ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

11.03.2024м. ХарківСправа № 922/734/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

за позовом Інституту фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова Національної академії наук України, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс", м.Харків
про стягнення коштів 111 306,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Інститут фізики напівпровідників імені В.Є.Лашкарьова Національної академії наук України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" в якій просить стягнути заборгованість за договором оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України, від 26.10.2021 р. №16/21 у сумі 108 763,44 грн. та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних і телекомунікаційних послуг орендарю від 26.10.2021 р. №КВ-16/21 у сумі 2543,00 грн., а всього 111 306,44 грн.

Позов обгрунтовано невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати коштів за договором оренди нерухомого або іншого окремого індивідувально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України, від 26.10.2021 р. №16/21 та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних і телекомунікаційних послуг орендарю від 26.10.2021 р. №КВ-16/21.

Дослідивши зміст договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідувально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України, від 26.10.2021 р. №16/21, суд встановив, що об`єктом оренди є нерухоме майно - частина гаражного приміщення,що розташовано на першому поверсі за адресою: м. Київ, проспект Науки, 45, загальною площею 198,1 кв.м. При цьому за умовами Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних і телекомунікаційних послуг орендарю від 26.10.2021 р. №КВ-16/21 позивач взяв на себе зобов`язання по обслуговуванню, експлуатації та ремонту будівлі, що знаходиться за адресю : м. Київ, пр-т Науки, 45, загальною площею 278 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а відповідач бере на себе витрати позивача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним території (198,1 кв.м.) в цій Будівлі.

Нормами частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас, статтею 30 Господарського процесуального кодексу України врегульовано виключну територіальну підсудність справ та наведено перелік категорій справи, які підлягають розгляду за правилами виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 Господарського процесуального кодексу України .

Частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу» означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 № 911/2390/18 дійшла висновку, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

На підставі частини 4 статті 236, статті 30 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном та коштів на його утримання.

Предметом спору у справі є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого або іншого окремого індивідувально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України, від 26.10.2021 р. №16/21 та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних і телекомунікаційних послуг орендарю від 26.10.2021 р. №КВ-16/21. Нерухоме майно за вказаними вище договорами знаходиться за адресою: м.Київ,проспект Науки, 45.

Отже, суд дійшов висновку, що спір у цій справі підсудний господарському суду за місцем знаходження нерухомого майна за правилами виключної підсудності, відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин матеріали справи підлягають переданню для розгляду до Господарського суду міста Києва, за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до частини 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частин 1, 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, 30, 31, 176, 182 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати справу №922/734/24 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (вулиця Богдана Хмельницького, 44 В, м. Київ, 01054).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, в порядку передбаченому частиною другою статті 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання суддею, відповідно до вимог статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 11.03.2024.

Суддя Жельне С.Ч.