ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.2024 Справа №905/1587/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок №43; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (84186, Донецька область, Слов`янський район, село Рай-Олександрівка вулиця Шкільна, будинок №2-А; )

про стягнення 843 462,19 гривень

за участю представників сторін:

від позивача: Локшин А.В.

від відповідача: не з`явився

С У ТЬ С П ОР У

До Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» про стягнення 843 462,19 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу №9774-SME-FL від 20.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.12.2023 об 11:30 год.

15.12.2023 від представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 28.12.2023 об 11:30 год., та всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 27.12.2023 вказану заяву задоволено.

Від представника позивача 28.12.2023 отримано заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Від представника відповідача 24.01.2024 надійшов запит на отримання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді.

Судом невідкладно задоволено вказану заяву та надано доступ представнику відповідача до матеріалів справи в підсистемі "Електронний суд".

Враховуючи відсутність в матеріалах справи інших належних доказів про повідомлення відповідача щодо відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що саме з вказаної події слід обраховувати п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.

Станом на 01.02.2024 від відповідача відзив на позовну не отримано, в інший спосіб своєї позиції не доведено.

Ухвалою суду від 01.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 07.03.2024, відкладено підготовче засідання на 22.02.2024.

Від відповідача 06.02.2024 отримано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову.

Також, 07.02.2024 надійшло клопотання від представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 21.02.2024 задоволено.

Судом 19.02.2024 отримано відповідь на відзив з боку позивача.

Від позивача 22.02.2024 надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності його уповноваженого представника та закриття підготовчого провадження у справі.

Враховуючи, тривалість часу підготовчого провадження, а також те, що судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Так, ухвалою суду від 22.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.03.2024, продовжено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь.

Від відповідача 05.03.2024 отримано заяву про проведення судового засідання за відсутності його уповноваженого представника.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

20.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі Лізингодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (далі Лізингоодержувач, відповідач) було укладено Договір фінансового лізингу №9774-SME-FL, відповідно до п.1.1. якого Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов`язався набути у власність Лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (далі - Предмет лізингу), наведене в специфікації (Додаток №1 до Договору), а Лізингоодержувач зобов`язався прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору фінансового лізингу, приймання Лізингоодержувачем Предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання Акту приймання- передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан Предмета лізингу і відповідність Предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим Лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам Договору. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками Сторін і скріплюється печатками Сторін згідно з вимогами законодавства України.

Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі відповідно до Договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в Додатку № 2 до Договору, який є його невід`ємною частиною (5.1. договору).

За приписами п.5.2. договору лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості Предмета лізингу, а також періодичних лізингових платежів, кожен з яких включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості Предмета лізингу та винагороду Лізингодавця у зв`язку з передачею у лізинг Предмета лізингу.

Пунктом 5.3. Договору фінансового лізингу передбачено, що складові лізингових платежів, крім Першого Періодичного лізингового платежу, їх суми та дати платежів визначені в Графіку згідно з Додатком № 2 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

У пункті 5.4 договору визначено склад лізингових платежів: перший лізинговий платіж складається із авансу вартості предмета лізингу, що відшкодовує частину вартості предмета лізингу (пп.5.4.1 договору); перший періодичний лізинговий платіж складається з: а) відшкодування вартості предмета лізингу; б) винагороди Лізингодавця, яка розраховується з дати придбання предмету лізингу Лізингодавцем за договором купівлі-продажу до дати сплати першого періодичного лізингового платежу, яка визначена в графіку лізингових платежів для платежу під номером 1 (пп.5.4.3 договору); другий і всі наступні періодичні платежі складаються із: а) відшкодування вартості предмета лізингу; б) винагорода Лізингодавця (пп.5.4.3.1 договору).

Кожен періодичний лізинговий платіж Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати вказаної в додатку №2 до договору (п.5.5 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачений перелік подій, що вважаються істотним порушенням умов договору Лізингоодержувачем, зокрема, не сплата Лізингоодержувачем лізингового платежу або інших платежів (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором (п.п. 6.1.1.).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що у випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в підпунктах 6.1.1-6.1.10 договору, Лізингодавець має право на свій власний розсуд, зокрема, достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості по будь-яким платежам за договором та повернення предмета лізингу, а у випадку, передбаченому п. 6.1.1 цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можлива за умови, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої спати становить більше 30 днів.

У випадку, настання будь-якої з події невиконання зобов`язань, зазначених в підпунктах 6.1.1-6.1.10 цього договору, Лізингодавець надсилає Лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місця його передачі Лізингодавцю в межах України. Підтвердженням отримання Лізингоодержувачем такого повідомлення про відмову від договору (його розірвання) є повідомлення про вручення цінного листа або відміткою поштової служби про відмову від прийняття цінного листа або закінчення терміну зберігання, або повідомлення про вручення листа службою кур`єрської доставки, або розписка уповноваженої особи Лізингоодержувача на примірнику повідомлення Лізингодавця про вручення йому такого повідомлення. Договір вважається розірваним з дати наведеної в такому повідомленні про відмову від договору (його розірвання) та/або вилучення предмета лізингу (п. 6.3 договору).

Згідно з п. 6.5 договору, незважаючи на інші положення договору, у випадку настання події невиконання зобов`язання, передбаченої підпунктом 6.1.1 даного договору, Лізингодавець також має право вимагати від Лізингоодержувача сплати усієї простроченої заборгованості та дострокової сплати поточної заборгованості за цим договором на момент направлення відповідної письмової вимоги, а Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити її Лізингодавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту направлення Лізингодавцем відповідної письмової вимоги на адресу Лізингоодержувача, зазначену у цьому договору. Сторони прийшли до згоди про те, що з моменту направлення Лізингодавцем вищевказаної вимоги, строк погашення усієї простроченої та чергової поточної заборгованості за цим договором вважається таким, що настав.

Цей договір може бути розірваний за письмовою згодою сторін, та в односторонньому порядку, передбаченому договором. При цьому Лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу протягом десяти робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору будь-яким чином та сплатити належні за договором платежі на дату припинення чи розірвання договору та на дату повернення лізингу (п. 6.6 договору).

У випадку вилучення предмета лізингу, припинення або розірвання договору, з причин зазначених у даному договорі та/або законодавстві України, усі раніше сплачені Лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають (п. 6.9. договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств без зауважень.

У відповідності до положень Договору фінансового лізингу та Специфікації Предметом лізингу є Обприскувач Case IH Patriot 4430 для обприскування рослин, 2020 р.в. новий 1 (одна) одиниця.

У Додатку №2 до Договору фінансового лізингу сторони погодили Графік сплати лізингових платежів (авансового, а також періодичних з 25.06.2021 по 25.05.2026).

На виконання Договору фінансового лізингу ТОВ «Отп Лізинг» придбав Обприскувач Case IH Patriot 4430 для обприскування рослин, 2020 р.в. новий 1 (одна) одиниця, що підтверджується договором купівлі-продажу №9774-s від 20.05.2021 та передав Лізингоодержувачу в платне володіння та користування Предмет лізингу, що підтверджується Актом приймання-передачі до Договору фінансового лізингу від 27.05.2021.

В подальшому, 27.05.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору фінансового лізингу, відповідно до умов якої сторони погодили новий Графік сплати лізингових платежів (авансового, а також періодичних з 25.06.2021 по 25.05.2026).

02.09.2022 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору фінансового лізингу відповідно до умов якої погодили використання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) або удосконаленого електронного підпису (УЕП), та кваліфікованої електронної печатки (за наявності) або удосконаленої електронної печатки (за наявністю) в документообігу в межах виконання договору, в тому числі при складанні первинних документів.

Також у п.21 Додаткової угоди №2 Лізингоодержувач визнав суму заборгованості, яка існувала станом на день її укладення - 396 950,96 гривень.

У Додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 сторони узгодили новий Графік зі сплати лізингових платежів.

Згідно поданого графіку відповідачу фактично надано відстрочку у здійсненні всіх лізингових платежів та здійснено розстрочення існуючої суми заборгованості протягом березня 2023 лютого 2024 року включивши їх до графіку сплати поточних лізингових платежів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з статтею 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

13.06.2021 набрав чинності Закон України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX.

Відповідно до ч. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону останній застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, регулюються приписами Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР, в редакції, чинній на дату укладання спірного договору (далі - Закон).

Так, статтею 1 Закону передбачено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом статті 16 Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Частиною першою статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічно, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частинами першою та другою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як слідує з банківської виписки №031-03-3/330 від 21.11.2023, відповідач з березня 2023 року не виконував зобов`язання з оплати лізингових платежів.

Відповідач доказів протилежного суду не надав.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції, що діяла на момент укладення Договору фінансового лізингу) лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Сторони у п. 6.1 договору визначили перелік подій, що вважаються істотним порушенням умов договору Лізингоодержувачем, зокрема, не сплата Лізингоодержувачем лізингового платежу або інших платежів (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором (п.п. 6.1.1 договору).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що у випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в підпунктах 6.1.1-6.1.10 договору, Лізингодавець має право на свій власний розсуд, зокрема, достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості по будь-яким платежам за договором та повернення предмета лізингу, а у випадку, передбаченому п. 6.1.1 цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можлива за умови, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої спати становить більше 30 днів.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції, що діяла на момент укладення Договору фінансового лізингу) лізингодавець має право, зокрема, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

З огляду на викладене, позивачем було надіслано відповідачу повідомлення №636/10/23-ю від 20.10.2023 про те, що Договір фінансового лізингу №9774-SME-FL від 20.05.2021 вважається розірваним з 30.10.2023, а також повідомлено про вимогу протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) Договору фінансового лізингу повернути Об`єкт лізингу Лізингодавцю за адресою: 08130, Київська область, Бучанський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Озерна, 5.

Вказане повідомлення направлялось відповідачу рекомендованим повідомленням з описом вкладення у цінний лист, відповідні докази направлення та вручення позивачем додано до матеріалів справи. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повідомлення-вимогу №636/10/23-ю від 20.10.2023 отримано відповідачем 01.11.2023.

Предмет Лізингу 10.11.2023 було вилучено позивачем, про що зазначено в позовній заяві та не підтверджується відповідачем.

Станом на 30.10.2023 (дату розірвання договору) заборгованість відповідача зі сплати лізингових платежів склала 843 462,19 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості позивача, якій судом перевірений та визнаний правильним.

Відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав, а тому вказана сума є його боргом та підлягає стягненню на користь позивача в заявленому розмірі.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву фактично зводяться до повідомлення обставин, що унеможливили своєчасне виконання ним зобов`язань, прийнятих за договором фінансового лізингу №9774-SME-FL від 20.05.2021, а також наведені підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Так, за твердженням відповідача через військову агресію Росії проти України знизився загальний дохід підприємства, майно підприємства зазнало пошкоджень/втрат, весь прибуток здебільшого спрямований на усунення цих наслідків. Відповідач зазначив, що підприємство мало намір здійснювати погашення заборгованості по факту реалізації вирощеної продукції у зв`язку з чим неодноразово зверталось до позивача за внесенням змін до договору, також позивача повідомлялось про настання форс-мажорних обставин.

Проте, судом такі доводи не приймаються з огляду на те, що предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості з лізингових платежів (основного боргу). Позивачем жодних нарахувань за невиконання чи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань не заявлялось.

Згідно з ст.ст. 3, 42 ГК України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво» поняття «підприємництво» визначене як безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

При цьому наявність форс-мажорних обставин (за умови їх доведення) звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від обов`язку з виконання самого зобов`язання.

Доводи відповідача про неотримання повідомлення від позивача про розірвання договору спростовуються наявними у справі доказами вручення.

Стосовно інших доводів та висновків, суд вважає, що на такі не слід давати детальної відповіді, з урахуванням мотивів, за яких суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» про стягнення 843 462,19 гривень задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (84186, Донецька область, Слов`янський район, село Рай-Олександрівка вулиця Шкільна, будинок №2-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок №43; ) 843 462,19 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 651,93 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.03.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2024

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок №43; )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Слав-Агро» (84186, Донецька область, Слов`янський район, село Рай-Олександрівка вулиця Шкільна, будинок №2-А; )

Суддя С.М. Фурсова