ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 березня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3258/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" про розстрочення виконання рішення (вх. №4967 від 22.02.2024) по справі

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (61004, м. Харків, вул. Конєва, буд. 20) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" (61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд. 1)
про стягнення 384881,97 грн.
за участю представників:

учасники справи в судове засідання - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" про стягнення коштів у сумі 384881,97 грн., як безпідставно збережені за використання земельної ділянки з кадастровим номером :12:008:0026, загальною площею 1,1865 га за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 1 в період з 01.06.2020 по 31.03.2021 та судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.09.2023 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" (61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд. 1, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Коституції, 7, ) кошти у сумі 384881,97 грн., як безпідставно збережені за використання земельної ділянки з кадастровим номером :12:008:0026, загальною площею 1,1865 га за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 1.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" (61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд. 1, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок UА0007171, код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5773,23 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду Харківської області від 06.12.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області 25.09.2023 у справі №922/3258/23 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Тріал" на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 922/3258/23.

22.02.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" зареєстровано заяву про розстрочення виконання рішення (вх. №4967), в якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2023 року у справі № 922/3258/23 шляхом сплати суми 369000 грн. рівними частинами щомісячно згідно запропонованого графіку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" про розстрочення виконання рішення (вх. №4967 від 22.02.2024). Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 05.03.2024 о 12:00.

Учасники справи в призначене судове засідання не з`явилися. Втім, про дату, час та місце розгляду заяви про розстрочення виконання рішення повідомлені судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Водночас матеріали справи свідчать, що 05.03.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від боржника (заявника) зареєстровано заяву про розгляд справи без участі (вх. №6019), в якій просить заяву ТОВ "Компанія "Тріал" про розстрочення виконання рішення розглянути без участі заявника та його представника. Разом з тим, вказує, що заяву підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити.

Розглянувши вказану вище заяву про розгляд справи без участі заявника, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом учасників справи відповідно до статті 42 ГПК України, а явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, беручи до уваги, що неявка заявника (боржника) та інших учасників справи в призначене судове засідання не перешкоджає розгляду заяви по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.

Отже, судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин під час розгляду поданої заяви про розстрочення виконання рішення, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у призначеному судовому засіданні.

Розглянувши заяву ТОВ "Компанія "Тріал" про розстрочення виконання рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012), невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Водночас на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України, заява № 6962/02).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною 4 статті 331 ГПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами частини 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Норми статті 331 ГПК України не містить конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Законодавець пов`язує надання розстрочки виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення. Отже, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін.

З огляду на вище викладене, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Особа, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ТОВ "Компанія "Тріал" бажає добровільно виконати рішення суду без процедури примусового виконання. Проте не має достатніх коштів для погашення всієї присуджених судом сум одноразовим платежем. Тим не менш, компанія продовжує здійснювати господарську діяльність та вживатиме всіх заходів для виконання рішення суду, тоді як одноразове стягнення суми призведе до зупинення діяльності компанії та його банкрутства.

Вказує, що з початку вторгнення рф 24.02.2022 р. підприємство втратило головних контрагентів та було вимушено знизити орендну плату для інших контрагентів, що сильно вплинуло на платоспроможність підприємства. На даний час на банківському рахунку не достатньо грошових коштів, та відсутнє майно для виконання судового рішення, що підтверджується банківськими виписками по рахунку за період з 01.03.2023 р. по 22.02.2024 р., в яких вбачаються видаткові операції та залишок коштів в розмірі 52898,41 грн.

Стверджує, що у виникненні спору відсутня вина ТОВ "Компанія "Тріал". Не укладення договору оренди в зазначений період пов`язане не з ігноруванням відповідача на укладення та реєстрацію договору оренди, а з оскарженням в суді рішення 37 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 19.08.2020 №2236/20, яким вирішено передати ТОВ "Компанія "Тріал" земельну ділянку в оренду строком до 01.09.2031. Вказане рішення було оскаржене Заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №2, який 18.02.2021 звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави з позовною заявою до Харківської міської ради та ТОВ "Компанія "Тріал" про скасування зазначеного рішення Харківської міської ради та зобов`язання ТОВ "Компанія "Тріал" повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради. Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.06.2021 у справі №922/508/21 у задоволенні позову відмовлено.

Крім того, зазначає, що заходи примусового стягнення неминуче завдасть шкоди ТОВ "Компанія "Тріал", оскільки негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність компанії.

Щодо тверджень заявника про скрутний матеріальний стан, що обумовлений воєнним станом, суд зазначає наступне.

На підтвердження скрутного матеріального стану, заявником в якості доказу подано до суду банківську виписку по рахунку за період з 01.03.2023 по 22.02.2024.

Натомість у даному разі суд зазначає, що вказаний доказ не може у повній та достатній мірі відображати матеріальний стан заявника, а твердження заявника про скрутний майновий стан не можуть вважатися безумовними обставинами для розстрочення виконання рішення.

Тобто, скрутне фінансове становище не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для розстрочення виконання рішення, оскільки фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та належного планування власної діяльності, в тому числі й в частині своєчасного і належного стягнення заборгованості.

Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності, а погіршення економічної ситуації в Україні через збройну агресію та введення воєнного стану впливає на всіх суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК України та статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів, погіршення фінансового стану не звільняє від обов`язку своєчасно виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

Водночас погіршення фінансового стану суб`єкта підприємницької діяльності не корелюється із змістом статті 42 ГК України, відповідно до якої підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом наведеної норми права слід дійти висновку, що у разі здійснення підприємницької діяльності її суб`єкт має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, здійснювати комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від вчинення таких дій. При цьому ризики від власної господарської діяльності заявника не можуть покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості.

Верховний Суд у постанові від 15.03.2018 по справі №910/8153/17 зазначив, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення. Відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Окрім того, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який триває до цього часу.

Натомість боржником не подано до матеріалів справи доказів, що свідчать про настання саме щодо нього форс-мажорних обставин з огляду на приписи статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України". При цьому боржником не доведено, що введення правового режиму воєнного стану в Україні має безпосередній зв`язок із фактичними обставинами даної справи.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що боржник під час розгляду справи та вирішення спору по суті заперечував проти позовних вимог та вказував про наявність перед стягувачем меншої заборгованості у розмірі 189481,56 грн. за період з 01.06.2020 по 31.03.2021.

Тобто, боржником під час розгляду справи підтверджено нездійснення на користь стягувача протягом тривалого проміжку часу сплату коштів, що призвело до виникнення заборгованості. При цьому період виникнення заборгованості у даній справі передує періоду введення правового режиму воєнного стану в Україні. Однак, боржник не надає жодного обґрунтування, чому ця заборгованість не була погашена в повному обсязі до початку виникнення тих обставин, на які боржник посилається. Водночас посилання боржника на те, що 18.02.2021 заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави з позовною заявою до Харківської міської ради та ТОВ "Компанія "Тріал" про скасування рішення Харківської міської ради та зобов`язання ТОВ "Компанія "Тріал" повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради не може свідчити про наявність підстав для не сплати на користь стягувача плати у передбаченому законодавством порядку та розмірі за спірний період у даній справі.

Відтак, суд констатує, що господарський спір у даній справі було доведено до суду з вини боржника.

Під час розгляду поданої заяви, судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання рішення суду, з врахуванням інфляційних процесів в економіці держави, також порушує матеріальні інтереси стягувача, як представника інтересів територіальної громади міста Харкова, що призведе до негативних наслідків у його діяльності у вигляді неодержання місцевим бюджетом грошових коштів.

Суд враховує висновки Конституційного Суду України у рішенні №5-пр/2013 від 26.06.2013 р., що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Тобто, стягувач та боржник знаходяться в рівних економічних умовах, а розстрочення виконання рішення суду в даному випадку призведе до надання переваг боржнику у порівнянні зі стягувачем за відсутності для цього підстав. Боржником не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

При цьому суд приймає до уваги суперечливість тверджень боржника щодо наявності обставин для розстрочення виконання рішення, оскільки у поданій заяві стверджується про відсутність достатніх коштів для погашення всієї присудженої судом суми одноразовим платежем. На противагу такому твердженню, боржник у поданій заяві також стверджує про те, що негайне стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому проваджені може забезпечити виконання рішення суду.

Таким чином, суд констатує, що боржником не витримано покладений на нього статтями 73-74 ГПК України тягар доказування та не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Оцінивши наведені боржником посилання на обставини, які на його думку ускладнюють виконання рішення суду, а також надані ним до заяви докази, суд дійшов висновку, що наведені доводи не підтверджують наявності виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні статті 331 ГПК України, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні поданої заяви.

Окремо суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права укласти мирову угоду та врегулювати всі питання з приводу заборгованості, в тому числі щодо її розстрочення.

Керуючись статтями 6, 42, 232-236, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Тріал" про розстрочення виконання рішення (вх. №4967 від 22.02.2024) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 06.03.2024 р.

Суддя Г.І. Сальнікова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.