовом до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства про стягнення 746 116 грн. основного боргу, 197669,64 грн. пені, 303 722,78 грн. інфляційних витрат та 3 % річних в сумі 11 161,08 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області у справі №926/1242/15 від 22.02.2016 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Александрія-АН до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства про стягнення 746 116 грн. основного боргу, 197669,64 грн. пені, 303 722,78 грн. інфляційних витрат та 3 % річних в сумі 11 161,08 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, залишену в силі постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 у справі №926/1242/15 рішення господарського суду скасовано повністю та прийнято нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким в цій частині погодився апеляційний господарський суд та Вищий господарський суд України, послався на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту виконання субпідрядником (Приватним підприємством БК Атріум-сервіс) робіт (по ремонту асфальтобетонного покриття частини пров. Рокитнянський) за договором підряду № 171д від 16.08.2013 року.

Судами не прийнято до уваги акт приймання виконаних будівельних робіт 2013 року щодо капітального ремонту дорожнього покриття вул. Рокитнянської у м.Чернівці на суму 746 116 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року щодо капітального ремонту частини дорожнього покриття пров. Рокитнянського у м. Чернівці з огляду на суперечливість місця проведення робіт по ремонту дорожнього покриття, в той час як договором № 171д від 16.08.2013 року передбачалось виконання робіт по ремонту асфальтобетонного покриття частини пров. Рокитнянського в м. Чернівці.

Суди вказали на неможливість задоволення позовних вимог без наявності кошторисної документації, яка підтверджує вартісні розрахунки. Будь-які інші докази, які б свідчили про проведення Приватним підприємством БК Атріум-сервіс підрядних робіт за договором №171д від 16.08.2013 року в матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надано.

Суд вимагав у позивача надати кошторисну документацію, докази про наявність у субпідрядника відповідної техніки, необхідної для ремонту асфальтобетонного покриття або докази її оренди у інших осіб, наряди на виконання робіт, накази про направлення відповідних працівників у відрядження для виконання певних робіт, табелі обліку робочого часу, відомості про нарахування та виплати заробітної плати особам, які безпосередньо виконували роботи, вартість яких є предметом даного спору, тощо.

Однак, вказані докази в матеріалах справи №926/1242/15 відсутні.

Судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано кошторисів, складених підрядником та погоджених замовником на виконання договорів підряду №102д від 08.05.2013 року та №171д від 16.08.2013 року

На підставі довідки Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин (за вих. № 04/01-08/1-3406 від 24.09.2015 року) судами встановлено, що у м. Чернівці існує вулиця Рокитянська, Перший провулок Рокитянський, Другий провулок Рокитянський та Третій провулок Рокитянський, в той час як надані позивачем акт приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт також містять у собі суперечності щодо зазначення об`єкта, на якому виконувались роботи, зокрема, в акті зазначено вул. Рокитнянську, а у довідці пров. Рокитнянський.

Суди встановили, що надані примірники актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт відрізняються між собою та містять суперечності, а саме: у примірнику акта позивача зазначено посилання на договір №171д від 16.08.2013 року (дописано вручну), в той час як у примірнику відповідача такі дані відсутні. У примірнику наданої позивачем довідки зазначено про ремонт частини дорожнього покриття пров. Рокитнянського в м. Чернівці та міститься посилання на договір №171д від 16.08.2013 року (дописано вручну), в той час у наданому відповідачем примірнику відсутнє посилання на вказаний договір, а в графі найменування будівництва та його адреса вказано: капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Рокитнянської в м. Чернівці.

27.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська торгівельна компанія Александрія-АН (надалі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвесторг -2017» (надалі новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 вищевказаного договору передбачено, що первісний кредитор відступає право вимоги, яке раніше ним було набуто згідно укладеного з ПП «БК «Атріум-Сервіс» договору про відступлення права вимоги №246 від 15.12.2014, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором субпідряду №171д від 16 серпня 2013 року (далі - основний договір), укладеним між Комунальним підприємством «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» - замовник, Чернівецьким міським комунальним підрядним «шляхово-експлуатаційним підприємством» - генпідрядник (далі - боржник) та приватним підприємством «БК «Атріум-Сервіс» - Субпідрядник.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основним договором у сумі 746116,00 грн. Крім права вимоги основної суми до нового також переходить право нарахування, вимоги та стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.(пункт 2 договору про відступлення права вимоги)

Пунктом 5 вищевказаного договору передбачено, що одночасно з підписанням цього договору первісний кредитор передає новому кредитору повідомлення для Боржника про відступлення права вимоги за основним договором. Обов`язок направлення повідомлення боржнику протягом 10 календарних днів з дня укладення цього договору покладається на нового кредитора.

Відповідно до пункту 13 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Листом від 06.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвесторг -2017» повідомило Чернівецьке міське комунальне підрядне «шляхово-експлуатаційне підприємство», що є новим кредитором на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного 27.11.2018 з Товариство з обмеженою відповідальністю Александрія-АН та набуло права вимоги за договором №171 д.

Доказів направлення вищевказаного листа Чернівецькому міському комунальному підрядному «шляхово-експлуатаційному підприємству» суду не надано.

Висновком №44/22 від 14.10.2023 судового експерта Гайди Богдана Ярославовича, який складений за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, встановлено, що найбільш ймовірним місцем виконання робіт, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, щодо Капітального ремонту дорожнього покриття вул. Рокитнянська в м. Чернівці, згідно договору 171 д від 16.08.2013 року, є ділянка дороги по 1-му Рокитнянському провулку в м. Чернівці.

Обсяги робіт, внесені до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, щодо Капітального ремонту дорожнього покриття вул. Рокитнянська в м. Чернівці, згідно договору 171д від 16.08.2013 року, можуть відповідати обсягам робіт, виконаних на ділянці дороги по 1-му Рокитнянському провулку в м. Чернівці.

При цьому експертом зазначено, що площа ділянки влаштованого покриття, визначена по факту, є близькою до площі робіт, зазначеної в акті приймання виконаних будівельних робіт (розбіжність в значеннях площі може бути через знаходження окремих ділянок під ґрунтом, піщаними і гравійними сумішами, що не надавало можливості точно визначити межі влаштованого покриття). Однак, експерту не надається можливим встановити / підтвердити спосіб виконання робіт та товщину влаштованого шару.

Згідно зробленої експертом примітки некатегоричність висновків пояснюється відсутністю в експерта виконавчої документації щодо виконаних робіт, яка запитувалась у клопотанні про надання додаткових документів, щодо виконаних робіт, яка запитувалась у клопотанні про надання додаткових матеріалів; неруйнівними методами досліджень; значною давністю виконання робіт; станом дорожнього покриття.

IV. Позиція суду по суті спору

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

За змістом ч.2 ст. 317 Господарського кодексу України (далі ГК України) загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання у відповідності з ст. 193 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч.1 ст.837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За правилами ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

За приписами ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов`язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно п.4 ст.75 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (п.5 ст. 75 ГПК України).

Верховний Суд вже неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інститут преюдиції.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Воно також сприяє додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова КГС ВС від 10.12.2019 по справі №910/6356/19).

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №902/201/19, постанова КГС ВС від 15.10.2019 по справі №908/1090/18).

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 10.10.2019 по справі №910/2164/18, постанова КГС ВС від 08.07.2019 по справі №908/156/18).

Виходячи з вищевикладеного, обставини, встановлені судами в межах справи №926/1242/15, предметом якої було стягнення з відповідача 746116,00 грн основного боргу за виконані за договором підряду №171д від 16.08.2013 роботи, мають преюдиціальне значення та повторного доведення не потребують.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судами у справі №926/1242/15 встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Александрія-АН як новий кредитор не довело належними та допустимими доказами проведення ПП «БК Атріум-сервіс» підрядних робіт по договору №171 д від 16.08.2013, у зв`язку з чим відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 746 116 грн, 197669,64грн. пені, 303 722,78 грн. інфляційних витрат та 3 % річних в сумі 11 161,08 грн.

Отже, судом встановлено, що у відповідача відсутній цивільний обов`язок сплатити кошти за договором №171д від 16.08.2013

За таких обставин справи суд вважає, що за договором про відступлення права вимоги від 27.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Українська торгівельна компанія Александрія-АН протиправно передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвесторг -2017» недійсну вимогу про стягнення з відповідача 746 116 грн. боргу по договору №171д від 16.08.2013, щодо якої є рішення суду про її необґрунтованість та недоведеність належними доказами.

Суд звертає увагу на принцип юридичної визначеності передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Частиною 1 ст.17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та ст.6 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" (заява №48553/99), від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" (заява №28342/95) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №641/1793/17).

Поняття "перегляд" охоплює не лише перегляд рішення суду нижчої інстанції судом вищої інстанції в межах однієї справи чи перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Центр "Украса" проти України" від 25.11.2021 (заява №2836/10) ЄСПЛ дійшов висновку, що провадження №15/140 нівелювало результати судового провадження №12/254, позбавивши його остаточне рішення юридичної сили та призвівши до порушення принципу юридичної визначеності (констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Суд вважає даний позов спробою перегляду рішення суду у справі №926/1242/15, що є неприпустимим.

Суд відхиляє висновок судового експерта №44/22 від 14.10.2023, оскільки згідно положень частини 3 ст. 69 ГПК України експерт зобов`язаний надати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до частини 1 ст. 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Відповідно до положень ст. 73 ГПК України висновок експерта належить до засобів доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У Постанові Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 520/8073/16-ц закріплено наступні правові висновки: - під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта; - недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей на всі поставлені питання.

Відповідно до приписів ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як вбачається з висновку судового експерта Гайди Богдана Ярославовича за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, останнім зазначається: - «Найбільш імовірним місцем виконання робіт, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р...є ділянка дороги по 1-му Рокитнянському провулку в м. Чернівці»;

- «Обсяги робіт, внесені до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р... можуть відповідати обсягам робіт, виконаних на ділянці дороги по 1-му Рокитнянському провулку у м. Чернівці».

Відтак призначена судом будівельно-технічна експертиза не підтвердила факт проведення приватним підприємством «БК «Атріум-сервіс» робіт, оскільки у висновку експерта №44/22 від14.10.2023 не міститься чітких висновків на поставлені ухвалою суду від 20.04.2022 питання.

Суд виснує, що перерахування третьою особою відповідачу авансу в сумі 750 000 грн та лист від 08.10.2014 жодним чином не підтверджують факт виконання робіт по договору №171д від 16.08.2013 та не спростовують висновки суду у справі №926/1242/15.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову через його безпідставність, доводи відповідача про сплив строку позовної давності та позивача про поновлення строку позовної давності не беруться судом до уваги.

V. Розподіл судових витрат

Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 194, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст складено та підписано 07.03.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв