ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 Справа №905/997/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна

компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

за участю третіх осіб,

які не заявляють 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна

самостійних вимог компанія «Нафтогаз Трейдинг»

на предмет спору 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор

на стороні відповідача газотранспортної системи України»

про стягнення 361 385 532,64 грн

Суддя Хабарова М.В.

Секретар судового засідання Сухіна В.А.

за участю представників (в режимі відеоконференції):

від позивача Пясецький Д.В.

від відповідача Житченко О.В.

від третьої особи-1 не з`явились

від третьої особи-2 Боголей І.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення основного боргу у розмірі 350969872,13 грн, 3% річних у розмірі 2653909,14 грн та інфляційних втрат у розмірі 7761751,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501 в частині оплати ним спожитого газу за період з 02.01.2023 по 05.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.09.2023.

04.09.2023 на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що основним видом господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» є виробництво електричної та теплової енергії на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП. Виробництво електричної та теплової енергії здійснюється виключно на виробничих потужностях Слов`янської ТЕС. Слов`янська ТЕС Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» розташована у м. Миколаївка Краматорського району Донецької області, яке визнано територією, на якій ведуться бойові дії. Слов`янська ТЕС здійснює енергопостачання Слов`янсько-Краматорського енерговузла та має важливе значення для забезпечення обороноздатності України. Внаслідок військової агресії унеможливлені поставки вугілля - основного технологічного палива для потреб Слов`янської ТЕС. Єдиною можливою альтернативою вугіллю є природний газ. Фактично, із початком збройної агресії, відповідач не веде господарську діяльність з метою отримання прибутку, а виконує життєво важливі для обороноздатності держави функції з виробництва електричної та теплової енергії. Виконання вказаних обов`язків є завідомо збитковим, оскільки в якості палива замість вугілля використовується природний газ. Також, відповідач посилається на те, що рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №4052/6/32-00-04-04-01-02 від 29.11.2022 визнано неможливість своєчасного виконання Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» зобов`язань перед державою по сплаті податків.

Відповідач зазначає, що Кабінет Міністрів постановою від 06.03.2022 №222 затвердив Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, у якому чітко визначено, що постачальником природного газу для теплових електростанцій (яку експлуатує відповідач), є не позивач, а ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». У зв`язку з цим, між відповідачем та «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» було укладено договір постачання природного газу №1/2023-ТЕС-ДЕ від 06.01.2023. У п. 8.1 вказаного договору зазначено, що умови цього договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.01.2023. Таким чином, у спірний період 02.01.2023-05.01.2023 постачання природного газу для відповідача здійснював не постачальник «останньої надії» (тобто позивач), а ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

У підготовчому засіданні 19.09.2023 судом оголошено перерву до 11.10.2023; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 28.09.2023.

25.09.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

25.09.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем в період 02.01.2023-05.01.2023, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом оператора ГТС від 01.05.2023 №ТОВВИХ-22-5558 та інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма №10). Крім того, в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу з боку ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а також відсутні докази включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період. Таким чином, доводи відповідача про наявність у нього іншого постачальника в період 02.01.2023-05.01.2023 безпідставні. Позивач також посилається на постанови Верховного суду від 14.06.2023 у праві №904/2867/22 та від 26.07.2023 у справі №913/242/22.

04.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що Кабінет Міністрів України поклав спеціальний обов`язок на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» постачати природний газ для теплових електростанцій та теплоелектроцентралей з січня 2023 року по квітень 2023 року (включно) за визначеною Урядом ціною. Також відповідач зазначає, що постанови Верховного Суду, на які посилався у відзиві позивач, не можуть підтверджувати обґрунтованість позовних вимог, оскільки правовідносини у вказаних справах виникли між споживачем та постачальником «останньої надії» внаслідок припинення постачання природного газу споживачу іншим постачальником. В той же час, постачальник природного газу для відповідача був визначений Урядом.

04.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про залучення третьої особи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.10.2023 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; відкладено підготовче засідання у справі на 08.11.2023; зобов`язано позивача надіслати третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів, копії відповіді на відзив; зобов`язано відповідача надіслати третій особі копії відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, докази надсилання надати суду; запропоновано третій особі надати суду письмові пояснення по справі.

12.10.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви з додатками на електронну адресу третьої особи.

18.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив на адресу третьої особи.

02.11.2023 на адресу суду від третьої особи-1 надійшли пояснення, у яких остання зазначає, що на виконання умов договору постачання природного газу від 06.01.2023 №1/2023-ТЕС-ДЕ товариством подано запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити було підтверджено та зареєстровано відповідача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 06.01.2023. Загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами відповідача у січні 2023 року з ресурсів товариства, а саме з 06.01.2023 по 31.01.2023, складає 52010,12335 куб.м.

06.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Судове засідання, призначене на 08.11.2023, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. у відпустці.

Ухвалою-повідомленням від 10.11.2023 судове засідання призначено на 29.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; відкладено підготовче засідання у справі на 13.12.2023; запропоновано третій особі-2 надати суду письмові пояснення по справі.

01.12.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копій відзиву та заперечень на відповідь на відзив третій особі-2.

06.12.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копій позовної заяви та відповіді на відзив третій особі-2.

12.12.2023 через систему «Електронний суд» від третьої особи-2 надійшло клопотання по відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки необхідний додатковий час для підготовки пояснень.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.12.2023 відкладено підготовче засідання у справі на 09.01.2024.

18.12.2023 через систему «Електронний суд» від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХО0000N9JG600Y (тобто відповідач) в період з 02.00.2023 по 05.01.2023 був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а починаючи з 06.01.2023 зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не могло здійснювати постачання природного газу до моменту укладання договору, тобто до 06.01.2023, що також підтверджується нормами Положення, затвердженого постановою КМУ №222 від 06.03.2022.

28.12.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» керуючись постановою КМУ №222 та п. 3 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, зобов`язаний був включити відповідача до реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». Проте ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» помилково на адміністрованій ним інформаційній платформі включив відповідача до реєстру споживачів позивача, що стало підставою для подання необґрунтованої позовної заяви.

У підготовчому засіданні 09.01.2024 оголошено перерву до 31.01.2024 о 14:00.

16.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначає, що визначення у спірний період іншого постачальника для відповідача прямо суперечить ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» та рішенню Уряду. З метою врегулювання спірної ситуації, відповідач та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» неодноразово звертались до ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» щодо включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з 01.01.2023, проте ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за відсутності будь-яких законних підстав та в порушення ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» не вніс відповідні коригування до реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у січні 2023 року.

30.01.2024 через систему «Електронний суд» від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що зміст Правил постачання природного газу та Положення про покладення спеціальних обов`язків свідчить про те, що відповідач не міг бути включений до реєстру споживачів постачальника із спеціальними обов`язками ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» при відсутності укладеного договору постачання природного газу. Тому Оператор ГТС в даному випадку діяв згідно вимог Кодексу ГТС та Правил постачання природного газу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2024.

У судове засідання 21.02.2024 в режимі відеоконференції з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-2. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача, в свою чергу, наполягав на відмові у їх задоволенні.

У судовому засіданні 21.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії» строком на три роки як переможця конкурсу.

У адвокатському запиті б/н від 25.04.2023 про надання інформації та копій документів в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», адвокат просить надати інформацію про фактичні обсяги споживання природного газу за період з 01.11.2022 по 28.02.2023 Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», EIC-код 56XO0000N9JG600Y.

У відповідь на вказаний запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» листом від 01.05.2023 №ТОВВИХ-23-5558 надало скріншоти з інформаційної платформи щодо закріплення споживача з EIC кодом 56XO0000N9JG600Y в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальною компанією «Нафтогаз України» (ЕІС код 56Х80В), та інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС кодом 56XO0000N9JG600Y за періоди з 17.11.2022 по 31.12.2022, з 02.01.2023 по 05.01.2023.

Позивачем також надана копія Форми 10 - інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, серед яких зазначено Донбасенерго, ЕІС-код 56XO0000N9JG600Y.

Як зазначає позивач, ним була здійснена поставка природного газу відповідачу у період 02.01.2023-05.01.2023 в обсязі 7944,98068 тис.м.куб. на загальну суму 350969872,13 грн з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №1777 від 31.01.2023, який підписаний та скріплений печаткою тільки з боку позивача, та рахунком на оплату №5062 від 10.02.2023.

На підтвердження направлення рахунку на адресу відповідача, позивачем надано копію списку згрупованих відправлень Акціонерного товариства «Укрпошта» від 14.02.2023, з яких вбачається, що 15.02.2023 було здійснено поштове відправлення Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» на адресу вул. Предславинська, 34А, м. Київ, 03150.

З огляду на інформацію, додану до листа від 01.05.2023 №ТОВВИХ-23-5558 та інформацію, що міститься у формі №10, а також враховуючи акт приймання-передачі газу, позивач вважає, що відносини між ним та відповідачем щодо поставки газу протягом 02.01.2023-05.01.2023 склались на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», копію якого ним додано до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.1. Типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу або оператором ГТС договору транспортування природного газу (для прямих споживачів) (п. 2.2 Договору).

Відносини сторін, що є предметом цього договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (п. 2.3 Договору).

Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 3.1 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (п. 4.1. Типового договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2 Договору).

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3 Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. Договору).

Цей договір набуває чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (п. 11.1 Договору).

Відповідач, у свою чергу, не погоджується з тим, що постачання природного газу у період 02.01.2023-05.01.2023 здійснювалось на підставі вищезазначеного Типового договору постачальником «останньої надій» ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки постановою Кабінету Міністрів України, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу від 06.03.2022 №222, постачальником відповідача у спірний період визначено ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Організаційно-правові засади функціонування ринку природного газу передбачені розділом 3 Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів. Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу.

До загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать: 1) національна безпека, а також безпека постачання природного газу; 2) стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів; 3) захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів; 4) захист здоров`я, життя та власності населення.

Рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: 1) загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; 2) обсяг спеціальних обов`язків; 3) коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; 4) обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; 5) категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; 6) територію та строк виконання спеціальних обов`язків; 7) джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті.

Вибір суб`єкта або суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, здійснюється у прозорий і недискримінаційний спосіб на підставі критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, та не має створювати перешкод для реалізації прав споживачів на вільний вибір постачальника.

Рішення Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади застосовуються в частині, що не суперечить рішенню Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу.

Суб`єкт ринку природного газу, на якого покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, має право на отримання компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, зменшених на доходи, отримані у процесі виконання покладених на нього спеціальних обов`язків, та з урахуванням допустимого рівня прибутку відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який був неодноразово продовжений та діє і на сьогодні.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України постановив затвердити Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Постанова від 06.03.2022 №222 (тут і далі в редакції Постанови чинної на момент виникнення спірних відносин).

Це Положення покладає такі спеціальні обов`язки, зокрема на суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника останньої надії (далі - постачальник останньої надії) - щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення ( абзац 3 п. 4 ).

Згідно з п. 7 Постанови №222 до 30 квітня 2023 року (включно) постачальник останньої надії зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, згідно з переліком, який затверджується центральними органами виконавчої влади відповідно до їх повноважень (далі - перелік споживачів).

Постачання природного газу постачальником останньої надії споживачам згідно з переліком споживачів здійснюється за ціною 32000 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу.

Відповідно до п. 8 Постанови №222 з 1 травня 2022 року по 30 квітня 2023 року (включно) НАК «Нафтогаз України» реалізує ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальнику «останньої надії», обсяги природного газу, необхідні для забезпечення виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням, за цінами, за якими реалізується природний газ цими товариствами згідно з пунктами 5-7 цього Положення.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» укладає договори постачання природного газу з тепловими електростанціями та теплоелектроцентралями і постачає їм природний газ з дати укладення таких договорів до 30 квітня 2023 року (включно) на умовах, передбачених у пункті 8-2 цього Положення, за такими цінами:

- для теплоелектроцентралей, які виробляють електричну енергію в теплофікаційному циклі, - 16500 гривень (з урахуванням податку на додану вартість) за 1000 куб. метрів газу;

- для теплових електростанцій та теплоелектроцентралей, які виробляють електричну енергію в конденсаційному циклі, - 10950 гривень (з урахуванням податку на додану вартість) за 1000 куб. метрів газу (п. 8-1 Постанови №222).

На підставі Наказу Міністерства енергетики України від 14.11.2022 №385 Слов`янську теплову електричну станції Публічного акціонерного товариства Донбасенерго включено до Переліку споживачів електричної енергії та природного газу, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України.

Отже, у зв`язку із включенням відповідача до вказаного вище Переліку та, як зазначає відповідач, необхідністю залучення до виробництва електричної енергії в Україні усіх потужностей у зв`язку з пошкодженням критичної інфраструктури внаслідок військової агресії, відповідач відновив роботу Слов`янської ТЕС у листопаді 2022 року та отримав природний газ. Як вбачається із заперечень відповідача, робота Словянської ТЕС була припинена у звязку із руйнуваннями самої Слов`янської ТЕС та у зв`язку з неможливістю постачання на неї вугілля, на якому працювала ТЕС. При цьому, у зв`язку з необхідністю забезпечення загальносуспільних інтересів щодо виробництва електричної та теплової енергії, відповідач відновив роботу Слов`янської ТЕС на природному газу замість вугілля, що за поясненнями представника відповідача є повністю економічно збитковим для підприємства відповідача.

Позивач наполягає на тому, що постачання ним природного газу відповідачу у період 02.01.2023-05.01.2023 здійснювалось на підставі договору постачання постачальником «останньої надії».

Так, відповідно до п.26 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Частиною 5 статтею 12 Закону передбачені істотні умови договору постачання.

Статтею 13 Закону передбачені права та обов`язки споживача, споживач має право, зокрема, на: 1) вільний вибір постачальника; 2) безоплатну зміну постачальника, крім випадків, передбачених абзацом другим частини першої статті 14 цього Закону та споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Статтею 15 Закону передбачені положення щодо постачальника «останньої надії». У разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника «останньої надії», постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника «останньої надії», та на умовах типового договору постачання постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник «останньої надії» визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постачальник «останньої надії» постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії». Після закінчення цього строку постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання природного газу споживачу. Постачальник «останньої надії» має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення вищезазначеного строку у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який постачається постачальником «останньої надії», відповідно до типового договору постачання постачальником «останньої надії». Договір між постачальником «останньої надії» та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником «останньої надії», крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператор газорозподільної системи.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», не повинна обмежувати конкуренцію на ринку природного газу і встановлюється на підставі правил для визначення ціни природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», що затверджуються Регулятором.

Якщо умовами конкурсу на обрання постачальника «останньої надії» визначено вимоги до ціни, яку має застосовувати переможець цього конкурсу як постачальник «останньої надії», але постачальник «останньої надії» з об`єктивних причин не може їх виконати, про що він повідомив Кабінет Міністрів України, ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», визначається ним на підставі інформації щодо оптових цін на ринку природного газу України, за даними провідних аналітичних агентств та біржових торговельних майданчиків, з урахуванням націнки в розмірі 30 відсотків, а також тарифу на послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, та діє до визначення постачальника «останньої надії» за результатами нового конкурсу.

Регулятор затверджує правила для постачальника «останньої надії» і типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» після консультацій з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 затверджені Правила постачання природного газу (тут й далі у редакції Постанови чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до розділу IV Правил постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи (за умови відсутності заборгованості перед постачальником «останньої надії») в таких випадках: банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу; зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника; відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи); відсутність побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії (точки комерційного обліку споживача) в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу та споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії).

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником «останньої надії», передбаченого цим розділом та Законом України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем.

Постачальник «останньої надії» має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника «останньої надії». Для побутових споживачів така інформація додатково розміщується у платіжних документах за спожитий природний газ.

Постачальник «останньої надії» має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення строку, визначеного пунктом 2 цього розділу, у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який поставлений постачальником «останньої надії» відповідно до укладеного зі споживачем договору та у порядку, передбаченому цими Правилами та Кодексом газотранспортної системи.

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати природний газ споживачам за ціною, за якою він зобов`язався постачати природний газ споживачам відповідно до умов конкурсу на обрання постачальника «останньої надії».

Ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника «останньої надії».

Розрахунок за поставлений постачальником «останньої надії» природний газ здійснюється споживачем в установлений договором термін.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу Газотранспортної системи, реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що постачання природного газу постачальником «останньої надії» в силу вимог Закону можливо у разі настання таких обставин: попередній постачальник неспроможний постачати природний газ споживачу за двостороннім договором або відсутності підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника. Положеннями Закону чітко передбачений обмежений строк постачання природного газу постачальником останньої надії задля забезпечення споживачів природним газом у разі настання незалежних від споживача обставин щодо його постачальника та порядок визначення ціни. Кодексом газотранспортної системи передбачена автоматична реєстрація в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи. При цьому, норми Закону зобов`язують споживача письмово звернутись до постачальника «останньої надії», який протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надає споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу, а також зобов`язує сторони діяти з урахуванням положень про вільний вибір постачальника природного газу.

