РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024Справа № 910/17768/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт МЛ"

про стягнення 85 820,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (далі - ТОВ "Пекканіска", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт МЛ" (далі - ТОВ "Моноліт МЛ", відповідач) про стягнення 85 820,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди, укладеного сторонами у спрощений спосіб, в частині своєчасної сплати оренди підйомного обладнання, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Пекканіска" просить стягнути з відповідача борг у сумі 85 820,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач належним чином повідомлявся про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.11.2023 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 22.

Проте, поштовий конверт № 197 було повернуто суду 19.12.2023 з відміткою пошти з вказівкою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 24.05.2022 по 08.07.2022 позивач, відповідно до усних домовленостей сторін, на підставі актів передачі в оренду обладнання № 574 від 27.05.2022, № 602 від 30.06.2022, № 560 від 24.05.2022, надало, а відповідач прийняло послуги з тимчасового оплатного користування (оренди) підйомного обладнання на загальну суму 341 820,00 грн., що підтверджується актами надання послуг № 895 від 31.05.2022, № 998 від 31.05.2022, № 952 від 04.06.2022, № 1036 від 21.06.2022, № 1047 від 24.06.2022, № 1114 від 28.06.2022, № 1289 від 08.07.2022, рахунками на оплату № 1174 від 19.05.2022, № 1191 від 24.05.2022, № 1221 від 31.05.2022, № 1490 від 28.06.2022, № 1739 від 08.07.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на зміст спірних правовідносин у даній справі та враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з оренди обладнання шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання зі сплати вартості послуг оренди виконав неналежним чином, оренду підйомного обладнання за договором сплатив частково - на суму 255 960,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 23 від 24.05.2022, № 27 від 24.05.2022, № 28 від 24.05.2022, № 44 від 03.06.2022.

Отже, у відповідача виникла заборгованість в сумі 85 860,00 грн. (341 820,00 грн. - 255 960,00 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати оренди відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 85 860,00 грн.

Разом з цим встановлено, що визначена судом сума є більшою, ніж заявлено позивачем - 85 820,00 грн.

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим згідно з цим Кодексом, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. А відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином на підставі викладеного, враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, а також приписи наведених правових норм, суд доходить висновку про задоволення вимог ТОВ "Пекканіска" у заявленій позивачем сумі - 85 820,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем у вигляді судового збору в сумі 2 684,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн., суд врахував наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. позивач надав копії: договору про надання правової допомоги № 1-010120 від 01.01.2020, укладеного між адвокатом Філоненко Я. А. та ТОВ "Пекканіска"; рахунку № 194 від 15.11.2023 на суму 5 000,00 грн., а також платіжного доручення № 9725 від 15.11.2023 на вказану суму.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу та такими, що відповідають критерію розумності та адекватності, враховуючи категорію та ступінь складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та відсутність заперечень відповідача щодо їх розміру. За таких обставин суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Указані витрати та витрати зі сплати позивачем судового збору у сумі 2 684,00 грн., покладаються на відповідача згідно зі ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт МЛ" про стягнення 85 820,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт МЛ" (02094, місто Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 22, ідентифікаційний код 42842524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 11, ідентифікаційний код 35411500) заборгованість у сумі 85 820 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Борисенко І. І.