ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. Справа№ 910/6338/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко О.В.

Гончарова С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23 (суддя Лиськов М.О., повний текст рішення складено та підписано 20.07.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання»

до Акціонерного товариства «Укртранснафта»

про стягнення 1 630 607,77 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23 провадження у справі №910/6338/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» до Акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення 1 630 607,77 грн. - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення основної заборгованості у 1 499 400,00 грн.

Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртранснафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» 100 459,80 грн. пені, 8 256,97 грн. 3% річних, 22 491,00 грн. інфляційних втрат та 1968,12 грн. судового збору та 25 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23 - задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23 - змінено в частині стягнення пені, в іншій частині - рішення суду залишено без змін, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Провадження у справі №910/6338/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» до Акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення 1 630 607,77 грн. - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення основної заборгованості у 1 499 400,00 грн. 2. Позовні вимоги задовольнити частково. 3. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 31570412) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» (вул. Грушевського, буд. 39 Е, м. Одеса, 65031; ідентифікаційний код 35566441) 68 808,09 грн. пені, 8 256,97 грн. 3% річних, 22 491,00 грн. інфляційних втрат та 1 493,34 грн. судового збору та 25 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» на користь Акціонерного товариства «Укртранснафта» 971 грн 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

17.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу)(складу суду) від 17.11.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

27.12.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Укртранснафта» надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/809/24 від 19.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Індустріальне обладнання" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 прийняти до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Гончарова С.А.

Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 з доданими до неї документами, врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заявник зазначає, що представником позивача разом із відзивом було заявлено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 25 000,00 грн.

До відзиву на апеляційну скаргу на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат позивачем на професійну правову допомогу в сумі 25 000, 00 грн. представником позивача надано копії: додаткової угоди № 2 від 14.09.2023 р., Акту приймання-передачі № 18/09-23 від 18.09.2023 р., платіжного доручення № 380 від 14.09.2023, ордеру АІ № 1383637 від 20.04.2023.

Судом перевірено, що за змістом додаткової угоди № 2 від 14.09.2023 до Договору №20/04-2023/Ін від 20.04.2023 сторони досягли згоди про те, що вартість правової допомоги з представництва та захисту інтересів клієнта в Північному апеляційному господарському суді (вивчення апеляційної скарги АТ «Укртранснафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23, узгодження правової позиції, підготовка та подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, необхідних у справі заяв, клопотань, заперечень), визначена сторонами Договору в твердій сумі (незалежно від кількості підготовлених документів, витраченого на підготовку документів часу) складає 25 000,00 грн.

Вказані послуги оплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 380 від 14.09.2023, доданого до відзиву на апеляційну скаргу.

Отже, проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів встановила, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений сторонами у вигляді фіксованої суми - 25 000,00 грн.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 915/606/21, від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

За викладених обставин, з урахуванням того, що вартість послуг з надання правничої допомоги була погоджена позивачем і адвокатом у договорі надання професійної правничої (правової) допомоги у фіксованому розмірі, який не змінюється в залежності від обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу, колегія суддів вважає, що позивачем доведено належними доказами заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідач вважає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений представником Позивача на представництво інтересів Позивача у справі № 910/6338/23 в суді апеляційної інстанції, наявні підстави для зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування підстав для зменшення витрат відповідач зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, а такі витрати є завищеними, оскільки становлять 25 000,00 грн., в той час, як:

- представником Позивача по суті справи у суді апеляційної інстанції подано тільки 1 (один) процесуальний документ - відзив на апеляційну скаргу;

- заявлений розмір витрат на правничу допомогу (25 000,00 грн.) становить п`яту частину суми, яка є предметом оскарження в суді апеляційної інстанції;

- справа № 910/6338/23 є малозначною та не потребує значної витрати часу на формування правової позиції та представництва інтересів Позивача;

- представник Позивача не застосував принцип пропорційності у розподілі судових витрат, передбачений ст. 129 ГПК України;

- предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості за договором поставки, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- представник Позивача не зібрав та не подав до суду апеляційної інстанції жодного нового доказу;

- представник Позивача не проаналізував жодного нового документу, який би підлягав аналізу під час підготовки відзиву на апеляційну скаргу;

- представник Позивача не сформував нову правову позицію під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (за змістом відзив на апеляційну скаргу є аналогічним до змісту позовної заяви та відповіді на відзив, які Позивач подав до суду першої інстанції);

- справу у суді апеляційної інстанції розглянуто за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Приписами ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

При зменшенні витрат на правову допомогу суд апеляційної інстанції також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в суді першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а під час апеляційного провадження, яке здійснювалося в порядку письмового провадження, позивачем було подано до суду лише відзив на апеляційну скаргу.

Суд також враховує, що постановою суду апеляційну скаргу відповідача було частково задоволено та змінено оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» на професійну правничу допомогу та покладення на Акціонерне товариство «Укртранснафта» судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в розмірі 12 500,00 грн.

Водночас, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртранснафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 у справі №910/6338/23, витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/6338/23 підлягають розподілу пропорційно до задоволених вимог.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Укртранснафта» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає частковому задоволенню в розмірі 9 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6338/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 31570412) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Індустріальне обладнання» (вул. Грушевського, буд. 39 Е, м. Одеса, 65031; ідентифікаційний код 35566441) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/6338/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров