ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2714/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Прохорова С.А.

секретар Кончаренко В.Ю.

розглянувши

заяву ОСОБА_1 про відвід судді (вх. №5921 від 04.03.2024) у справі

за заявою ОСОБА_2

пронеплатоспроможність
за участю :

представник ОСОБА_1 - Волошина Н.А. (в режимі відеоконференції)

представник ОСОБА_2 - Камінська А.А.

арбітражного керуючого Єрьоміної О.Ю. особисто

кредитора ОСОБА_3 особисто

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі №922/2714/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражну керуючу Єрьоміну Ольгу Юріївну (свідоцтво №125 від 06.02.2013).

06.07.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 №70948.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.08.2023 у справі №922/2714/23 за результатами попереднього засідання було призначено судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

29.01.2024, після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №2507) з додатковими грошовими вимогами до боржника в розмірі 1 492 635,00 дол. США, які він просить прийняти та включити до 4-ї черги задоволення.

В обґрунтування цих вимог, ОСОБА_1 зазначає, що під час будівництва житлового будинку, замовником якого виступав ОСОБА_4 ОСОБА_2 отримував від ОСОБА_4 грошові кошти. Отримання грошових кошів на загальну 1 492 635,00 доларів США підтверджується розписками ОСОБА_2 на рахунках.

Відповідно до умов Договору уступки права вимоги від 15 січня 2020 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 право вимоги повернення грошових коштів, які Боржник отримав від Кредитора для будівництва запроектованого будинку (Осокорки Резеденція) у розмірі 1 492 635,00 доларів США.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2023 було залишено заяву ОСОБА_1 вх. №2507 від 29.01.2024 з грошовими вимогами до боржника без руху.

13.02.2024 ОСОБА_1 було подано до Господарського суду Харківської області заяву (вх. № 4125) про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 вх. №2507 від 29.01.2024 з грошовими вимогами до боржника.

Судове засідання з розгляду заяви було призначено на 04.03.2024.

Також в цьому засіданні до розгляду була призначена попередня заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. №31454 від 16.11.2023).

В судовому засіданні з розгляду заяв ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника було оголошено перерву на 11.03.2024.

04.03.2024 після закінчення судового засідання з розгляду заяв ОСОБА_1 з грошовими вимогами, до суду, засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №5921 від 04.03.2024) про відвід судді Прохорова С.А.

Зі змісту зазначеної заяви вбачається, що вона була направлена ОСОБА_1 26.02.2024 в межах розгляду його заяви з грошовими вимогами до боржника вх. №2507 від 29.01.2024, тобто фактично до першого судового засідання з розгляду його заяви.

Частиною 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За ініціативою суду ухвалою суду від 04.03.2024 заяву ОСОБА_1 (вх. №5921 від 04.03.2024) про відвід судді Прохорова С.А. було призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.03.2024 .

06.03.2024 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Волошиної Н.Л. (вх. №6164) про прийняття до розгляду та задоволення заяви ОСОБА_1 від 05.03.2024 про залишення без розгляду його заяви про відвід судді Прохорова С.А. у справі №922/2714/23.

Скановану копію зазначеної заяви, підписаної ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про відвід було додано представником до свого клопотання вх. №6164 від 06.03.2024.

В судовому засіданні 06.03.2024 представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Волошина Н.Л. просила суд заявлений відвід судді не розглядати, та залишити такий відвід без розгляду. Також пояснила, що в заяві ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про відвід помилково зазначено дату заяви про відвід - 05.03.2024, і залишити без розгляду як ОСОБА_1 так і його представник просять саме заяву про відвід від 26.02.2024 (з вх. №5921 від 04.03.2024), а будь-які інші додаткові заяви про відвід відсутні.

Вирішуючи клопотання вх. №6164 від 06.03.2024 та заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду його заяви про відвід судді вх. №5921 від 04.03.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до положення статті 38 ГПК України З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до статті 39 ГПК України За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Отже за результатами розгляду заяви про відвід судді, що вдруге подана заявником ОСОБА_1 суд, відповідно до положення процесуального закону має постановити відповідну ухвалу саме за результатами розгляду заяви про відвід по суті, оцінивши аргументи на які посилається особа, яка висловила недовіру суду.

Нормами Господарського процесуального кодексу чітко визначені підстави для залишення без розгляду заяви про відвід судді такі як подання заяви з порушенням строків на її подання (в разі чого застосовуються наслідки пропуску процесуальних строків) та повторне подання заяви з підстав, розглянутих раніше.

