ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" лютого 2024 р. Справа № 906/478/23.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

розглянув заяву Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" про розстрочення виконання судового рішення (вх. №01-19/19/24 від 19.02.2024)

у справі

за позовом Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД"

про стягнення 755 889,74грн

за участю представників сторін:

від стягувача: Негода В.В., дов. №519/911 від 17.02.2024;

від заявника: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Житомирський військовий інститут ім.С.П. Корольова звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" 755 889,74грн, з яких: 461 965,00грн штрафу та 293 924,74грн пені.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.08.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023, у справі №906/478/23 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" на користь Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова 150 516,01грн пені, 304 383,28грн штрафу, 6 823,49грн судового збору; відмовлено в задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення 143 408,73грн пені та 157 581,72грн штрафу.

19.02.2024 за вх.№01-19/19/24 до суду від Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення, згідно якої останнє просить розстрочити заборгованість за рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.08.2023 на 10 місяців до 30.11.2024 відповідно до графіка, викладеного у прохальній частині даної заяви. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що Приватне виробничо-комерційне підприємство "РЕАМЕД" перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки з початку повномасштабного вторгнення у підприємства суттєво скоротилися замовлення на здійснення будівельних робіт, що є основним видом його діяльності, що має наслідком відсутність грошових коштів для погашення заборгованості. Також, у підприємства наявний борг зі сплати податку на додану вартість. Крім того, на наявних у заявника рахунках у банківських установах грошові кошти відсутні.

Ухвалою суду від 20.02.2024 прийнято до розгляду заяву Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" про розстрочення виконання судового рішення (вх. №01-19/19/24 від 19.02.2024) та призначено судове засідання на 29.02.2024 о 09:30.

28.02.2024 через систему "Електронний суд" від стягувача надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник стягувача в судовому засіданні 29.02.2024 проти заяви щодо розстрочення виконання судового рішення заперечував.

Представник заявника у судове засідання 29.02.2024 не з`явився; на електронну пошту суду надіслав клопотання про розгляд заяви щодо розстрочення виконання судового рішення без його участі.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши доводи представників сторін, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Правове регулювання підстав відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення здійснюється ст.331 ГПК України, згідно з якою за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Варто враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Існування заборгованості, підтверджене судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути надано розстрочення виконання судового рішення, а тому посилання заявника на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Посилання Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" щодо введення в Україні воєнного стану як на підставу для розстрочення виконання рішення, а також щодо наявності у товариства заборгованості зі сплати ПДВ, не можуть бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Обставини впливу воєнного стану на спроможність виконання договірних зобов`язань мають доводитися заявником щодо конкретних правовідносин. Натомість, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання Приватним виробничо-комерційним підприємством "РЕАМЕД" своїх зобов`язань. Отже, посилання на військову агресію без надання належних та допустимих доказів безпосереднього впливу зазначених обставин на неможливість виконання судового рішення також не є підставою для розстрочення виконання рішення.

З огляду на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а також інтереси стягувача (який функціонує у сфері оборони), суд зазначає, що розстрочення виконання рішення буде суперечити завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

Отже, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" про розстрочення виконання рішення (вх. №01-19/19/24 від 19.02.2024), а тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного виробничо-комерційного підприємства "РЕАМЕД" (вх. №01-19/19/24 від 19.02.2024) про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 05.03.2024

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу

2 - Житомирському військовому інституту ім.С.П. Корольова через електронний кабінет

3 - Приватному виробничо-комерційному підприємству "РЕАМЕД" та представнику на електронну пошту: