ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
11 березня 2024 року Справа № 902/823/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Маціщук А.В.
суддя Бучинська Г.Б.
суддя Філіпова Т.Л.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мюзік" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/823/23
за позовом Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мюзік"
до відповідача фізичної особи-підприємця Тягун Андрія Миколайовича
Північно-західний апеляційний господарський суд переглянув справу № 902/823/23 за апеляційною скаргою позивача Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (Громадська спілка «ОКУАСП» або ГС «ОКУАСП») в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мюзік". Відповідно до постанови
Позивач, звертаючись до Північно-західного апеляційного суду із апеляційною скаргою, одночасно заявив про понесені витрати на правничу допомогу і про намір подати докази витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
На підтвердження витрат на правничу допомогу суду першої інстанції позивачем були надані договір від 27.06.2022 р. № 27/06/2022, укладений Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс» та ГС «ОКУАСП» /а.с. 47-48 у т.1/, та додаток № 1 до договору № 27/06/2022 від 27.06.2022 р., який укладений 09.05.2023 р. Адвокатським об`єднанням «Інтелкрафтс» та ГС «ОКУАСП» /а.с. 49 у т.1/. Крім того, суду апеляційної інстанції позивач надав акт затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції від 28.11.2023 р. /а.с. 138 у т.1/ та платіжні інструкції від 19.09.2023 р. № 1002 та від 04.10.2023 р. № 1067 /а.с. 139-140 у т.1/.
Отже, позивачем дотриманий порядок звернення до суду із заявою про розподіл витрат на правничу допомогу відповідно до норм ст..129 ГПК України.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 р. у справі № 902/823/23 прийнято до розгляду заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в порядку письмового провадження.
07.03.2024 р. відповідач фізична особа підприємець Тягун А.М. подав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Відповідно до норм ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони стосовно неспівмірності заявленої суми зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України), що не позбавляє суд обов`язку перевірити достовірність доказів.
Матеріалами справи підтверджено, що представництво позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Гуйдою Дмитром Миколайовичем на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2022 р. № 27/06/2022 /а.с. 47-48 у т.1/, додатку від 09.05.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2022 р. № 27/06/2022 /а.с. 49 у т.1/, актів затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції від 28.11.2023 р. та в суді апеляційної інстанції від 29.02.2024 р. /а.с. 138, 195 зв. у т.1/.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач на стадії розгляду справи в суді першої інстанції подав позовну заяву /а.с. 1-7 у т.1/, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на стадії апеляційного перегляду справи були подані апеляційна скарга /а.с. 131-137 у т.1/, відповідь на відзив на апеляційну скаргу /а.с. 160-162 у т.1/.
Також представник позивача в суді першої інстанції брав участь у судових засіданнях 24.07.2023 р., 25.09.2023 р., 16.10.2023 р., 30.10.2023 р. та 10.01.2023 р., і загальний час, який представник позивача використав на участь у судових засіданнях становить 1 год. 40 хв.
Подання позовної заяви та апеляційної скарги, участь адвоката в судових засіданнях 24.07.2023 р., 25.09.2023 р., 16.10.2023 р., 30.10.2023 р. та 10.01.2023 р. були реальними та необхідними послугами відповідно до вимог господарського процесуального законодавства.
Разом з тим, колегія суддів встановила, що в матеріалах справи відсутні заперечення щодо поданих відповідачем додаткових пояснень з додатками та клопотання про поновлення строку на їх подачу, які позивач зазначив у акті затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції, відповідно, така послуга адвокатом не надана докази такого відсутні.
Крім того, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 р. у справі № 910/9714/22, від 31.08.2022 р. у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 р. у справі № 922/838/22, від 14.09.2023 р. у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 р. у справі № 914/131/22, від 30.08.2023 р. у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 р. у справі № 914/4092/21, від 07.02.2023 р. у справі № 922/4022/20. Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Ухваливши у постанові за результатом апеляційного перегляду справи про покладення судових витрат на скаржника/позивача на підставі ст.129 ГПК України, колегія суддів враховує результат апеляційного перегляду справи.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу таких витрат або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ст.126 ГПК України та частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19, і такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 р. у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18).
Отже, при визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також - критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Колегія суддів встановила, що докази, надані суду на підтвердження заявленої до відшкодування суми, не відповідають характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, оскільки спір не є складним за обсягом доказової бази та правовим обґрунтуванням. Враховано, що під час апеляційного перегляду справи позиція сторін, зокрема, позивача не змінювалася і представництво інтересів позивача здійснювалося тим самим адвокатом Гуйдою Д.М.; зміст апеляційної скарги фактично узгоджується із позицією позивача у суді першої інстанції, що доводить, що правова позиція позивача, викладена у апеляційній скарзі, вже була сформована до апеляційного перегляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається, тому підготовка апеляційної скарги очевидно не потребувала значних затрат часу.
Тому колегія суддів погоджується із доводами відповідача щодо неспівмірності заявленої суми судових витрат - ні за обсягом наданих адвокатом послуг/виконаних робіт, ні за складністю і об`ємом справи, ні за ціною позову.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Заяву позивача Громадської спілки "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мюзік" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/823/23 задоволити частково.
Господарському суду Вінницької області видати наказ на виконання даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 902/823/23 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.