ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/1806/23

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

до Фізичної особи-підприємця Титянченко Людмили Костянтинівни

про стягнення 3917,63 грн

Представники учасників справи:

Позивач Іщенко Р.П.;

Відповідач: не з`явився.

Секретар судового засідання Щокань В.М.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 28.12.2023 Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Титянченко Людмили Костянтинівни.

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 3917,63 грн, зокрема 460,83 грн боргу з орендної плати, 168,84 грн пені та 3287,96 грн неустойки.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконала умови договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 09.10.2012 №1233, не сплатила 460,83 грн орендної плати та після закінчення дії договору не повернула майно з оренди, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу неустойку.

1.4. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці

1.5. Враховуючи предмет та підстави позову, характер правовідносин сторін спір підвідомчий господарському суду на підставі пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

1.6. Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

1.7. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

1.8. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача -фізичної особи-підприємця Титянченко Людмили Костянтинівни є: АДРЕСА_1 .

1.9. Враховуючи місцезнаходження відповідача, спір підсудний Господарському суду Черкаської області.

1.10. 28.12.2023 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1806/23. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 29.01.2024 на 11 год. 00 хв.

1.11. Ухвалу суду від 28.12.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та представнику позивача - на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, які 28.12.2023 доставлено до їх електронних кабінетів (а.с. 44), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення, за адресою її місцезнаходження, який відповідачу не вручено та повернуто на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а. с. 45-49).

1.12. 29.01.2024 позивач подав до суду клопотання про проведення засідання, призначеного на 29.01.2024 о 11 год. 00 хв. без участі представника позивача та просив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті (а.с. 51).

1.13. У підготовче судове засідання 29.01.2024 представник позивача та відповідач не з`явилися.

1.14. 29.01.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.02.2024 о 09 год. 00 хв.

1.15. У судове засідання 14.02.2024 представник позивача та відповідач не з`явилися.

1.16. 14.02.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 27.02.2024 о 14 год. 30 хв.

1.17. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.18. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.19. Днем вручення ухвал суду від 28.12.2023, від 29.01.24 та 14.02.2024 відповідачу є 08.01.2024, 06.02.2024 та 26.02.2024 - дні проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (а.с. 45, 62, 69).

1.20. 12.01.2024, 29.01.2024 та 15.02.2024 суд з метою забезпечення прав відповідача бути проінформованим про розгляд справи №925/1806/23 повідомив відповідача телефонограмами про призначення судового засідання 29.01.2024 об 11 год. 00 хв., 14.02.2024 о 09 год. 00 хв., 27.02.2024 о 14 год. 30 хв. (а.с. 50, 60, 68).

1.21. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

1.22. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.23. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.24. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.25. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.26. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.27. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.28. У судове засідання 27.02.2024 з`явився представник позивача Іщенко Р.П. Відповідач у судове засідання не з`явився.

1.29. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.30. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.31. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.32. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

1.33. Представник позивача Іщенко Р.П. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.34. 27.02.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.35. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/1806/23.

1.36. Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору оренди; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення наданого в оренду майна та сплати орендної плати.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди; строк дії договору оренди; невиконання відповідачем зобов`язання з повернення майна після закінчення строку дії договору оренди; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати; розмір та підстави нарахування пені та неустойки за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 09.10.2012 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) та Фізична особа-підприємець Титянченко Людмила Костянтинівна (орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №1233 (а.с. 19-22).

3.1.2. Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно- магазин, загальною площею 65,62 кв.м, реєстровий номер 00993432.2.АААДГЕ687, розміщене за адресою: вул. Холодноярська, 170, с. Мельники, Чигиринский р-н, Черкаська обл., що обліковується на балансі державного підприємства "Кам?янське лісове господарство" (код за , поштова адреса: вул. Леніна, 8, м. Кам?янка, Черкаська обл, 20800, p/p 3423 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) (далі-балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 12.04.2012 і становить 15734,00 грн (п?ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн.

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п.1.2 майно передається в оренду з метою: 35,62 кв.м. - розміщення торговельного об?єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи; 30,00 кв. м - розміщення торговельного об?єкту з продажу непродовольчих товарів, алкогольних та тютюнових виробів;

п.2.1 - орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна;

п. 3.1 - орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.94 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є індекс інфляції) квітень 2012 року - 164,84 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2012 року визначається Орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2012 року;

п. 3.3 - орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;

п. 3.4 - у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування;

п. 3.6 - орендна плата перераховується платником самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 70% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об`єкту оренди; 30% - на розрахунковий рахунок Балансоутримувача відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж;

п. 3.7 - орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане;

п. 3.10 - зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі трьох орендних плат за базовий місяць оренди - 494,52 грн, який сплачується на дату укладення договору оренди і зараховується в рахунок сплати за останні місяці оренди;

п. 3.11 - у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу;

п. 10.1 - цей договір укладено строком на 2 (два) роки і 364 дні, що діє з 09 жовтня 2012 року до 07 жовтня 2015 року включно;

п. 10.10 - майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами та балансоутримувачем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря та балансоутримувача;

п. 10.11 - якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

3.1.3. На виконання умов договору 09.10.2012 сторони склали та підписали акт приймання-передавання нерухомого майна, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування майно магазин, загальною площею 65,62 кв.м, розташоване за адресою: вул. Холодноярська, 170, с. Мельники, Чигиринский р-н, Черкаська обл., вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 12.04.2012 становить 15734,00 грн (п?ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. (а.с. 23).

3.1.4. Сторони уклали договори про внесення змін №1 від 07.10.2015, №2 від 20.04.2016, №3 від 30.01.2019, №4 від 26.07.2019 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №1233 (а.с. 8, 12, 25, 27-29).

Відповідно до умов договорів про внесення змін сторони продовжили строк дії договору оренди до 06.10.2018 та згодом до 05.10.2021, змінили розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку та збільшили площу орендованого майна.

3.1.5. 26.07.2019 сторони склали та підписали акт приймання-передавання майна, згідно з яким відповідач прийняв в строкове платне користування майно (частину будівлі магазину), загальною площею 30,98 кв.м, розташоване за адресою: вул. Холодноярська, 167, с. Мельники, Чигиринский р-н, Черкаська обл., вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.01.2019 і становить 14976,87грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн 87 коп) (а.с. 13 на звороті).

3.1.6. 05.08.2019 Фонд Державного майна України видав наказ №786 "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України", яким утворив Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях як юридичну особу публічного права/, що розташоване у м. Київ, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області. Установив, що Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (а.с. 17).

3.1.7. 27.01.2022 відбувся аукціон з передачі в оренду раніше орендованого відповідачем державного нерухомого майна, переможцем якого визначено ФОП Сидорова Сергія Вікторовича.

3.1.8. 22.02.2022 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ФОП Сидоров Сергій Вікторович (новий орендар) уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2210 (а.с. 30-36).

3.1.9. 11.02.2022 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надіслало відповідачу та ДП "Чигиринське лісове господарству" лист №50-12.01-0419 про припинення договору оренди. У листі повідомило, що Управлінням забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області оприлюднене у електронній торговій системі оголошення про проведення аукціону з продовження договору оренди державного нерухомого майна від 09.12.2012 №1233 магазину, площею 96,6 кв.м, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Мельники, вул.. Холодноярська, 167. За результатами аукціону переможцем став інший суб`єкт господарської діяльності. У зв`язку з тим, що чинним орендарем не подано заяву на участь в аукціоні на продовження договору оренди, він втрачає право своє переважне право та договір оренди з таким орендарем припиняється з дати укладення договору з переможцем аукціону. Повідомило орендаря про необхідність термінового повернення майна з оренди балансоутримувачу та проведення розрахунків за оренду за фактичний час перебування на площах (а.с. 16).

3.1.10. 29.06.2022 Державне підприємство "Чигиринське лісове господарство" (балансоутримувач), Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) та Фізична особа-підприємець Титянченко Людмила Костянтинівна (орендар) склали та підписали акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (а.с. 10).

У пункті 2 акту вказали, що датою припинення договору оренди є 26.01.2022 дата формування протоколу аукціону.

Підстава припинення договору оренди орендарем не було подано заяву на участь в аукціоні на продовження договору оренди (п.3 акту).

Відповідно до п. 4 за цим актом орендар передає, а балансоутримувач з відома орендаря приймає зі строкового платного користування нерухоме майно, що належить до державної власності магазин, площею 96,6 кв. м, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Мельники, вул. Холодноярська, 167.

3.1.11. 08.08.2022 позивач надіслав відповідачу та ДП "Чигиринське лісове господарство" лист №50-12.01-1659 щодо припинення дії договору оренди з актами повернення з оренди державного нерухомого майна та анкети про стан розрахунків за договором оренди від 09.10.2012 №1233, просив відповідача сплатити до державного бюджету заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 3040,73 грн та пені у розмірі 196,88 грн. (а.с. 15).

3.1.12. 05.09.2022 позивач надіслав відповідачу лист №50-12.01-1876 щодо погашення заборгованості до державного бюджету, у якому повторно просив сплати заборгованість до державного бюджету за договором оренди від 09.10.2012 №1233 зі сплати орендної плати та пені, просив терміново подати до Управління інформацію про банківські реквізити, на які можливо перерахуватикоштиу рахунок компенсації витрат на проведення незалежної оцінки ринкової вартості майна для оголошення аукціону (а.с. 11).

3.1.13. За розрахунком позивача станом на 19.12.2023 заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за листопад грудень 2021 року становить 460,83 грн (357,80 грн за листопад 2021 року + 122,04 грн за грудень 2021 року), розмір пені за період з 16.12.2021 по 15.01.2023 становить 168,84 грн, розмір неустойки за період з 01.03.2022 по 28.06.2022 становить 3287,96 грн (774,46 грн за березень 2022 року + 798,48 грн за квітень 2022 року + 820,04 грн за травень 2022 року + 789,10 грн за 28 днів за період з 01.06.2022 по 28.06.2022) (а.с. 24).

