ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.03.2024 Справа № 914/3584/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали
клопотання:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехніка Сервіс», смт Гніздичів Жидачівського р-ну Львівської обл.,
про:відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 712/24 від 20.02.2024)
у справі за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехніка Сервіс», смт Гніздичів Жидачівського р-ну Львівської обл.,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун матерія», м. Ужгород,
про:стягнення 143'200,00 грн боргу, 4'310,43 грн інфляційних втрат, 3'401,49 грн трьох відсотків річних та 42'960,00 грн штрафу.
Представники учасників процесу не викликались.
Судові процедури.
2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.02.2024 у справі № 914/3584/23 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун матерія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехніка Сервіс» 143'200,00 грн - боргу, 4'310,43 грн - інфляційних втрат, 3'401,49 грн - трьох відсотків річних, 42'960,00 грн - штрафу та 2'908,08 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.
3. Згідно з Довідками про доставку електронного листа вказане рішення доставлено до електронних кабінетів позивача та його адвоката 14.02.2024 о 22:55 год.
4. Через систему «Електронний суд» адвокатом позивача 19.02.2024 подано суду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зареєстроване 20.02.2024 канцелярією суду за вх. № 712/24.
5. Ухвалою суду від 20.02.2024 клопотання адвоката позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/3584/23 прийнято до розгляду, постановлено здійснювати такий розгляд без виклику сторін та встановлено відповідачу строк до 26.02.2024 для подання заперечень щодо заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу.
6. Через систему «Електронний суд» 22.02.2024 адвокатом відповідача подано відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № від 5265/24).
7. 27 лютого 2024 року адвокатом позивача через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення, що зареєстровані 28.02.2024 канцелярією суду за вх. № 5265/24.
8. Зважаючи на подання відповідачем заперечень проти заявленого позивачем клопотання, з урахуванням достатності доказів для вирішення такого клопотання, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу.
Процесуальна норма ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачає два варіанти дій: 1) заявити про витрати з професійної правничої допомоги до закінчення судових дебатів у справі. 2) заявити про те, що докази витрат з професійної правничої допомоги будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивач у позовній заяві вказав лише орієнтовну суму витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, однак не зазначив, який саме з двох варіантів дій, передбачених законодавцем він обрав, а саме: не зробив заяви до закінчення дебатів та не повідомив про те, що протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення подасть докази понесення витрат на професійну правову допомогу.
Питання про стягнення судових витрат вирішується судом при вирішення спору по суті на підставі поданих доказів. Винятком із даного правила є випадок, коли сторона справи, до закінчення судових дебатів (закінчення розгляду справи в порядку спрощеного провадження), заявила про стягнення судових витрат за умови наявності поважних причин неможливості подання таких доказів стороною до закінчення судових дебатів чи закінчення розгляду справи.
Також варто зазначити, що рішення судом винесене 12.04.2024, а заява про ухвалення додаткового рішення направлена до суду лише 19.02.2024, тобто за межами п`яти днів після ухвалення рішення суду.
11. У додаткових поясненнях адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехніка Сервіс» зазначає, що з огляду на те, що рішення у даній справі ухвалено 12.02.2024, то процесуальний строк для подання доказів понесення витрат на професійну правову допомогу (п`ять днів) розпочинається з 13.02.2024. Так, останнім днем встановлено п`ятиденного строку на подання доказів є 17.02.2024 (субота).
Однак, згідно ч. 4 ст. 116 ГПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний день, то останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Отже, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України останнім днем для подання доказів понесення витрат по даній справі є 19.02.2024. Тож позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення в межах визначених законодавством строків.
Також, позивач посилаючись на судову практику, а саме: на додаткову постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20, на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 922/4343/21, від 08.11.2023 у справі № 922/4343/21, вказує, що у разі подання доказів витрат у 5-ти денний строк після ухвалення рішення, достатнім є зазначення заявником у заяві по суті спору попереднього орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.
Обставини справи.
12. 12 червня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтехніка-Сервіс» укладено Договір про надання правничої допомоги № 71/20 (далі Договір).
13. За цим договором АДВОКАТСЬКЕ ОБ?ЄДНАННЯ зобов?язується надати клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором комплекс юридичних послуг (надалі «Послуги»), зокрема, правничу допомогу. а КЛІЄНТ зобов?язується оплатити надану допомогу та сприяти АДВОКАТСЬКОМУ ОБ?ЄДНАННЮ у виконанні покладених на нього обов?язків. Об?єднання доручає адвокатам об?єднання надавати правничу допомогу Клієнту за цим договором на підставі ордеру (п. 1.1 Договору).
14. Згідно з п. 3.1 Договору з урахуванням Додаткової угоди від 11.06.2021 та Додаткової угоди від 11.06.2022 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання, укладається строком на 4 роки.
15. Пунктом 4.1-4.2 Договору погоджено, що гонорар адвоката визначається за домовленістю Клієнтом та фіксується в Додатку до цього Договору. У разі збільшення обсягу або зміни доручення Клієнта, і якщо такі зміни вимагають від АДВОКАТСЬКОГО ОБ?ЄДНАННЯ додаткового часу, сторони зобов?язуються переглянути умови оплати змінених вимог, враховуючи час витрачений АДВОКАТСЬКИМ ОБ?ЄДНАННЯМ на виконання доручення, при цьому розмір гонорару визначається сторонами у окремому додатку до договору та може бути змінений тільки за погодженням сторін.
16. Згідно з Ордером Серія ВС № 1246414 від 29.11.2023 та Ордером Серія ВС № 1259793 від 08.02.2024 представництво інтересів ТзОВ «Спецтехніка-сервіс» у суді здійснювала адвокат Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Марусяк і партнери» Хомин Марія Богданівна.
17. У протоколі узгодження гонорару від 01.11.2023 сторони погодили, що за договором № 71/20 від 12 червня 2020 року АДВОКАТСЬКЕ ОБ?ЄДНАННЯ зобов?язується надати КЛІЄНТУ правову допомогу, а КЛІЄНТ зобов?язується оплатити надану допомогу та сприяти АДВОКАТСЬКОМУ ОБ?ЄДНАННЮ у наданні правової допомоги, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку у суді першої інстанції заборгованості, що виникла за Договором про надання послуг № 01/23 від 23 грудня 2022 року та інших документів, який укладено між ТОВ «Спецтехніка-Сервіс» та ТОВ «Стоун матерія».
Вартість послуг з представництва Клієнта у суді апеляційної та касаційної інстанції погоджується сторонами окремо. Сторони підписують акт приймання-передачі послуг за результатами надання відповідних послуг. Оплата здійснюється в безготівковій формі. Клієнт зобов?язується оплатити гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ?ЄДНАННЯ за надані послуги в строк не пізніше п?яти календарних днів після виставлення акта приймання-передачі наданих послуг.
18. 16 лютого 2024 року, підписавши Акт приймання-передачі послуг № 13/24-4, сторони погодили, що Адвокатським об`єднанням надано, а клієнтом отримано такі послуги:
1. Аналіз справи, визначення потенціалу справи, а саме: аналіз договору про надання послуг № 01/23 від 23 грудня 2022 року та інших документів.
2. Підготовка позовної заяви до суду першої інстанції та додатків до неї, а саме: перевірка строків на звернення до суду, розрахунок судового збору, визначення правової позиції, аналіз судової практики, оформлення додатків до позовної заяви, контроль за сплатою судового збору, направлення позовної заяви до суду, моніторинг відкриття провадження у справі.
3. Підготовка та подання до суду письмових пояснень від 08 лютого 2024 року у справі № 914/3584/23.
19. Згідно з Детальним описом робіт від 19.02.2024 на здійснення аналізу справи, визначення потенціалу справи, а саме: аналіз договору про надання послуг № 01/23 від 23 грудня 2022 року та інших документів адвокатом витрачено 3 години часу, на підготовку позовної заяви до суду першої інстанції та додатків до неї, а саме: перевірку строків на звернення до суду, проведення розрахунку судового збору, визначення правової позиції, аналіз судової практики, оформлення додатків до позовної заяви, контроль за сплатою судового збору, направлення позовної заяви до суду, моніторинг відкриття провадження у справі адвокатом витрачено 5 год, на підготовку та подання до суду письмових пояснень від 08 лютого 2024 року у справі № 914/3584/23 адвокатом витрачено 2 год.
Позиція суду.
20. В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
21. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
22. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
24. Згідно з ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
25. При цьому, інша сума судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, може бути як більшою за попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат так і меншою (ч. 6, ч. 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України ).
26. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
27. Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.
28. Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
29. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.
30. Рішення суду ухвалено 12.02.2024, п`ятий день строку на подання клопотання про відшкодування витрат на професійну правову припав на суботу (17.02.2024).
31. Згідно з ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, якщо закінчення строку припадає на вихідний день, то останнім днем строку є перший після нього робочий день.
32. Отже, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України останнім днем для подання доказів понесення витрат по даній справі є 19.02.2024. Відтак, позивачем подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу в межах визначених законодавством строків.
33. Зокрема, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року під час розгляду справи № 911/1607/22 щодо оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 12 липня 2023 року у справі № 911/1607/22, якою здійснено розподіл судових витрат позивача на правову (правничу) допомогу в апеляційному суді встановив наступне:
«…4.33. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу (а. с. 196- 201, т. 2) позивач заявив, що попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суду складає 20 000 грн.
4.34. 03.07.2023, в межах визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК п`ятиденного строку після прийняття апеляційним судом постанови від 03.07.2023, позивач направив на адресу апеляційного суду лист з додатками (а. с. 224-227, т. 2) про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження фактичного розміру витрат позивача на правничу допомогу у цій справі в суді апеляційної інстанції.
4.35. Наведене спростовує доводи скаржника щодо недотримання позивачем вищенаведених норм ГПК щодо строків заявлення про компенсацію витрат на правничу допомогу та надання доказів на підтвердження цих витрат.
4.49. В касаційні скарзі скаржник не наводить заперечень стосовно стягненої апеляційним судом суми витрат на правничу допомогу, його доводи зводяться до порушення позивачем вимог процесуального закону щодо строку заявлення цих витрат та подання доказів на їх підтвердження, що, як зазначалось вище, спростовується матеріалами справи.
4.50. Верховний Суд при касаційному перегляді додаткової постанови суду апеляційної інстанції, не виявив у діях суду порушень приписів статей 126, 129 ГПК, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення...».
34. Тобто, Верховний Суд підтримав позицію про те, що у разі подання доказів витрат у 5- ти денний строк після ухвалення рішення, достатнім є зазначення заявником у заяві по суті спору попереднього орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.
35. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
36. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
37. У протоколі узгодження гонорару від 01.11.2023 сторони погодили, що за договором № 71/20 від 12 червня 2020 року АДВОКАТСЬКЕ ОБ?ЄДНАННЯ зобов?язується надати КЛІЄНТУ правову допомогу, а КЛІЄНТ зобов?язується оплатити надану допомогу та сприяти АДВОКАТСЬКОМУ ОБ?ЄДНАННЮ у наданні правової допомоги, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку у суді першої інстанції заборгованості, що виникла за Договором про надання послуг № 01/23 від 23 грудня 2022 року та інших документів, який укладено між ТОВ «Спецтехніка-Сервіс» та ТОВ «Стоун матерія».
Вартість послуг з представництва Клієнта у суді апеляційної та касаційної інстанції погоджується сторонами окремо. Сторони підписують акт приймання-передачі послуг за результатами надання відповідних послуг. Оплата здійснюється в безготівковій формі. Клієнт зобов?язується оплатити гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ?ЄДНАННЯ за надані послуги в строк не пізніше п?яти календарних днів після виставлення акта приймання-передачі наданих послуг.
Судом у п. 18 цього додаткового рішення на підставі, підписаного сторонами Акту приймання-передачі послуг № 13/24-4 від 16.02.2024, встановлено перелік виконаних адвокатом робіт. У пункті 19 цього додаткового рішення на підставі Детального опису робіт від 19.02.2024 встановлено кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг.
38. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 Кодексу регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
39. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем подано Договір про надання правничої допомоги № 71/20 від 12.06.2020, Додаткову угоду від 11.06.2021 Договору про надання правової допомоги № 71/20 від 12.06.2020, Додаткову угоду від 11.06.2022 до Договору про надання правової допомоги № 71/20 від 12.06.2020, Протокол узгодження гонорару від 01.11.2023, Акт приймання-передачі послуг № 13/24-2 від 16.02.2024 та Детальний опис робіт від 19.02.2024.
40. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
41. Проаналізувавши подані адвокатом позивача матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності огляду на наступне.
Як визначено судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.12.2023, даний спір є малозначним. Подана позовна заява має типовий (шаблонний) характер, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної, дана справа не має якихось особливостей предмета спору. Суд зазначає, що справа не обтяжена великою кількістю доказів, нарахування трьох відсотків річних, інфляційних втрат та штрафу, на думку суду, не викликають особливих труднощів у адвоката з огляду на можливість використання електронних калькуляторів у інформаційно-пошукових системах в мережі Інтернет.
Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, позовна заява не містить посилань на практику Верховного Суду та/чи практику Європейського суду з прав людини, що може свідчити про підготовку документа високої складності.
Виокремлення адвокатом послуги «… аналіз договору про надання послуг та інших документів», на надання якої витрачено 3 год. як самостійного виду адвокатських послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з надання послуги «підготовка позовної заяви…».
Надання такої послуги як «визначення правової позиції…» вчиняться адвокатом з метою побудови лінії захисту клієнта, а відтак, є обов`язком адвоката , що випливає з Договору та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Включення до акту приймання передачі таких послуг як «… аналіз судової практики, оформлення додатків до позовної заяви, контроль за сплатою судового збору, направлення позовної заяви до суду, моніторинг відкриття провадження у справі», також на думку суду не є обґрунтованим, оскільки:
- по-перше, як вже зазначалось судом, спірні правовідносини є типовими та не потребують аналізу великої кількості практики Верховного Суду та/чи практику Європейського суду з прав людини, оскільки така практика є сталою;
- по-друге, оформлення додатків до позовної заяви, так само як і «направлення позовної заяви до суду» не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаної послуги не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19;
- по-третє, суд зазначає, що у позивача як і його адвоката наявні Електронні кабінети. У п.п. 2.15 - 2.16 Інструкції користувача Електронного суду (ЕС) ЄСІТС передбачено, що ЕС забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі автоматизована система діловодства).
З вказано вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі, після підписання її кваліфікованим підписом судді автоматично надійшла у Електронний кабінет позивача та його повіреного, про що вони отримали відповідне сповіщення. Відтак, вчинення будь-яких додаткових дій з «моніторингу відкриття провадження у справі» не потребується.
42. Отже, із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, встановлено, що розмір заявлених адвокатських витрат не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру.
Таким чином, суд здійснивши відповідну оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачу підлягає відшкодуванню 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.