Як встановлено судом вище, позивача визначено постачальником останньої надії на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р. Відповідно до листа від 01.05.2023 №ТОВВИХ-23-5558 Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та форми №10 з інформаційної платформи вбачається, що споживач з EIC-кодом 56XO0000N9JG600Y (відповідач) зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальною компанією «Нафтогаз України» за періоди з 17.11.2022 по 31.12.2022, з 02.01.2023 по 05.01.2023.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодних пояснень та відповідно жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування підстав у споживача (відповідача), що передували укладенню договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», які передбачені ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 3 розділу IV Правил, затверджених Постановою №2496, як то банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу; зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника; відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору.

В матеріалах справи також відсутнє письмове звернення відповідача до позивача як до постачальника «останньої надії».

Пояснення позивача щодо підстав для здійснення постачання газу саме відповідно до Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» зводяться до того, що відповідач був зареєстрований на інформаційній платформі у списку споживачів «останньої надії» Оператором газорозподільних систем та оператором газотранспортної системи.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши вищевказані норми права, суд дійшов висновку, що до поставки природного газу, що була здійснена позивачем відповідачу у період з 02.01.2023-05.01.2023 не підлягають застосування положення Закону України «Про ринок природного газу» та Правил, затверджених постановою №2496 стосовно постачання природного газу на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» з наступних підстав.

У спірний відносинах повністю відсутні підстави для укладення Типового договору, що передбачені ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 3 розділу IV Правил.

В даних спірних відносинах, споживач (відповідач) відноситься до споживачів, які виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, а не яким попередній постачальник неспроможний постачати природний газ. Відповідач не мав попереднього постачальника природного газу та відповідно, станом на 02.01.2023 відсутні були обставини, пов`язані із забезпеченням відповідача безперебійним постачанням газу та необхідністю укладання договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Реєстрація відповідача на інформаційній платформі у списку споживачів «останньої надії» позивача не свідчить про те, що до поставки, здійсненої у спірний період слід застосовувати положення Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», оскільки така реєстрація відбулась автоматично та на виконання п. 7 Постанови №222, а саме за результатами затвердженого центральними органами виконавчої влади Переліку категорій споживачів, що не належать до побутових і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, який був переданий операторам газорозподільних систем та постачальнику «останньої надії».

Окрім того, строк договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» є обмеженим, а саме в Законі України «Про ринок природного газу» - не більше 60 днів, в той час як п. 7 Постанови №222 передбачений строк до 30.04.2023, що також свідчить про різну правову природу регулювання відносин, які регулюються Типовим договором поставки природного газу постачальником «останньої надії» та які виникли у зв`язку із забезпеченням загальносуспільних інтересів та покладанням на певних суб`єктів ринку природного газу спеціального обов`язку щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення, затвердженого Постановою №222.

Суд також зазначає, що положення п. 7 Постанови №222 не містять жодних посилань на те, що поставка природного газу відбувається на підставі Типового договору поставки природного газу постачальником «останньої надії».

Судом встановлено, що визначення спеціального суб`єкта, на якого покладено виконання спеціальних обов`язків як суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії» не призвело до внесення змін до ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» та розділу IV Правил, затверджених постановою №2496 щодо правових підстав укладання Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії.

Крім того, на виконання вимог п. 81 Постанови №222 між відповідачем та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 06.01.2023 був укладений договір постачання природного газу №1/2023-ТЕС-ДЕ, відповідно до умов п. 8.1 якого (в редакції додаткової угоди №6 від 17.05.2023) умови цього договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.01.2023.

З огляду на викладене, судом відхиляється правова позиція позивача про те, що відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі Типового договору поставки природного газу постачальником останньої надії та підтримується правова позиція відповідача щодо того, що до спірних відносин слід застосовувати положення ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» та Постанови №222.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що позивач наполягав на тому, що спір виник саме на підставі Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», що судом було спростовано вище, то позовні вимоги саме з цієї підстави є необґрунтованими. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення основної суми боргу, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що до спірних відносин не підлягають застосуванню положення Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» та відповідно відмовлено у стягненні основної суми боргу, то підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем на таку суму, суд також не вбачає.

За таких обставин, позовні вимоги відхиляються судом повністю.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 124, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.03.2024

Суддя М.В. Хабарова