Однак такої підстави для залишення заяви про відвід судді як за бажанням особи, що перед цим висловила недовіру суду, шляхом подання в подальшому заяви про залишення без розгляду її заяви про відвід, нормами чинного законодавства не передбачено.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, нормами ст. 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Одним з цих прав є право особи заявити відвід судді, який розглядає справу.

Саме вказаним правом і скористався ОСОБА_1 надіславши до суду заяву про відвід судді Прохорову С.А. від 26.02.2024(вх. №5921 від 04.03.2024).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а створення умов за яких можуть виникнути сумніви щодо неупередженості зазначеного судді під час розгляду справи, шляхом залишення без розгляду поданої раніше заяви про відвід без дослідження викладених в ній обставин, вплине на авторитет суду у даній справі та судової влади в цілому.

Більш того, ОСОБА_1 приймаючи участь в судовому засіданні 04.03.2024 з розгляду його грошових вимог до боржника, тобто на момент коли ним вже було надіслано засобами поштового зв`язку заяву про відвід судді, останній не повідомив про наявність відводів складу суду, як і не вказав що така заява ним не підтримується більше, чим створив такі умови, що суд, будучи фактично не обізнаним про наявність заяви про відвід, провів судове засідання у справі, та в разі якщо б за наслідками цього засідання суд вирішив по суті заяви, які в ньому розглядалися, судові рішення були б прийняті складом суду, якому заявлено відвід.

В судовому засіданні 06.03.2024 з розгляду заяви про відвід судді представником заявника - адвокатом Волошиною Н.Л. вказана поведінка ОСОБА_1 була обгрунтована тим, що останній начебто через хвилювання та жвавий судовий процес забув повідомити суд як про існування так і про подання самої заяви про відвід судді 26.02.2024 так і забув повідомити про те,що не підтримує її та мав намір клопотати перед судом про залишення без розгляду заявленого відводу.

Також, слід зазначити, що питання про відвід вирішується без повідомлення учасників справи, а лише за ініціативою суду це питання може вирішуватися в судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Саме у зв`язку з обставинами, на які ОСОБА_1 посилався в своїй заяві про відвід щодо наявності зобов`язань у судді перед іншими учасниками справи, та з метою отримання пояснень з цього приводу, судом було призначено судове засідання з розгляду заяви про відвід.

Таким чином, враховуючи, що нормами Господарського процесуального кодексу не передбачено можливості саме залишення без розгляду, а не відкликання, заявленого відводу за заявою заявника, а також, приймаючи до уваги, що обставини на які посилається у своєму відводі ОСОБА_1 , з метою виключення у стороннього спостерігача сумнівів щодо неупередженості зазначеного судді під час розгляду даної справи та з огляду на необхідність забезпечення бездоганного авторитету суду у даній справі та судової влади, зумовлюють необхідність їх дослідження та надання їм оцінки, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 вх. №6164 від 06.03.2024 про залишення без розгляду заяви про відвід судді та вирішення по суті заявленого відводу.

Дослідивши обставини, викладені в заяві про відвід від 26.02.2024 (вх. №5921 від 04.03.2024, суд зазначає наступне.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, ОСОБА_1 зазначає наступні підстави:

1- порушення порядку визначення судді,

2 - наявність зобов`язань у судді перед зацікавленими особами,

3 - відкриття провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності,

4 - вказує, що значення при розгляді заяви в контексті недовіри до судді є дисциплінарні справи стосовно останнього, які були предметом розгляду Вищою радою правосуддя.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

За змістом ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

За таких обставин, особа, яка подає заяву про відвід судді, повинна довести на підставі певних конкретних доказів факт упередженості та необ`єктивності судді у розгляді справи. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність фактичних обставин, що можуть бути підставами для відводу.

Ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено перелік випадків, в яких суддя підлягає відводу, а саме:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши, з урахуванням наведених вище критеріїв безсторонності суду доводи заявника ОСОБА_1 , наведені у відводі, суд зазначає, що заявником у порушення ст. 74 ГПК України не надано до відводу будь-яких доказів необ`єктивності або упередженості судді Прохорова С.А. під час розгляду справи № 922/2714/23 пов`язаної з наявністю зобов`язань у судді перед зацікавленими особами.

В своїй заяві, ОСОБА_1 не обґрунтував в чому саме полягають такі зобов`язання, та з яких джерел він має таку інформацію, не навів фактичних даних, як і не надав будь-яких доказів в підтвердження цих обставин.

В судове засідання 06.03.2024 ОСОБА_1 особисто не з`явився, а його представник адвокат Волошина Н.Л. з цього приводу пояснення суду відмовилася надавати, мотивуючи це тим,що її довірителем подано клпотання про залишення без розгляду заяви про відвід.

Суд звертає увагу, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Заявлений відвід складу суду має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Також, в обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 07.06.2023 року подав цей позов вперше з єдиним унікальним номером справи №922/2427/23 (суддя Лавренюк Т.Л.) справу повернуто та 15.06.2023 року справу було переподано вдруге з єдиним унікальним номером справи №922/2554/23 (суддя Новікова Н.А.) справу повернуто та 23.06.2023 року справу було переподано втретє з єдиним унікальним номером справи №922/2714/23, яка знаходиться в провадженні судді Прохорова С.А.

Тобто, визначені в заяві ОСОБА_1 підстави для відводу зводяться до того, що неоднарозове звернення ОСОБА_2 з заявами до суду є маніпулюванням роботи системи авторозподілу справ, та не містять обґрунтування в чому саме полягає неупередженість та зацікавленість судді Прохорова С.А.

Заявник зазначаючи, що оскільки суддя Прохоров С.А. був під`єднаний до реєстру авторозподілу під час надходження до суду заяв ОСОБА_2 , вважає, що суддя Прохоров С.А. очікував цю заяву.

Однак такі доводи заявника є лише його особистим припущенням та не підтверджуються ніякими доказами чи фактичними даними.

В свою чергу слід зазначити, що авторозподіл справ (заяв) між суддями здійснюється між усіма суддями цього суду, що здійснюють правосуддя на момент надходження заяви (не знаходяться у відпустці, на лікарняному тощо) та які слухають категорію цієї справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а відповідно звернення позивача до суду в друге з ідентичним позовом з підстав повернення позивачу позовної заяви першого разу є правом останнього відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, суд зазначає, що з наданих ОСОБА_1 доказів не вбачається, а ні самого зловживання ОСОБА_2 своїм правом на подачу заяви про визнання неплатоспроможнім, а ні мети такого зловживання, а саме маніпуляції з автоматизованою системою розподілу справ, оскільки як вбачається із протоколу авторозподілу судової справи від 23.06.2023, розподіл справи за заявою ОСОБА_2 вх. №2714/23 здійснювався між 7 суддями, в тому числі і судді Прохоровим С.А., якого за результатами такого розподілу було обрано для подальшого розгляду заяви та вирішення питання щодо відкриття провадження/ залишення без руху/ повернення заяви ОСОБА_2 .

При цьому на здійснення розподілу позову у даній справі жодним чином не вплинули раніше подані заяви вх. №2427/23 та вх. №2554/23, які до того ж були повернуті судом, а відтак, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що зазначені заявником в заяві обставини про нібито зловживання заявником ОСОБА_2 правом шляхом подачі позовів з метою маніпулювання системою авторозподілу судових справи є необґрунтованими, безпідставними, а й отже такими, які суд вважає недоведеними.

Суд зазначає, що станом на 23.06.2023 року (дата надходження заяви по даній справі), заяву по справі №922/2427/23 було повернуто 08.06.2023 року, по справі №922/2554/23 заяву було повернуто 20.06.2023 року.

Так згідно з п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Право відкликання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачено й нормами КУ з процедур банкрутства.

Частиною ч. 1 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 1 ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно до ч. 1 ст. 35 КУзПБ, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУзПБ, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від заявника надійшла заява про відкликання заяви про відкриття провадження у справі.

Частиною 6 статті 38 КУзПБ передбачено, що в разі відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство до постановлення ухвали про її прийняття господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже право відкликання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачено нормами чинного процесуального законодавства та КУ з процедур банкрутства та таке право не може та не ототожнюється із порушенням порядку визначення судді та яке, на думку заявника відводу ОСОБА_1 , нібито є маніпулюванням системою авторозподілу справ, а є виключно правом заявника щодо відкликання своєї заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якому кореспондується процесуальний обов`язок суду до постановлення ухвали про відкриття провадження здійснити повернення такої заяви.

Суд констатує, що як станом на момент надходження заяви ОСОБА_2 (справа №922/2714/23) - 23.06.2023 року, станом на момент прийняття цієї заяви до розгляду - 26.06.2023 так і на момент відкриття провадження у справі - 05.07.2023, в провадженні не існувало інших справ за заявою ОСОБА_2 з тим самим предметом та з тих самих підстав, а тому такі доводи заявника відводу ОСОБА_1 на обґрунтоване переконання суду є також безпідставними.

Крім того, користувач системи Документообіг спеціалізованого суду має права, які обмежені виключно справами, які знаходяться в його провадженні та не має можливості дослідити і встановити факт аналогічності поданих до суду заяв ОСОБА_2 .

Крім того, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами від 29.01.2024 не є першою.

Так 16.11.2023, в межах справи №922/2714/23 ОСОБА_1 також звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. №31454) з грошовими вимогами до ОСОБА_2 в розмірі 2 776 000,00 грн, яку було прийнято судом до розгляду ухвалою від 20.11.2023 року.

Вказану ухвалу було отримано ОСОБА_1 в його електронному кабінеті 22.11.2023 року.

В подальшому, в межах розгляду першої заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. №31454 від 16.11.2023) ОСОБА_1 подавалася заява про відвід судді Прохорову С.А. від розгляду справи (вх. №2504 від 29.01.2024)

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, ОСОБА_1 посилався саме на пункт 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме порушення порядку визначення судді.

Ухвалою суду від 30.01.2024 надано було оцінку цим підставам відводу, визнано відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказану ухвалу було отримано ОСОБА_1 в його електронному кабінеті 31.01.2024 року.

Тому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності, суд зазначає наступне.

Так, 29.01.2024 ОСОБА_1 було подано до суду клопотання (вх. №2506) про направлення справи №922/2714/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області, в обгрунтування свого клопотання заявник посилається на те, що місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 21.02.2024 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи №922/2714/23 за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Вказану ухвалу було отримано ОСОБА_1 в його електронному кабінеті 23.02.2024 року.

З наведених у заяві про відвід судді Прохорова С.А. обставин щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності, які викликають у заявника сумніви у необ`єктивності та упередженості судді, вбачається, що вони пов`язані виключно з процесуальним рішенням судді прийнятого за результатами розгляду його клопотання про направлення справи за підсудністю.

Одночасно суд звертає увагу на те, що оцінка відповідності дій судді процесуальному законодавству не належить до компетенції суду в межах розгляду клопотання про відвід, а незгода заявника з процесуальними діями суду є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», діють суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд зазначає, що самі твердження та аргументи заявленого відводу зводяться до незгоди учасника справи з процесуальними діями судді в межах розгляду даної справи, що жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді відносно учасників судової справи, та звертає увагу, що незгода учасників справи із винесеним процесуальним документом по справі не може бути підставою для відводу судді (частина 4 статті 35 ГК України). Дана процесуальна норма, що передбачає неможливість відводу судді у разі з незгодою сторони з певним процесуальним рішенням введена з метою, щоб кожна сторона, що незадоволена певним судовим рішенням, не заявляла б постійні відводи суддям, не даючи провести судовий розгляд справи.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника справи можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких його не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року в справі №761/16124/15-ц).

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що значення при розгляді заяви в контексті недовіри до судді є дисциплінарні справи стосовно останнього, які були предметом розгляду Вищою радою правосуддя слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП зі скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі, і обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

Наявність таких скарг не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу.

В свою чергу заявником не наведено які саме дисциплінарні справи відкриті стосовно судді Прохорова С.А. та в чому саме полягає така недовіра ОСОБА_1 саме в контексті наявності звернень інших осіб до Вищої ради правосуддя.

Будь-яких інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Прохорова С.А. при розгляді справи №922/2714/23, заява ОСОБА_1 не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Як зазначалося судом вище, в судовому засіданні з розгляду заяв ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника було оголошено перерву на 11.03.2024.

Оскільки вказана заява ОСОБА_1 про відвід судді Прохорову С.А. (вх. №5921 від 04.03.2024) подана в межах його заяви з грошовими вимогами до боржника вх. №2507 від 29.01.2024 надійшла до суду під час перерви в судовому засіданні, тобто за три робочі дні до наступного засідання, вона підлягає переданню на розгляд суду в іншому складі, визначеному в порядку, передбаченому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 35, 39, 42, 43, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 вх. №6164 від 06.03.2024 про залишення без розгляду заяви про відвід судді Прохорова С.А. від 26.02.2024 (вх. №5921 від 04.03.2024) залишити без задоволення.

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 , відвід судді Прохорову С.А. у справі №922/2714/23 (вх. №5921 від 04.03.2024).

Передати матеріали справи 922/2714/23 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 06.03.2024.

Суддя Прохоров С.А.