3.2 Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3 Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4 Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5 На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6 Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7 На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8 Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9 Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10 Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11 Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12 Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності;

4.5.2. позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування магазин, загальною площею 65,62 кв.м, розташований за адресою: вул. Холодноярська, 170, с. Мельники, Чигиринский район, Черкаська область;

4.5.3. 26.07.2019 позивач передав, а відповідач додатково прийняв на підставі акту приймання-передавання майна у строкове платне користування майно - частину будівлі магазину, площею 30,98 кв.м, розташоване за адресою: вул. Холодноярська, 167, с. Мельники, Чигиринский р-н, Черкаська обл.;

4.5.4. 05.10.2021 закінчився строк дії договору оренди нерухомого майна;

4.5.5. 27.01.2022 відбувся аукціон з передачі в оренду орендованого відповідачем державного майна;

4.5.6. 22.02.2022 позивач уклав договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2210, з новим орендарем переможцем аукціону ФОП Сидоровим Сергієм Вікторовичем;

4.5.7. 11.02.2022 позивач надіслав відповідачу лист про припинення договору оренди;

4.5.8. 29.06.2022 відповідач повернув позивачу майно з оренди;

4.5.9. розмір орендної плати за користуванням майном становить 460,83 грн;

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини оренди.

5.8. Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

5.9. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

5.10. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

5.11. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

5.12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

5.13. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 4 статті 286 Господарського кодексу України).

5.14. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.15. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

5.16. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.17. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

5.18. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.19. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.20. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

5.21. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

5.22. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.23. Невиконання відповідачем обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язання.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 09.10.2012 №1233.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном та неповернення майна з оренди після закінчення строку дії договору оренди.

6.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

6.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди майна.

6.5. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

6.6. Згідно з пунктом п. 3.6 договору орендна плата перераховується платником самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 70% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об`єкту оренди; 30% - на розрахунковий рахунок Балансоутримувача відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

6.7. Механізм передачі в оренду державного та комунального майна та особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020.

6.8. Пункт 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна визначає, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

6.9. Відповідно до пункту 149 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна чинний орендар має переважне право на продовження договору оренди в ході аукціону на продовження договору оренди за умови, що він бере участь в такому аукціоні та зробив закриту цінову пропозицію, яка є не меншою, ніж розмір стартової орендної плати.

6.10. Відповідно до пункту 151 Порядку якщо переможцем став інший учасник аукціону, договір з чинним орендарем припиняється у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено. При цьому якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону або до моменту настання випадку, передбаченого пунктом 152 цього Порядку.

6.11. Відповідач не звертався до позивача із заявою про продовження договору оренди не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

6.12. Відповідач не подав заяву про участь у аукціоні для продовження строку дії договору.

6.13. Після закінчення строку дії договору оренди відповідач майно позивачу не повернув.

6.14. 22.02.2022 позивач уклав договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №2210, з новим орендарем переможцем аукціону.

6.15. 29.06.2022 відповідач повернув позивачу майно з оренди.

6.16. Заборгованість відповідача зі сплати орендної плати станом на 19.12.2023 за користування нерухомим майном за договором оренди за листопад грудень 2021 року становить 460,83 грн (357,80 грн за листопад 2021 року + 122,04 грн за грудень 2021 року).

6.17. Відповідно до пункту п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

6.18. За розрахунком позивача розмір пені становить 168,84 грн за період з 16.12.2021 по 15.01.2023 (5,18 за період з 16.12.2021 по 15.01.2022 +1,14 грн за період з 16.01.2022 по 20.01.2022 + 162,52грн за період з 21.01.2022 по 15.01.2023 (а.с. 24).

6.19. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

6.20. Розмір неустойки становить 3287,96 грн (774,46 грн за березень 2022 року + 798,48 грн за квітень 2022 року + 820,04 грн за травень 2022 року + 789,10 грн за 28 днів за період з 01.06.2022 по 28.06.2022) (а.с. 24 на звороті).

6.21. Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені та неустойки, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу.

6.22. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

6.23. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.24. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на отримання плати за користування майном у строк та у розмірі встановленому договором.

6.25. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.26. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

6.27. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.28. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.29. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.30. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку зі сплати за користування майном та повернення майна після закінчення строку дії договору оренди.

6.31. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі та стягнення неустойки.

6.32. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов переконання про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання зі сплати за користування майном за договором оренди та порушення обов`язку повернути майно після закінчення строку дії договору оренди. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на отримання плати за користування майном у строк та у розмірі встановленому договором.

6.33. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 460,83 грн заборгованості з орендної плати за листопад -грудень 2021 року, 168,84 грн пені та 3287,96 грн неустойки, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн на підставі платіжної інструкції від 03.11.2023 №371 (а. с. 4).

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю судовий збір у розмірі 2684,00 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Титянченко Людмили Костянтинівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (ідентифікаційний код 43173325, адреса місцезнаходження: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 50) 460,83 грн (чотириста шістдесят гривень 83 копійки) боргу, 168,84 грн (сто шістдесят вісім гривень 84 копійки) пені, 3287,96 грн (три тисячі двісті вісімдесят сім гривень 96 копійок) неустойки, 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.03.2024.

Суддя А.І. Гладун