ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1280/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури, м. Київ, в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради, с. Ходосівка Обухівського району Київської області,

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський», с. Хотів Обухівського району Київської області

про скасування рішення про державну реєстрацію прав та витребування майна із чужого незаконного володіння,

за участю представників:

від прокуратури: Холоденко А.С., службове посвідчення №069058 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Орел І.В., адвокат, ордер серії АА №1334799 від 01.08.2023;

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури, м. Київ (далі по тексту прокурор) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.04.2023 №15/1-352вих23 в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради, с. Ходосівка Обухівського району (далі по тексту Феодосіївська сільрада) до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський», с. Хотів (далі по тексту СТОВ АК «Хотівський»), в якому просить суд:

1. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно права приватної власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» на земельні ділянки:

- №60377003 від 15.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0137 площею 0,0707 га;

- №59434767 від 23.07.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0582 площею 0,069 га;

- №60380503 від 15.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0053 площею 0,0955 га;

- №60378708 від 15.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0325 площею 0,5428 га;

- №63269299 від 04.02.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0660 площею 0,5378 га;

- №59443586 від 23.07.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:008:0247 площею 0,1801 га;

- №59443351 від 23.07.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:008:0251 площею 0,242 га;

- №29362908 від 20.07.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:008:0254 площею 0,1361 га;

- №60460815 від 20.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:5440 площею 0,239 га;

- №64502410 від 16.08.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5527 площею 0,2679 га;

- №64893293 від 22.09.2022 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5560 площею 1,7627 га;

- №60464122 від 20.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:5255 площею 0,2657 га.

2. Витребувати на користь держави в особі Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області із чужого незаконного володіння Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:

:02:002:0137 площею 0,0707 га;

:01:008:0582 площею 0,069 га;

:04:001:0053 площею 0,0955 га;

:04:001:0325 площею 0,5428 га;

:04:004:0660 площею 0,5378 га;

:04:008:0247 площею 0,1801 га;

:04:008:0251 площею 0,242 га;

:04:008:0254 площею 0,1361 га;

:02:001:5440 площею 0,239 га;

:02:002:5527 площею 0,2679 га;

:02:002:5560 площею 1,7627 га;

:04:006:5255 площею 0,2657 га.

3. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судовий збір.

Позов обґрунтований тим, що на підставі державних актів на право колективної власності КСП Агрокомбінат «Хотівський» на землю серії КВ від 06.12.1999, які зареєстровані в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №109, №110 та №111) приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. здійснено державну реєстрацію права приватної власності за СТОВ АК «Хотівський» на земельні ділянки із кадастровими номерами

:02:002:0137 площею 0,0707 га;

:01:008:0582 площею 0,069 га;

:04:001:0053 площею 0,0955 га;

:04:001:0325 площею 0,5428 га;

322487000:04:004:0660 площею 0,5378 га;

:04:008:0247 площею 0,1801 га;

:04:008:0251 площею 0,242 га;

:04:008:0254 площею 0,1361 га;

:02:001:0007 площею 0,8542 га;

:02:002:0130 площею 3,6563 га;

:04:006:0661 площею 1,4471 га.

У подальшому відповідачем здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0007 площею 0,8542 га на декілька земельних ділянок, а саме: кадастрові номери :02:001:5440 площею 0,239 га (залишилась у власності відповідача), :02:001:5441 площею 0,1676 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ), :02:001:5442 площею 0,0032 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ), :02:001:5443 площею 0,3855 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ), :02:001:5444 площею 0,8542 га (21.10.2021 відчужена ОСОБА_2 ); :02:001:5445 площею 0,0536 га (21.10.2021 відчужена ОСОБА_2 ).

Також відповідачем здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0130 площею 3,6563 га на декілька земельних ділянок, а саме: кадастрові номери :02:002:5256 площею 3,3559 га (залишилась у власності відповідача), :02:002:5257 площею 0,08 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ), :02:002:5258 площею 0,0989 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_3 ), :02:002:5259 площею 0,1215 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_4 ).

Надалі відповідачем здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :02:002:5256 площею 3,3559 га на декілька земельних ділянок, а саме: кадастрові номери :02:002:5527 площею 0,2679 га (залишилась у власності відповідача), :02:002:5526 площею 3,088 га, яка була поділена на три земельні ділянки, а саме із кадастровими номерами :02:002:5560 площею 1,7627 га (залишилась у власності відповідача), :02:002:5561 площею 0,2802 га (05.10.2022 відчужена ОСОБА_5 ) та 322484500:02:002:5562 площею 1,0451 га (05.10.2022 відчужена ОСОБА_5 ).

Також відповідачем здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :04:006:0661 площею 1,4471 га на декілька земельних ділянок, а саме: кадастрові номери :04:006:5255 площею 0,2657 га (залишилась у власності відповідача), :04:006:5256 площею 0,2282 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ), :04:006:5258 площею 0,9532 га (16.12.2021 відчужена ОСОБА_1 ).

Таким чином, на момент пред`явлення позову власником спірних земельних ділянок загальною площею 4,4093 га є СТОВ АК «Хотівський».

Прокурор твердить, що у відповідача були відсутні правові підстави для оформлення права власності на спірні земельні ділянки.

Прокурор посилається на пункт 8 частини 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та твердить, що у переліку документів, які є підставами для реєстрації права власності, державний акт на право колективної власності на землю відсутній.

Прокурор твердить, що рішенням зборів уповноважених членів КСП АК «Хотівський» від 03.03.2000 було вирішено реорганізувати КСП Агрокомбінат «Хотівський» у Товариство. Особи, які бажають стати засновниками відповідача повинні протягом двох тижнів подати відповідну заяву до реорганізаційної комісії. У подальшому Києво-Святошинською РДА 06.04.2000 було зареєстровано Статут ТОВ, відповідно до пункту 1.1 якого товариство засноване шляхом реорганізації через перетворення КСП та є правонаступником у повному обсязі усіх прав та обов`язків останнього. Пунктом 6.1 Статуту було визначено, до учасники створюють статутний фонд за рахунок вкладів учасників, якими є ОСОБА_6 (13%), ОСОБА_7 (13%) та ТОВ «Земельний центр» (74%). Прокурор твердить, що ТОВ «Земельний центр» не був членом КСП АК «Хотівський», вклади фізичних осіб учасників становлять незначний відсоток активів та пасивів КСП, факт правонаступництва Товариством за КСП не відповідає нормам законодавства.

Прокурор твердить, що у разі прийняття рішення про реорганізацію КСП АК «Хотівський» шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням є зміна організаційно-правової форми, а не складу учасників.

Прокурор, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі №907/29/19, твердить що Колективне сільськогосподарське підприємство не могло бути безпосередньо перетворено у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю інакше як через розпаювання землі із визначенням частки кожного члена КСП та виходу із складу КСП, що припиняло колективну власність. У подальшому члени КСП могли створити та вступити у СТОВ, однак вже зі своїми приватними земельними ділянками. Отже, за висновком прокурора, зазначення у Статуті новоствореної юридичної особи про правонаступництво без наявності відповідних фактичних обставин, які є підставами правонаступництва, не вважається правомірним та не передбачає жодних правових наслідків.

Прокурор твердить, що відповідно до пункту 21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (01.01.2019) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на яких вони розташовані. Зазначений закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного закону переходять до комунальної власності. Відтак, за висновком прокурора, спірні земельні ділянки колишнього КСП є комунальною власністю територіальної громади в особі Феодосіївської сільської ради.

Оскільки реєстрація права власності за відповідачем відбулась без достатніх правових підстав та із порушенням вимог закону, документи, на підставі яких здійснено державну реєстрацію, не відповідають ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не могли бути підставами для державної реєстрації такого права, спірні реєстраційні дії не можуть вважатись законними і підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.05.2023 (суддя Антонова В.М.) позовну заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради залишено без руху, зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 09.05.2023 постановлено позовну заяву та додані до неї документи вважати неподаними та повернуто прокурору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2023 у справі № 911/1280/23 задоволено. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.05.2023 у справі № 911/1280/23 скасовано. Справу №911/1280/23 передано до Господарського суду Київської області для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Антонової В. М. у відпустці, для продовження розгляду вказаної позовної заяви шляхом автоматизованого розподілу було визначено суддю Конюх О.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 15:30:16).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2023 позовну заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишено без руху. Зобов`язано Заступника керівника Київської обласної прокуратури в строк не пізніше десяти днів з дня отримання цієї ухвали подати суду відсутній у матеріалах справи оригінал позовної заяви з усіма додатками та письмово визначитися із ціною позову.

26.07.2023 до Господарського суду Київської області від Київської обласної прокуратури разом із супровідним листом від 21.07.2023 №15/1-820вих23 подано оригінал позовної заяви від 18.04.2023 №15/1-352 вих.23, яка була подана до Господарського суду Київської області листом з описом вкладення №520 від 26.04.2023 та надійшла до суду 28.04.2023.

Крім того, 15.08.2023 заступником керівника Київської обласної прокуратури надано письмові пояснення від 10.08.2023 №15/1-893вих-23 щодо ціни позову, у якій прокурор твердить, що ціною позову є оціночна вартість спірних земельних ділянок 365249,55 грн. (додано довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0137).

Ухвалою від 26.09.2023 відкрито провадження у справі № 911/1280/23 у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.10.2023.

19.10.2023 від представника відповідача СТОВ АК «Хотівський» до суду надійшов відзив від 16.10.2023 на позовну заяву, у якому відповідач просив суд надати відповідачу додатковий строк для подання доповнень до відзиву та доказів; відмовити прокурору у позові повністю.

Відповідач не вважає аргументи прокуратури щодо необхідності представництва інтересів держави достатніми, посилаючись на те, що прокурор додав у матеріали справи копію листа від 17.02.2023, яким начебто повідомив Феодосіївську сільську раду про виявлене правопорушення. При цьому прокурор не надав документальних підтверджень того, що Феодосіївська сільська рада: знала про виявлені прокуратурою порушення; отримала лист-повідормлення від 17.02.2023, не здійснювала захист інтересів держави (шляхом проведення перевірки даних, наведених у листі, не готувала позовну заяву) у строк, який був у неї між отриманням листа та поданням прокурором позовної заяви до суду.

Відповідач відхиляє твердження прокурора про відсутність правонаступництва СТОВ АК «Хотівський» за КСП, та твердить, що СТОВ є універсальним (повним) правонаступником за КСП Агрокомбінат «Хотівський», оскільки його утворено шляхом перетворення КСП, тобто мова йде про одну й ту ж юридичну особу, що підтверджується Статутом СТОВ, та даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, у якому вказано, що 08.05.1994 юридичну особу взято на облік у Державній службі статистики, 28.10.1996 взято на облік ГУ ДПС у Київській області, Києво-Святошинська ДПІ.

Відповідач твердить, що за ст. 34 Закону України «Про підприємства в Україні», який діяв на момент здійснення реорганізації КСП, перетворення вважалося реорганізацією, та було визначено, що під час перетворення одного підприємства на інше, до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права та обов`язки колишнього підприємства. Враховуючи це, правонаступник цілком законно може користуватися землями за наявності правовстановлюючого документу (державного акту), виданого правопопереднику; обов`язку здійснювати заміну державного акту законодавством не передбачено.

Відповідач твердить, що посилання прокурора на пункт 21 Перехідних положень ЗК України є безпідставними, позаяк він стосувався земель припинених КСП, які не перебували у приватній власності, однак станом на дату набрання чинності вказаним пунктом спірні землі вже перебували у приватній власності СТОВ Агрокомбінат «Хотівський», оскільки перейшли до нього у порядку правонаступництва, адже КСП було перетворено у СТОВ, відтак здійснення державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки здійснено правомірно.

Відповідач твердить, що спірними земельними ділянками відповідач володіє з 20х років минулого століття, починаючи з організаційно-правової форми артіль, потім колгосп, радгосп тощо. Відбулося кілька змін організаційно-правової форми, в результаті яких відбувалося переоформлення як установчих документів, так і правовстановлюючих документів на землю.

КСП Агрокомбінату «Хотівський» на підставі рішень виконкому Лісниківської сільської ради народних депутатів від 28.04.1999 №2/21, виконкому Хотівської сільської ради народних депутатів від 30.04.1998 №102, рішення Ходосівської сільської ради народних депутатів від 22.04.1998 було оформлено

Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 06.12.1999, зареєстрований за №109 на землі площею 293,1 га в межах Лісниківської сільської ради,

Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 07.12.1999, зареєстрований за №111 на землі площею 523,3 га в межах Хотівської сільської ради;

Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 06.12.1999, зареєстрований за №110, на землі площею 821,1 га в межах Ходосівської сільської ради.

03.12.1999 був виданий Указ Президента України №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», яким зобов`язано здійснити реформування КСП на засадах приватної власності на землю та майно протягом грудня 1999 квітня 2000 року, шляхом забезпечення всім членам КСП права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) та майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності. Відповідач твердить, що перетворення КСП Агрокомбінат «Хотівський» на СТОВ «АК «Хотівський» за рішенням зборів уповноважених членів КСП (протокол №2 від 03.03.2000) було здійснено у повній відповідності до вказаного Указу.

Відповідач твердить, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Відповідач твердить, що ЗК України 1990 року (ст.ст. 27, 28, 114) не визначав реорганізацію підприємства підставою для припинення права власності на землю.

Відповідач посилається на позицію Верховного Суду, висловлену у пунктах 42-44 постанови від 06.06.2018 у справі №816/1618/17, відповідно до якої:

« 42. Суд погоджується з доводами касаційної скарги у тій частині, що судами не було застосовано п. 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, за яким "громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки".

43. Позивач мав належним чином оформлений державний акт серії про право колективної власності на земельну ділянку. Тому він зберіг це право і після зміни законодавства.

44. Таким чином, зміни, що відбулися в земельному законодавстві після видачі Позивачу державного акту на право колективної власності на землю, відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю».

Відповідач, посилаючись на ст. 75 ГПК України, твердить, що питання законності перетворення КСП «АК «Хотівський» у СТОВ АК «Хотівський» та набуття права власності на земельні ділянки в порядку правонаступництва неодноразово оскаржувалося до суду (у тому числі прокуратурою), суд однозначно встановив обставини та факти щодо наявності правонаступництва та переходу прав, у тому числі прав на спірні землі, а саме:

рішенням від 02.11.2007 у справі К9/358-07 відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Київської області про визнання недійсним частково рішення загальних зборів КСП АК «Хотівський», яке оформлене протоколом №2 від 03.03.2000;

у рішенні Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2005 у справі №2-2303/05 досліджено питання правонаступництва та вказано, що суд вважає встановленим факт прийняття рішення про реорганізацію КСП Агрокомбінат «Хотівський» від 03.03.2000 року повноважними зборами і достатньою для його прийняття кількістю голосів у встановленому законом порядку. Оскільки СГТОВ Агрокомбінат Хотівський» є правонаступником КСП Агрокомбінат «Хотівський», він набув усіх прав та обов`язків останнього;

у рішенні Києво-Святошинського суду Київської області у справі №2-3840/2007 року вказано, що відповідно до рішення зборів членів КСП АК «Хотівський», які відбулися 03.03.2000 підприємство реорганізовано шляхом перетворення у СГТОВ АК «Хотівський». Правонаступником КСП Агрокомбінат «Хотівський» є відповідач, який отримав повний обсяг правонаступництва в результаті реорганізації шляхом перетворення, у тому числі права на землі КСП, за виключенням земель, наданих володарям земельних паїв.

Відповідач, посилаючись на позицію Верховного Суду у постанові від 16.16.2020 у справі №910/5953/17, твердить, що у даному випадку має місце універсальне правонаступництво, при якому все майно особи як сукупність прав та обов`язків переходить до правонаступника. При реорганізації у формі злиття (так само як при приєднанні або перетворенні) не має значення, чи вказано у передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав або обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Щодо невідповідності складу учасників ТОВ переліку засновників КСП відповідач твердить, що жодних обмежень щодо визначення та зміни учасників та щодо реєстраційних дій при реорганізації підприємств не було передбачено ні на час реорганізації КСП, ні у подальшому; реорганізація здійснена у відповідності до Закону України «Про підприємництво», Указу Президента України від 29.01.2001 №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та Порядку оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств».

За твердженням відповідача, спеціальним законодавством було передбачено колишнім членам КСП можливість або долучитися до учасників підприємства-правонаступника, або створити нове, або займатися сільськогосподарською діяльністю індивідуально.

Відповідач твердить, що станом на момент реорганізації учасниками СТОВ стали колишні члени КСП, а ТОВ «Земельний центр» був створений лише 26.08.2003 та увійшов до складу учасників СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» лише 18.03.2004.

Відповідач вважає безпідставним посилання прокурора на пункт 21 Перехідних положень ЗК України в редакції Закону України №2498 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», позаяк він стосується вільних земель припинених КСП, а спірні землі не є вільними, оскільки в процесі перетворення перейшли до правонаступника.

Відповідач також вважає безпідставним посилання прокурора на порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позаяк ст. 29 вказаного Закону визначала, що державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених до 01.01.2013, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 року, посвідчували право власності або право користування землею, а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Відповідно до пункту 2 Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» в редакції, чинній на момент присвоєння кадастрового номера земельним ділянкам, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідач твердить, що державні кадастрові реєстратори при аналізі технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі в межах Феодосіївської сільської ради прийшли до висновку щодо законності прав СТОВ АК «Хотівський» на земельні ділянки на підставі поданих Державних актів, в результаті земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери, надалі державним реєстратором речових прав були зареєстровані речові права на земельні ділянки, про що було вчинено відповіді записи.

Також відповідач твердить про відсутність порушених прав Феодосіївської сільської ради як позивача у справі, оскільки з вищенаведених обставин вбачається, що спірні земельні ділянки ніколи не переходили у комунальну власність, тож позов подано в інтересах особи, яка не має жодного відношення до спірних правовідносин, щодо законності яких у прокурора є сумніви.

Ухвалою суду від 23.10.2023 суд відклав підготовче судове засідання у справі на 13.11.2023.

06.11.2023 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява на виконання ухвали суду по долучення документів, а також заява про застосування строків позовної давності. У вказаній заяві представник відповідача твердить, що вимоги позивача пов`язані із спором про право власності, а не користування земельними ділянками, чи перешкод у користуванні, що за своєю природою є віндикаційним позовом, на який поширюється загальний строк позовної давності (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №362/44/17).

Органам прокуратури було відомо про проведення державної реєстрації СГТОВ АК «Хотівський» (що включає в себе обставини правонаступництва від КСП). Розуміючи відсутність правових підстав для поновлення строку позовної давності, прокурор, не оскаржуючи державної реєстрації перетворення КСП в ТОВ, вважає достатнім встановити таку обставину (залишаючи незаявленою вимогу про оскарження державної реєстрації перетворення) й формує позовні вимоги, які по суті є похідними.

Відомості про здійснення державної реєстрації змін щодо юридичної особи СГ ТОВ АК «Хотівський» пдтверджуються інформацією з Державного реєстру юридичних осіб та згідно правил Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» є чинними. Обставин, що могли завадити прокурору своєчасно встановити наявність невідповідності проведених дій прокурором не наведено. Відтак, відповідач робить висновок про те, що з моменту, коли прокурор та позивач дізнались про порушене право, минуло вже 23 роки, отже минули строки позовної давності, що є підставою для відмови у позові відповідно до ст. 261 ЦК України.

У підготовчому судовому засідання 13.11.2023 суд оголосив перерву до 27.12.2023, про що присутні прокурор та представник відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутній позивач ухвалою про повідомлення у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України.

13.11.2023 від прокуратури до суду надійшла відповідь від 10.11.2023 №15/1-1280вих23 на відзив, у якій прокурор твердить про те, що позов прокурора є обґрунтованим та доведеним по суті спору і ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Додатково до аргументів позову прокурор твердить, що підставою для звернення обласної прокуратури до суду є порушення інтересів територіальної громади, а саме позбавлення її можливості вільного володіння, користування та розпорядження земельними ділянками комунальної власності через незаконне набуття відповідачем права власності на них.

Листом від 22.02.2023 Обласною прокуратурою повідомлено Феодосіївську сільську раду про виявлені порушення. На час звернення прокуратурою до суду та до цього часу Феодосіївська сільська рада самостійно не вжила жодних заходів для повернення територіальній громаді спірних земельних ділянок, що свідчить про неналежне виконання сільською радою своїх повноважень. Прокурор твердить, що правова конструкція ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє оскаржувати підстави представництва прокурором інтересів держави виключно суб`єкту владних повноважень, якого прокурор визначив у якості позивача у справі.

Прокурор твердить, що згідно поданого протоколу загальних зборів уповноважених членів КСП АК «Хотівський» №2 від 03.03.2000 не вирішувалось питання стосовно реорганізації КСП АК «Хотівський» у СТОВ АК «Хотівський» з переходом до останнього усіх прав та обов`язків, передачі правонаступнику майна КСП та земель (що не підлягали розпаюванню і не були розпайованими), затвердження розподільчого балансу, складання акту приймання-передачі тощо. За твердженням прокурора, на зборах вирішувалось питання про необхідність укладення між членами та новоствореним підприємством договорів на оренду земельних паїв; в результаті було вирішено реорганізувати КСП АК «Хотівський» в ТОВ АК «Хотівський», особи, які бажають стати засновником цього товариства, повинні протягом двох тижнів подати відповідну заяву до реорганізаційної комісії, а хто не подасть заяви, будуть вважатися такими, що відмовились від свого права на вступ до товариства. Таким чином ніякого рішення щодо передачі земель від колишнього КСП АК «Хотівський» до СТОВ АК «Хотівський» не приймалось.

Прокурор твердить, що має місце припинення КСП АК «Хотівський» як суб`єкта колективної власності на землю, тому згідно пункту 21 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України спірні землі вважаються власністю територіальної громади.

До відповіді на відзив прокурором долучено Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права, а також інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спірні земельні ділянки.

Підготовче судове засідання, призначене на 27.11.2023, не відбулося у зв`язку із оголошенням у місті Києві сигналу "повітряна тривога". Тож ухвалою від 28.11.2023 підготовче судове засідання було призначено на 11.12.2023.

Ухвалою від 11.12.2023 підготовче судове засідання відкладено на 22.01.2024, встановлено додатковий строк для подання доказів, заяв по справі, заяв з процесуальних питань до 17.01.2024. Позивачу Феодосіївській сільській раді вказана ухвала була направлена в її електронний кабінет та доставлена 13.12.2023 о 00:06.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Позивач пояснень щодо позову прокурора та власної позиції щодо спірних правовідносин не подав; у судові засідання представника не направив. За змістом частини 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Ухвалою від 22.01.2024 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2024. Позивачу Феодосіївській сільській раді вказана ухвала була направлена в її електронний кабінет та доставлена 22.01.2024 о 23:53.

Відповідно до частини 1 ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Представник відповідача у порядку ст. 207 ГПК України подав клопотання від 05.02.2024 про долучення до матеріалів справи копії постанови Київського апеляційного суду від 23.01.2024 у справі №372/2967/22, зазначивши, що така постанова не могла бути подана раніше, оскільки датована 23.01.2024, а повний текст постанови відповідач отримав 02.02.2024. Вказане клопотання судом було задоволено.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 05.02.2024 суд у порядку ст.216 ГПК України оголосив перерву до 19.02.2024, про що присутні прокурор та представник відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутній позивач ухвалою про повідомлення у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, яка була доставлена до його електронного кабінету 07.02.2024 о 15:57. У судовому засіданні 19.02.2024 суд у порядку ст. 216 ГПК України оголосив перерву до 01.03.2024, про що присутні прокурор та представник відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутній позивач ухвалою про повідомлення, яка була доставлена до його електронного кабінету 19.02.2024 о 20:40.

У судове засідання 01.03.2024 з`явились прокурор та представник відповідача. Представник позивача до судового засідання повторно не з`явився.

У судовому засіданні 01.03.2024 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський», всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до Державного Акту на право колективної власності на землю серії КВ від 06.12.1999, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №109, виданого відповідно до рішення виконкому Лісниківської сільської ради народних депутатів від 28.04.1999 №2/21, Колективному сільськогосподарському підприємству агрокомбінату «Хотівський» було надано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 293,1 га землі в межах згідно із планом.

Відповідно до Державного Акту на право колективної власності на землю серії КВ від 07.12.1999, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №111, виданого відповідно до рішення виконкому Хотівської сільської ради народних депутатів від 30.04.1998 №102, Колективному сільськогосподарському підприємству агрокомбінат «Хотівський» було надано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 523,3 га землі в межах згідно із планом.

Суд звертає увагу на те, що сторони визнають існування Державного Акту на право колективної власності на землю серії КВ, зареєстрованого за №110, на землі площею 821,1 га в межах Ходосівської сільської ради, однак копія вказаного Акту до матеріалів справи не подана. Натомість прокурором подано дві копії Державного Акту №111 (том 1, аркуші справи 156-163), а відповідачем подано копію Державного Акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №002924 від 06.12.1999, зареєстрованого за №273, який спірних правовідносин не стосується.

1) 13.09.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60377003 від 15.09.2021 вчинено запис №43969142 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0137 площею 0,0707 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 06.12.1999 виданого Лісниківською сільською радою,

відомостей з ДЗК №49465858 від 13.09.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:002:0137 площею 0,0707 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Лісниківська сільська рада.

2) 20.07.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59434767 від 23.07.2021 вчинено запис №43123907 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0582 площею 0,069 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 06.12.1999 виданого Лісниківською сільською радою,

відомостей з ДЗК №47856830 від 20.07.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:008:0582 площею 0,069 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники.

3) 13.09.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60380503 від 15.09.2021 вчинено запис №43972252 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0053 площею 0,0955 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 06.12.1999 виданого Ходосівською сільською радою (який суду не подано),

відомостей з ДЗК №49466326 від 13.09.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:001:0053 площею 0,0955 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Ходосівська сільська рада.

4) 13.09.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60378708 від 15.09.2021 вчинено запис №43970626 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0325 площею 0,5418 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 06.12.1999 виданого Ходосівською сільською радою (який суду не подано),

відомостей з ДЗК №49466256 від 13.09.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:001:0325 площею 0,5418 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Ходосівська сільська рада.

5) 04.02.2022 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 63269299 від 04.02.2022 вчинено запис №46537175 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0660 площею 0,5378 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 06.12.1999, виданого Ходосівською сільською радою (який суду не подано),

відомостей з ДЗК №5447414 від 04.02.2022 (які суду не подано).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказане речове право СТОВ «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0660 припинено 18.10.2023.

18.10.2023 приватний нотаріус Семенець О.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 69802134 вчинив запис №52171280 про право приватної власності на вказану земельну ділянку Сомова Павла Вікторовича на підставі договору купівлі-продажу №2302 від 10.10.2023.

6) 20.07.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59443586 від 23.07.2021 вчинено запис №43132100 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:008:0247 площею 0,1801 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 07.12.1999, виданого Хотівською сільською радою,

відомостей з ДЗК №47858442 від 20.07.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:008:0247 площею 0,1801 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада.

7) 20.07.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59443351 від 23.07.2021 вчинено запис №43131885 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:008:0251 площею 0,242 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 07.12.1999, виданого Хотівською сільською радою,

відомостей з ДЗК №47858219 від 20.07.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:008:0251 площею 0,242 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада.

8) 15.07.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 59362908 від 20.07.2021 вчинено запис №43058420 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:008:0254 площею 0,1361 га, на підставі

Державного Акту на право колективної власності на землю КВ від 07.12.1999, виданого Хотівською сільською радою,

відомостей з ДЗК №47743569 від 15.07.2021 (які суду не подано).

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:008:0254 площею 0,1361 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада.

9) 16.09.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60460815 від 20.09.2021 вчинено запис №44043912 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:5440 площею 0,239 га, на підставі

відомостей з ДЗК №49600196 від 16.09.2021 (які суду не подано).

Прокурор твердить, що вказана земельна ділянка утворилася шляхом поділу відповідачем земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0007 площею 0,8542 га, однак, ані доказів державної реєстрації земельної ділянки :02:001:0007, ані документів, на підставі яких було здійснено її державну реєстрацію, ані матеріалів поділу суду не подано.

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:001:5440 площею 0,239 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Лісниківська сільська рада.

10) 12.08.2022 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 64502410 від 16.08.2022 вчинено запис №47601845 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:5527 площею 0,2679 га, на підставі

відомостей з ДЗК №49600196 від 16.09.2021 (які суду не подано).

Прокурор твердить, що вказана земельна ділянка утворилася шляхом поділу відповідачем земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:5256 площею 3,3559 га, яка в свою чергу утворена в результаті поділу земельної ділянки :02:002:0130 площею 3,6563 га, однак, ані доказів державної реєстрації земельної ділянки :02:002:0130, ані документів, на підставі яких було здійснено її державну реєстрацію, ані матеріалів її поділу суду не подано.

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:002:5527 площею 0,2679 га, місцезнаходження Київська область, Обухівський район, Феодосіївська сільська рада.

11) 19.09.2022 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 64893293 від 22.09.2022 вчинено запис №47934416 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:5560 площею 1,7627 га, на підставі

відомостей з ДЗК №57526352 від 19.09.2022 (які суду не подано).

Прокурор твердить, що вказана земельна ділянка утворилася шляхом поділу відповідачем земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:5526 площею 3,088 га, яка в свою чергу утворена в результаті поділу земельної ділянки кадастровим номером :02:002:5256 площею 3,3559 га, яка в свою чергу утворена в результаті поділу земельної ділянки :02:002:0130 площею 3,6563 га, однак, ані доказів державної реєстрації земельної ділянки :02:002:0130, ані документів, на підставі яких було здійснено її державну реєстрацію, ані матеріалів її поділу суду не подано.

Відомостей про місце розташування земельної ділянки :02:002:5560 матеріали справи не містять. Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2023, об`єкт нерухомого майна земельна ділянка :02:002:5560 перебуває у процесі поділу за заявою СТОВ «Хотівський» про поділ від 05.04.2023, відповідно до вказаної заяви речове право припинено 25.04.2023.

12) 16.09.2021 приватним нотаріусом Герасимів Ю.В. на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 60464122 від 20.09.2021 вчинено запис №44046715 про право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:006:5255 площею 0,2657 га, на підставі

відомостей з ДЗК №49605574 від 16.09.2021 (які суду не подано).

Прокурор твердить, що вказана земельна ділянка утворилася шляхом поділу відповідачем земельної ділянки із кадастровим номером :04:006:0661 площею 1,4471 га, однак, ані доказів державної реєстрації земельної ділянки :04:006:0661, ані документів, на підставі яких було здійснено її державну реєстрацію, ані матеріалів поділу суду не подано.

Згідно поданої прокурором Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.11.2023, у Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:006:5255 площею 0,2657 га, місцезнаходження Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада.

Прокурор твердить, що державна реєстрація права власності СТОВ АК «Хотівський» здійснена із порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без належного правовстановлюючого документа; позаяк у переліку таких документів згідно закону відсутній Державний акт на право колективної власності на землю;

Прокурор твердить, що СТОВ «Хотівський» не є правонаступником КСП АК «Хотівський», якому видавалися відповідні Державні акти на право колективної власності на землю, відтак, в силу пункту 21 Перехідних положень ЗК України спірні земельні ділянки припиненого КСП перейшли у комунальну власність територіальної громади в особі Феодосіївської сільської ради.

Прокурор твердить, що Феодосіївська сільська рада, яка була належно повідомлена прокуратурою про наявність порушень, не вжила жодних дій для захисту інтересів територіальної громади у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим має місце бездіяльність органу, уповноваженого здійснювати управлінські функції, у зв`язку з чим наявні підстави для звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради.

Відтак, прокурор просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності СТОВ АК «Хотівський» та витребувати спірні земельні ділянки на користь держави в особі Феодосіївської сільської ради.

Щодо підстав представництва прокуратурою інтересів держави в суді та визначення позивача суд встановив таке.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються, зокрема, функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За приписами частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі №3-рп/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах.

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Нездійснення захисту проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою, прокурор, по-перше, реалізує конституційну функцію представництва інтересів держави в суді. При цьому прокурор є особливим суб`єктом господарського процесу і його участь у господарському судочинстві викликана необхідністю виконання функції представництва інтересів держави у випадках, передбачених законом (ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру"). По-друге, з викладеного вбачається, що органами, уповноваженими на захист цих інтересів держави у зв`язку з виявленим порушенням, не вжито жодних заходів, спрямованих на усунення наслідків правопорушення та стягнення спричинених збитків із відповідача.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Феодосіївська об`єднана територіальна громада включила в себе Ходосівську, Гвоздівську (Васильківський район), Іванковичівську (Васильківський район), Лісниківську, Рославичівську (Васильківський район) та Хотівську сільські ради, тож прокурором вірно визначено, що спірні земельні ділянки, які знаходяться на території Ходосівської, Лісниківської, Хотівської сільських рад та у с. Лісники знаходяться у на території Феодосіївської сільської ради.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до пунктів 34, 34-1 частини 1 ст. 26 вказаного Закону до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; прийняття рішень щодо здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель.

Прокурор твердить, що Київська обласна прокуратура зверталася з листом від 22.02.2023 №15/1-147вих23 до Феодосіївського сільського голови, у якому докладно викладала зміст виявлених порушень, та посилаючись на ст. 122 та п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України просила надати у строк до 03.03.2023 інформацію про те, чи вживались сільською радою заходи на захист інтересів територіальної громади з метою повернення у комунальну власність спірних земельних ділянок.

Ані доказів надіслання або вручення вказаного листа, ані доказів надання відповіді на вказаний лист матеріали справи не містять.

Вбачається, що цінним листом з описом №406 від 24.04.2023 прокуратура направила до Феодосіївської сільської ради лист від 24.04.2023 №15/1-397вих у порядку частини 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Цим же листом позивачу була направлена копія позову з додатками. У листі було зазначено про намір пред`явити вказаний позов до Господарськгоо суду Київської області.

Ані станом на на дату відкриття провадження у справі 26.09.2023, ані станом на дату розгляду справи від Феодосіївської сільської ради не надійшло ані відповіді на лист, ані оскарження представництва прокуратурою інтересів держави в особі Феодосіївської сільської ради, ані будь-яких пояснень щодо позову, що свідчить про бездіяльність позивача та те, що Феодосіївська сільська рада самоусунулась від вирішення спірних правовідносин.

Таким чином, прокурор, звертаючись з позовом, вірно визначив орган, який здійснює владні управлінські функції у спірних відносинах, зазначив підстави для представництва прокурором інтересів держави, та дотримався порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.53 ГПК України.

Разом із тим, позов прокурора до СТОВ АК «Хотівський» задоволенню не підлягає.

Оскаржуючи вчинені реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності СТОВ АК «Хотівський» з мотивів порушення ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прокурор твердить про відсутність у переліку правовстановлюючих документів згідно вказаної статті Державного акту про право колективної власності на землю.

Разом із тим, відповідно до частин 1, 3 ст. 29 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно п. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Серед основних засад (принципів) господарського судочинства частина 3 ст. 2 ГПК України визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 ст. 13 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 14 ГПК України).

Відтак, учасники справи мають враховувати, що обов`язок доведення своєї позиції належними, допустимими та достатніми доказами, збір доказів та наповнення доказової бази у справі закон покладає на учасників справи, а не на суд.

Прокурором не подано інформацій з Державного земельного кадастру, які згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказані підставами для державної реєстрації права власності відповідача на спірні земельні ділянки.

Щодо земельних ділянок кадастрові номери :02:001:5440, :02:002:5527, :02:002:5560, :04:006:5255 які, за твердженням прокурора, утворились в результаті поділу відповідачем земельних ділянок :02:001:0007, :02:002:0130 та :04:006:0661, прокурор не подав ані доказів та підстав реєстрації за відповідачем первинних земельних ділянок (кадастрові номери :02:001:0007, :02:002:0130 та :04:006:0661), ані матеріалів їх поділу.

Відповідно до пункту 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру;

2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41;

3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до підпункту 4 пункту 171 вказаного Пордку, відомості з Державного земельного кадастру у формі витягу з Державного земельного кадастру надаються про:

земельну ділянку з: відомостями про речові права на земельну ділянку, їх обтяження, одержаними в порядку інформаційної взаємодії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, включно з іншими відомостями, внесеними до Поземельної книги, а також відомостями про ділянки надр, надані у користування відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами та актів про надання гірничих відводів, одержаними в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, Держгеонадрами та Держпраці (за наявності), та посиланням на документи, на підставі яких відомості про обмеження у використанні земель внесені до Державного земельного кадастру (за наявності), за формою згідно з додатком 47;

усіма відомостями, внесеними до Поземельної книги, крім відомостей про речові права на земельну ділянку, що виникли після 1 січня 2013 р., а також відомостями про ділянки надр, надані у користування відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами та актів про надання гірничих відводів, одержаними в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, Держгеонадрами та Держпраці (за наявності), та посиланням на документи, на підставі яких відомості про обмеження у використанні земель внесені до Державного земельного кадастру (за наявності), за формою згідно з додатком 47-1.

Витяги з Державного земельного кадастру, з усіма відомостями з Поземельної книги, за якими суд мав би встановити ким, коли та на підставі яких документів здійснено державну реєстрацію спірних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, суду не подано.

За таких обставин, твердження прокурора про невідповідність реєстраційних дій статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не підтверджено належними та достатніми доказами.

Окремою підставою для відмови у задоволення позову прокурора у частині вимог про скасування рішення державного реєстратора №64893293 від 22.09.2022 щодо реєстрації права власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:5560 та рішення державного реєстратора №63269299 від 04.02.2022 щодо реєстрації права власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0660 є ті обставини, що

право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:5560 припинено 25.04.2023 за заявою від 05.04.2023 власника СТОВ АК «Хотівський», об`єкт перебуває у процесі поділу;

право власності СТОВ АК «Хотівський» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0660 припинено 18.10.2023 у зв`язку із відчуженням земельної ділянки на користь ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу №2302 від 18.10.2023;

відтак скасування рішення про державну реєстрацію припиненого права власності не призводить до будь-якого захисту чи відновлення будь-чиїх прав.

Іншою підставою заявленого позову є відсутність факту правонаступництва відповідача ТОВ АК «Хотівський» () за КСП АК «Хотівський» (), якому було видано Державні акти на право колективної власності на землю, та твердження про те, що спірні земельні ділянки з 01.01.2019 перейшли до комунальної власності.

Вказана обставина неодноразово була предметом розгляду у судах, а саме:

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2007 у справі №131/13-05 підтверджені встановлені судами попередніх інстанцій факти й обставини правонаступництва, а саме що ТОВ Агрокомбінат "Хотівський" є правонаступником всіх прав обов`язків КСП Агрокомбінат "Хотівський", в тому числі відносно земельної ділянки у встановлених межах, терміни переоформлення якої законодавством не визначені.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2005 у цивільній справі N 2-2303/05, у якому зокрема вказано, що «рішення про реорганізацію КСП Агрокомбінат «Хотівський» прийнято органом підприємства в межах встановленої законом компетенції. Отже, суд вважає встановленим факт наявності у учасників зборів уповноважених членів КСП Агрокомбінат «Хотівський», які відбулися 3 березня 2000 року, наданих їм членами підприємства повноважень, необхідних для участі у зборах та прийняття рішення про реорганізацію підприємства. Також суд вважає встановленим факт прийняття рішення про реорганізацію КСП Агрокомбінат «Хотівський» від 3 березня 2000 року повноважними зборами і достатньою для його прийняття кількістю голосів у встановленому законом порядку. Оскільки СГТОВ Агрокомбінат «Хотівський» є правонаступником КСП Агрокомбінат «Хотівський», він набув усіх прав та обов`язків останнього…". Апеляційну та касаційну скарги прокуратури в інтересах держави в особі Ходосівської сільської ради на вказане рішення відхилено Ухвалами апеляційного суду Львівської області від 28.07.2008 та ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.12.2011.

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 13.11.2007 у справі №2-3840/2007 встановлено, що: "…відповідно до рішення зборів членів КСП Агрокомбінат «Хотівський», які відбулися 3 березня 2000 року, підприємство реорганізовано шляхом перетворення в СГТОВ Агрокомбінат «Хотівський». У відповідності ч. 2 ст. 37 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ч. 6 ст. 31 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство», при реорганізації підприємства до новоствореного переходять майнові права й обов`язки колишнього підприємства в обсязі, що відповідає виду реорганізації».

Крім того, у жовтні 2022 року заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Києво-Святошинського районного суду з аналогічним позовом в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради до ОСОБА_9 , третя особа СТОВ АК «Хотівський» про скасування рішень та витребування земельних ділянок з аналогічних підстав, а саме щодо земельних ділянок, які були зареєстровані за СТОВ «Хотівський» в аналогічному порядку та у подальшому були відчужені на користь відповідача фізичної особи. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.11.2023 у справі №372/2967/22, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2024, у позові прокурору відмовлено повністю.

У постанові Київського апеляційного суду від 23.01.2024 у справі №372/2967/22 суд встановив, що

«Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 10.02.2000 №66 зобов`язано КСП Агрокомбінат «Хотівський» до 01.03.2000 завершити роботи по визначенню земельних та майнових паїв в натурі та винести на затвердження загальних зборів членам КСП.

Згідно протоколу №2 зборами уповноважених членів КСП Агрокомбінат «Хотівський» від 03 березня 2000 року було прийнято рішення реорганізувати КСП Агрокомбінат «Хотівський» в ТОВ Агрокомбінат «Хотівський», який є правонаступником всіх прав та обов`язків КСП Агрокомбінат «Хотівський».

На підставі зазначеного протоколу КСП Агрокомбінат «Хотівський» був перетворений СТОВ Агрокомбінат «Хотівський», про що 06 квітня 2000 року було видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи в ЄДР.

Згідно з п. 1.1 Статуту СТОВ Агрокомбінат «Хотівський», зареєстрованого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 06 квітня 2000 року за №1978, СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» є правонаступником майнових прав та обов`язків КСП Агрокомбінат "Хотівський".

Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.

Відповідно до п. 21 Розділу Х "Перехідні положення" ЗК України установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" набрав чинності 01 січня 2019 року.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради, заступник керівника Київської обласної прокуратури посилався на те, що СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» не мало жодних правових підстав для оформлення права власності на спірні земельні ділянки, а відтак і на подальше їх відчуження на користь ОСОБА_9 , оскільки СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» не є правонаступником КСП Агрокомбінат «Хотівський».

Такі доводи заступника керівника Київської обласної прокуратури не відповідають матеріалам справи.

Згідно положенням Закону України «Про підприємства в Україні» (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносини) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні; ліквідація та реорганізація яких, відповідно до статті 34 (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Статтею 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у відповідній редакції визначено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства. У разі поділу підприємства до новостворених підприємств переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Таким чином, за приписами наведених законів при злитті, приєднанні чи перетворенні підприємства правонаступник реорганізованого підприємства отримує за передаточним балансом його зобов`язання та майно.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу №2 збори уповноважених членів КСП Агрокомбінат «Хотівський» від 03 березня 2000 року прийняли рішення реорганізувати КСП Агрокомбінат «Хотівський» в ТОВ Агрокомбінат «Хотівський», який є правонаступником всіх прав та обов`язків КСП Агрокомбінат «Хотівський», на підставі якого КСП Агрокомбінат «Хотівський» було перетворене у СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» 06 квітня 2000 року видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи в ЄДР.

Згідно з п. 1.1 зареєстрованого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 06 квітня 2000 року за №1978 Статуту СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» останнє є правонаступником майнових прав та обов`язків КСП Агрокомбінат «Хотівський».

У позові прокурор зазначав, що в даному випадку СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» не можна вважати правонаступником КСП Агрокомбінат «Хотівський», оскільки на зборах уповноважених членів КСП Агрокомбінат «Хотівський» від 03.03.2000 не вирішувалось питання стосовно реорганізації КСП Агрокомбінат «Хотівський» у СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» з переходом до останнього усіх прав та обов`язків, а якщо і було б прийнято рішення про реорганізацію КСП Агрокомбінат «Хотівський» шляхом перетворення в іншу юридичну особу, то у даному випадку колишні члени вказаного КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, оскільки перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що прокурор у 2007 році звертався до господарського суду Київської області з позовом до СТОВ Агрокомбінату «Хотівський» про визнання недійсним частково рішення загальних зборів КСП Агрокомбінату «Хотівський» про реорганізацію його в СТОВ Агрокомбінат «Хотівський», яке оформлене протоколом №2 від 03.03.2000.

Господарський суд Київської області від 02.11.2007 у справі N К9/358-07 ухвалив рішення про відмову у позові прокурора, установивши законність перетворення КСП у СТВО.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2007 року в справі №131/13-05 підтверджені встановлені факти й обставини правонаступництва судами попередніх інстанцій, а саме що СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" є правонаступником всіх прав обов`язків КСП Агрокомбінат "Хотівський", в тому числі відносно земельної ділянки у встановлених межах, терміни переоформлення якої законодавством не визначені.

Зазначаючи, що КСП Агрокомбінат «Хотівський» було припинене, а СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» створене як нове підприємство, прокурор не надав доказів на підтвердження припинення КСП Агрокомбінат «Хотівський» якимось іншим способом, ніж перетворення у СТОВ Агрокомбінат «Хотівський».

Відтак, у даному випадку відсутні підстави для застосування положень п. 21 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, якими визначено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Матеріали справи не містять доказів того, що надані КСП Агрокомбінат «Хотівський» спірні земельні ділянки перейшли до державної чи комунальної власності на момент перетворення КСП Агрокомбінат «Хотівський» у СТОВ Агрокомбінат «Хотівський».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, №48553/99, параграф 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, параграфи 42 та 60, від 22.11.2007)

Також у пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ющенко та інші проти України" (заяви N N 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: "… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61)"; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це є несумісним з принципом юридичної визначеності".

Застосування в українському праві практики Європейського суду з прав людини врегульовано Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 р., ч. 1 ст. 17 якого встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Томіч та інші проти Чорногорії», заява № 18650/09, у справі «Шахін і Шахін проти Туреччини», заява № 13279/05 Високий Суд вказав, що неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, тоді як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вінчіч та інші проти Сербії», заява № 44698/06).

Відповідно до частин 4, 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У справу №911/1280/23 прокурором не подано доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом у справі №372/2967/22 за позовом, поданим з аналогічних підстав.

Суд відхиляє посилання прокурора на відсутність правонаступництва між КСП АК «Хотівський» та відповідачем з мотивів відмінності складу засновників КСП та СТОВ.

По-перше, законодавство чинне як на момент здійснення перетворення, так і на момент розгляду справи не встановлює заборони щодо зміни складу засновників, та не встановлює наслідком такої зміни припинення юридичної особи та відсутність правонаступництва.

Як вбачається з копії протоколу №2 від 03.03.2000 з питання прийняття рішення по реорганізації КСП серед іншого, одноголосно було прийняте рішення «реорганізувати КСП АК «Хотівський» в СТОВ АК «Хотівський», який є правонаступником КСП АК «Хотівський»; особи, які бажають стати засновниками ТОВ, повинні протягом двох неділь подати відповідну заяву до реорганізаційної комісії. Хто не подасть такої заяви до реорганізаційної комісії будуть вважатися такими, що відмовились від свого права на вступ до ТОВ.»

Фактично членам КСП було надано право діяти альтернативно на свій розсуд; прокурором не наведено норми закону, якій вказане рішення не відповідало.

При цьому, в наступному право вибору члена КСП було підтверджено зокрема у пунктах 13, 14, 15 Порядку оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №63.

Прокурор у позовній заяві твердить, що пунктом 6.1 Статуту було визначено, до учасники створюють статутний фонд за рахунок вкладів учасників, якими є ОСОБА_6 (13%), ОСОБА_7 (13%) та ТОВ «Земельний центр» (74%). Разом із тим, первинної редакції Статуту, яка була зареєстрована 06.04.2000 за №1978, до матеріалів справи не подано, а копії Статуту СТОВ АК «Хотівський», які прокурор додав до позову (а відповідач додав до відзиву), містять іншу редакцію статті 6, відповідно до якої Товариство утворює Статутний фонд у розмірі 7400 гривень (пункт 6.1). Товариство може змінювати розмір Статутного фонду (пункт 6.2).

Крім того, як вбачається з доданного до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.02.2023, засновник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю АК «Хотівський» ТОВ «Земельний центр» зареєстроване як юридична особа 26.08.2023, відтак не входило до складу засновників станом на дату перетворення (06.04.2000). Документальних даних про склад засновників КСП АК «Хотівський» та СТОВ АК «Хотівський» на момент перетворення матеріали справи не містять. Відтак, вказані твердження прокурора є необгрунтованими та на підтверджені належними та достатніми доказами.

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння, тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) "юридично" - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (постанова ВС від 23.11.2023 у справі №370/457/20).

Оскільки судами встановлено факт перетворення КСП АК "Хотівський" у СТОВ АК "Хотівський" та факт повного правонаступництва, до спірних правовідносин не може бути застосований пункт 21 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу, спірні землі не є комунальною власністю Феодосіївської сільської ради, у зв`язку з чим віндикаційний позов про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Феодосіївської сільської ради є необгрунтованим та не належить до задоволення.

Додатково суд вказує, що вимога про витребування земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0660 площею 0,5378 га заявлена до неналежного відповідача.

Решта доводів учасників справи та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаного висновку суду. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про відмову у позові Київській обласній прокуратурі до СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог прокурора позовної давності, суд зазначає таке.

Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верхового Суду від 22.08.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (пункт 80), від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 61), №522/2201/15-ц (пункт 62) та №522/2110/15-ц (пункт 61), від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12 (пункт 71), від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 (пункт 134), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (пункт 51), від 07.07.2020 у справі N 712/8916/17-ц (пункт 28), 29.06.2021 у справі №904/3405/19 (пункт 57), від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 129)).

З огляду на відсутність матеріальних підстав для задоволення позову у суду відсутні підстави для розгляду питання про застосування у справі строку позовної давності.

У зв`язку із відмовою у позові відповідно до ст. 129 ГПК України суд залишає за прокуратурою витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Заступнику керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Феодосіївської сільської ради у справі №911/1280/23 відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 12.03.2024.

Суддя О.В. Конюх