ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5342/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Голякова Ігоря Михайловича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 5400,63 грн,

УСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Голякова Ігоря Михайловича до Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 5400,63 грн за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Позиції учасників справи

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при перевірці посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Харківській області габаритно-вагового контролю вантажних транспортних засобів було встановлено факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів під час виконання перевезення відповідачем, про що було складено відповідні акти та довідки про результати здійсненого контролю та на підставі яких було проведено розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу відповідача, вагові параметри якого перевищують нормативні, на загальну суму 5400,63 грн. Як зазначив позивач, станом на день подання позову, відповідач спірні кошти в добровільному порядку не сплатив, що стало підставою для подання позивачем позову з метою стягнення спірних коштів в дохід бюджету.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2023 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5342/23; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Обставини справи

02.09.2019 Укртрансбезпекою було видане відповідним посадовим особам направлення на рейдову перевірку № 029488 на період з 02.09.2019 по 06.09.2019 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів (а.с.42-43, т.1).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту № 154995 (а.с.31, т.1), на підставі вищевказаного направлення посадовими особами Укртрансбезпеки 04.09.2019 на а/д Київ-Харків-Довжанський було проведено перевірку щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів транспортним засобом марки Freightliner, номерний знак НОМЕР_1 , що належить відповідачу, під керуванням водія ОСОБА_2 . За результатами здійсненої перевірки посадовими особами позивача було виявлено порушення, яке полягає у перевищенні нормативних вагових параметрів транспортного засобу.

04.09.2019 посадовою особою, що здійснює габаритно-ваговий контроль, було складено акт № 002312 про перевищення вищевказаним транспортним засобом з напівпричіпом марки Blumhardt, номерний знак НОМЕР_2 , нормативних вагових параметрів (а.с. 27, т.1), в якому, зокрема, встановлено: маршрут руху м. Одеса - м. Харків; відстань - 976 км; фактична маса 42,215 т при нормативно допустимій 44,00 т.; осьові навантаження: нормативно - допустиме 11/8/8/8/8/8, фактичне 3,52/7,065/6,745/9,24/8,06/7,585. Крім цього, 04.09.2019 посадовою особою, що проводила габаритно-ваговий контроль, було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням повної маси транспортного засобу та навантаження на осі, а також проставлено відмітку про тип транспортного засобу (а.с.30, т.1).

Також в матеріалах справи наявні квитанції від 04.09.2019 про зважування транспортного засобу з н/з НОМЕР_1 (а.с.28, т.1), а на підтвердження обставини проведення повірки ваговим засобом, яким здійснювалось зважування при проведенні габаритно-вагового контролю, позивачем до матеріалів справи надано свідоцтво від 07.02.2019 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 07.02.2020 та видане Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (а.с. 41, т.1).

На підставі даних вищевказаного акту посадовою особою позивача було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, розмір якої складає 195,2 євро (а.с.96, т.1). Розрахунок здійснено відповідно до формули, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, з застосуванням, зокрема, параметрів, на які нараховується плата за проїзд: навантаження на осі (строєну з одиночними шинами) - 0,885 т. Згідно з поданими позивачем доказами (а.с. 39-40, т.1), станом на 04.09.2019, вартість 100 євро щодо гривні був встановлений у розмірі 2766,7181 грн.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.33, т.1), автомобіль марки, Freightliner, номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить відповідачу. Також позивачем надано копію товарно-транспортної накладної на підтвердження здійснення перевезення вантажу ФОП Голяковим І.М. (а.с. 32, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.36, т.1), 24.10.2019 Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 166916 відносно ФОП Голякова І.М. в розмірі 1700,00 грн за порушення відповідачем вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказана постанова була подана до виконання до органу виконавчої служби та відповідно до постанови державного виконавця від 15.06.2020 (а.с. 37, т. 1) виконавче провадження було закінчено у зв`язку зі сплатою відповідачем суми боргу.

08.09.2019 позивачем було складено лист на адресу відповідача (а.с. 34, т.1) з вимогою про погашення заборгованості перед державою в розмірі 195,20 євро, що еквівалентно 5400,63 грн, у строк до 04.10.2019. На підтвердження направлення вимоги відповідачу позивач долучив копію рекомендованого повідомлення поштового оператора «Укрпошта» (а.с.35, т.1).

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем спірних коштів, а отже станом на день розгляду цієї справи у відповідача рахується заборгованість перед бюджетом зі сплати плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 5400,63 грн.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 №103 (в редакції, станом на час встановлення порушення), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Частиною 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879, в редакції, станом на час встановлення порушення).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі - Правила №1306). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно п/п 22.5. п.22 Правил №1306 (в редакції на час спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з п. 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За змістом п. 26, 27 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Згідно з ч. 3 ст. 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За умовами п. 37, 41 Порядку №879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах відповідачем здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням нормативно вагових параметрів транспортним засобом, про що посадовими особами позивача було складено відповідні акти, при цьому, на спростування цих обставин відповідач жодного доказу суду не подав.

Судом встановлено, що позивач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник, яким є відповідач.

Так, за результатом проведеної позивачем перевірки та встановлення обставини перевищення відповідачем при виконанні перевезення вантажу нормативно вагових параметрів транспортним засобом, позивачем відповідно до положень Порядку № 879 та Ставок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, було здійснено розрахунки плати за проїзд, разом з цим відповідач у встановлений строк ці кошти до державного бюджету не сплатив.

Відповідачем не було подано суду жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у його власності, а також доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування спірних коштів.

Отже, з врахуванням вищевказаних обставин та на підставі здійсненого судом дослідження доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2684,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голякова Ігоря Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 5400 /п`ять тисяч чотириста/грн 63 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голякова Ігоря Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) судовий збір в сумі 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, повний текст рішення складено 04 березня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля