УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

28.02.2024Справа № 910/8593/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Крисько О.А., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

про заміну сторони правонаступником

у справі № 910/8593/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (вул. Рибальська, 13, м. Київ, 01011)

до Комунального підприємства "Київпастранс" (вул. Набережне шосе, 2, м. Київ, 04070)

про стягнення 69 666,54 грн.

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 1" (01011, місто Київ, вул.Рибальська, будинок 13, )

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення 69 666,54 грн., в якій позивач також просить суд зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нарахувати 3% річних за договором про постачання теплової енергії у гарячій воді № 3010271 від 01.02.2004 року за період з моменту припинення/закінчення воєнного стану в Україні до моменту погашення боргу відповідачем сумою 69 666,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання теплової енергії у гарячій воді № 3010271 від 01.02.2004 року в частині своєчасної та повної оплати спожитої теплової енергії, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, право вимоги якої набуто позивачем за наслідками продажу майна постачальника - АТ "К.Енерго" як банкрута на аукціоні від 30.08.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію суду 2906.2023 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 12.06.2023 року надійшла заява № 02-14/062623 від 26.06.2023 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8593/23, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування у даній справі, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" (вул. Набережне шосе, 2, м. Київ, 04070, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (вул. Рибальська, 13, м. Київ, 01011, ) 69 666 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 54 коп. основного боргу та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

На примусове виконання рішення від 31.10.2023 року у справі № 910/8593/23 22.11.2023 року Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 15.01.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, в якому заявник просив здійснити заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/8593/23 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 1".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2024 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 року розгляд заяви призначено на 28.02.2024 року.

У судове засідання з розгляду заяви 28.02.2024 року з`явився уповноважений представник стягувача (заявника), уповноважені представники боржника та заінтересованої особи - не з`явилися.

Боржник та заінтересована особа про дату, час судового засідання відповідно до норм ст. 6 ГПК України повідомлені належним чином шляхом надсилання копії ухвали суду від 02.02.2024 року про призначення заяви про заміну сторони правонаступником у справі № 910/8593/23 до електронних кабінетів останніх, факт отримання якої 03.02.2024 року підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронного листа до електронних кабінетів.

Про поважні причини неявки представників відповідача (боржника) та заінтересованої особи - ТОВ "КЕ-БОРГ 1" в судове засідання 28.02.2024 року суд не повідомлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від учасників справи та заінтересованої особи, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 28.02.2023 року до суду не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки боржник та заінтересована особа не скористалися наданими їм процесуальними правами, зокрема, останніми не забезпечено явку в судове засідання уповноважених представників та боржником не надано заперечень на заяву про заміну позивача (стягувача) правонаступником, суд здійснював розгляд справи 28.02.2024 року виключно за наявними матеріалами та за відсутності уповноважених представників боржника та заінтересованої особи.

У судовому засіданні з розгляду заяви 28.02.2024 року представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Дослідивши заяву з доданими документами та матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Наразі, інформації щодо наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року по справі №910/8593/23 станом на час розгляду судом заяви про заміну сторони правонаступником матеріали справи не містять та сторонами суду не надано.

Згідно ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/616/17, на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Так, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Отже, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. В той же час, процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення; а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

Як зазначено заявником та встановлено судом за матеріалами справи, зокрема, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» () є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 1» (, Україна, 01011, місто Київ, вул. Рибальська, будинок 13), яке зареєстроване у встановленому порядку 28.12.2023 року.

Відповідно до протоколу № 2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 1» від 29.12.2023 року, копія якого наявна в матеріалах справи, право вимоги на суму 72 350,54 грн., які складаються з заборгованості за Договором № 3010271 в сумі 69 666,54 грн. та судового збору в сумі 2684,00 грн., до Комунального підприємства "Київпастранс" за рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року по справі № 910/8593/23 є складовою внеску учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 1» та передане вказаному товариству за Актом приймання-передачі внеску учасника ТОВ "Київенерго-борг" в рахунок формування його частки у статутному капіталі ТОВ "КЕ-БОРГ 1" від 29.12.2023 року. Копія вказаного акту, підписаного представниками ТОВ ТОВ "Київенерго-борг" та ТОВ "КЕ-БОРГ 1", наявна в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 52, 334 ГПК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається перетворення кредитора, в тому числі поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.

Вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Згідно зі ст. 115 Цивільного кодексу України Господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Після реєстрації товариства та акту приймання - передачі внеску учасника в рахунок формування його частки в статутному капіталі іншої юридичної особи майно, яке передане учасниками до статутного (складеного) капіталу переходить у власність товариства, а учасник набуває право власності на частку у статутному (складеному) капіталі.

Наразі, у відповідності до ст. 516 ЦК України про заміну кредитора боржника - КП "Київпастранс" повідомлено шляхом надсилання відповідного повідомлення № 33 від 11.01.2024 року на адресу його місцезнаходження, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку від 12.01.2024 року, опису вкладення в цінний лист від 12.01.2024 року та поштової накладної № 6088 від 12.01.2024 року, а також на електронну пошту боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого заявником надано відповідну роздруківку з електронної пошти товариства.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 1" є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ», в тому числі як позивач (стягувач) у справі № 910/8593/23.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин щодо здійснення передачі прав вимоги у справі № 910/8593/23 до статутного капіталу ТОВ "КЕ-БОРГ 1" в рахунок формування частки заявника, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" та здійснення заміни позивача (стягувача) у справі (рішенні) Господарського суду міста Києва № 910/8593/23 з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 1» ().

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» про заміну сторони у справі №910/51/23 - задовольнити.

2. Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» (01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ РИБАЛЬСЬКА, будинок 13, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 1» (01011, місто Київ, вул.Рибальська, будинок 13, ) у рішенні Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року по справі №910/8593/23.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя А.М.Селівон