ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 Справа № 914/3684/23

За позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Золочівське лісове господарство, с. Струтин Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю С.Н. Сервіс, с. Гірне Львівської області

про стягнення 128 943, 03 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: Бутузова Н.П. - представник;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Золочівське лісове господарство до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю С.Н. Сервіс про стягнення 128 943, 03 грн за невиконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-4965-2 від 19.04.2023.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 17.01.2024.

Ухвалою суду від 17.01.2024 розгляд справи відкладено на 21.02.2024.

У судовому засіданні 21.02.2024 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника не забезпечив.

Слід зазначити, що ухвала про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи повернута суду із зазначенням причин: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, суд скеровував ухвалу про відкриття провадження у справі і на адресу засновника товариства, який був підписантом договору, проте така поштова кореспонденція також повернута суду із зазначенням причин: «за закінченням терміну зберігання».

Також слід зазначити, що ухвали суду надсилалась і на електронну пошту, відображену у позові та в реквізитах договору.

Беручи до уваги викладене вище, суд вчинив усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-4965-2 від 19.04.2023 в частині оплати на суму 103 992, 95 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання позивач заявив до стягнення 604, 33 грн інфляційних втрат, 1 632, 55 грн 3% річних та 22 713, 20 грн пені.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

19 квітня 2023 року Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» - філією «Золочівське лісове господарство» (за договором - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «С.Н. Сервіс» (за договором - Покупець) за результатами аукціону укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-4965-2 (далі - договір), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар для власної переробки, яким є необроблена деревина, і сплатити за нього ціну відповідно до договору. У пункті 1.1 договору відображено характеристики, кількість та вартість товару.

Згідно з пунктом 3.1 договору, термін поставки до 30 червня 2023 року.

Сума гарантійного внеску (за вирахуванням суми комісійного збору Біржі), перерахована Покупцем на рахунок Біржі для участі в Аукціоні (Аукціонах), перераховується Біржею Продавцю в рахунок часткової оплати за придбаний на Аукціоні (Аукціонах) Товар в строки та в порядку, що встановлені Регламентом (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору рахунок на оплату кожної партії Товару направляється Продавцем Покупцю в строк та на умовах, вказаних в п. 3.5. цього Договору з урахуванням підписаного Сторонами Графіку поставки.

Пунктом 4.4. договору погоджено, що Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку.

Також сторони домовились, за несвоєчасну або неповну оплату партії Товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії Товару Покупцем на умовах відтермінування платежу, Покупець сплачує Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення (пункт 7.4. договору).

Згідно з пунктом 7.10. договору нарахування штрафних санкцій за цим Договором припиняється при повному виконанні своїх зобов`язань Стороною, яка порушила умови цього Договору або з 10-го робочого дня від дати направлення однією зі Сторін Договору листа про прийняте рішення щодо реалізації партії Товару іншій особі, ніж Покупець / відмови від придбання партії Товару / відмови від цього Договору на офіційну адресу електронної пошти іншої Сторони, що вказана у розділі 11 цього Договору.

На виконання умов договору позивач 24.04.2023 та 29.04.2023 здійснив продаж лісопродукції на загальну суму 140 906, 81 грн, що підтверджується підписаними сторонами товарно-транспортними накладними.

24 квітня 2023 року Біржа на виконання пункту 4.2. договору в рахунок часткової оплати за придбаний товар перерахувала позивачу гарантійний внесок на суму 5 808, 86 грн.

Рахунки на оплату партій товару неодноразово направлялися на офіційну адресу електронної пошти покупця, зазначену в договорі, зокрема: 25.04.2023 на суму 70 498,63 грн; 29.05.2023 - на всю суму заборгованості (з урахуванням сплачених сум); повторно направлено рахунки 28.06.2023, 18.07.2023 та 26.09.2023.

Відповідач частково оплатив за лісопродукцію, зокрема: 16.05.2023 на суму 13 105, 00 грн та 09.06.2023 на суму 18 000, 00 грн, що підтверджено банківськими виписками про рух коштів.

Тобто оплаченою є сума в розмірі 36 913, 86 грн за товар, залишок до оплати 103 992, 95 грн.

З метою досудового врегулювання спору 26.05.2023 позивач скерував відповідачу претензію вих. № 268 щодо сплати наявної у покупця заборгованості, проте лист повернувся із зазначенням причин: «адресат відсутній за вказаною адресою».

22 червня 2023 року повторно направлено претензію № 268 цінним листом з описом вкладення, однак лист повернувся з тих же причин.

Інші скеровані позивачем претензії також повернуті йому засобом поштового зв`язку без вручення їх відповідачу.

Оскільки відповідач оплатив товар частково, позивач просив стягнути з нього 103 992, 95 грн основного боргу, 604, 33 грн інфляційних втрат, 1 632, 55 грн 3% річних та 22 713, 20 грн пені.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Сторони 19.04.2023 уклали договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-4965-2 та на його виконання підписали товарно-транспортні накладні від 24.04.2023 на суму 70 498, 63 грн та від 29.04.2023 на суму 70 408, 18 грн. Жодних зауважень накладні не містять.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4. договору встановлено, що оплата здійснюється відповідачем протягом 5 робочих днів після отримання рахунку.

Позивач 29.05.2023 скерував на електронну пошту відповідача рахунок на оплату.

Тобто відповідач мав сплатити позивачу повну вартість поставленого товару до 05.06.2023.

Поряд цим, відповідач сплатив позивачу лише 36 913, 86 грн (26.04.2023 гарантійний внесок на суму 5 808, 86 грн, 16.05.2023 13 105, 00 грн та 09.06.2023 18 000, 00 грн).

Доказів сплати залишку основного боргу на суму 103 992, 95 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, позивач підтвердив, а відповідач не спростував наявність основної заборгованості на суму 103 992, 95 грн.

Тому позовні вимоги в частині заявленого до стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач заявив до стягнення 22 713, 20 грн пені, нарахованої з 06.06.2023 по 13.12.2023 на суму боргу 103 992, 95 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку, беручи до уваги пункт 7.10. договору, суд встановив, що такий є правильним.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 604, 33 грн інфляційних втрат, нарахованих з червня 2023 року по листопад 2023 року та 1 632, 55 грн 3% річних, нарахованих з 06.06.2023 по 13.12.2023 на суму боргу 103 992, 95 грн.

Перевіривши розрахунки, суд встановив, що такі розрахунки є правильними.

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 103 992, 95 грн основного боргу, 604, 33 грн інфляційних втрат, 1 632, 55 грн 3% річних та 22 713, 20 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 240, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю С.Н. Сервіс (місцезнаходження: 82468, Львівська область, Стрийський район, село Гірне, вулиця Привокзальна, будинок 5, ідент. код: 2204669) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9а, ідент. код: 44768034) в особі філії Золочівське лісове господарство (місцезнаходження: 80743, Львівська область, Золочівський район, село Струтин, ідент. код: 45135909) 128 943, 03 грн заборгованості, з яких: 103 992, 95 грн основного боргу, 604, 33 грн інфляційних втрат, 1 632, 55 грн 3% річних, 22 713, 20 грн пені, а також 2 684, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Галамай О.З. з 22.02.2024 по 01.03.2024, повний текст рішення складно 04.03.2024.

Суддя Галамай О.З.