ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Справа№ 911/696/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Гуревич М.Г.

від відповідача: Стецько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023

у справі №911/696/23 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер"

про стягнення 193 077, 97 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водополімер" про стягнення 193 077, 97 грн ринкової вартості майна в розмірі належної позивачу частки в статутному капіталі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23 призначено судову економічну експертизу. Проведення експертизи доручено Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (01032, місто Київ, вул. Петлюри Симона, Будинок 16, приміщення 108). Зупинено провадження у справі № 911/696/23 на час проведення судової експертизи.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 04.10.2023 по справі №911/696/23; ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було призначено експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023, розгляд призначено на 21.02.2024.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" подало апеляційну скаргу, у якій просило ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було призначено експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 04.10.2023 задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023 призначено на 21.02.2024. Об`єднано розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №911/696/23 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водополімер" про стягнення 193 077, 97 грн ринкової вартості майна в розмірі належної позивачу частки в статутному капіталі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Колегія суддів відзначає, що в ході підготовчого провадження у справі місцевим господарським судом з врахуванням поданих сторонами доказів та пояснень установлено необхідність визначення вартості майна у розмірі належної позивачу частки у статутному капіталі, яка підлягає виплаті у зв`язку з виключенням позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водополімер", що за відсутності необхідних первинних документів та достатніх доказів, потребує застосування спеціальних знань неюридичного спрямування, а тому не може бути проведено судом самостійно, що в свою чергу свідчить про об`єктивну необхідність залучення експерта шляхом призначення судової експертизи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Частиною 1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Частинами 3-6 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Отже, остаточне коло питань, відповіді на які достатні для розгляду спору, визначено судом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що для повного та правильного вирішення спору існує необхідність у з`ясуванні наступних обставин:

- документальної обґрунтованості відображення в обліку Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водополімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами за даними фінансового Звіту за 2017 рік, затвердженого рішенням загальних зборів, оформлених протоколом № 7/2017 від 27.12.2017;

- обґрунтованості відображення в обліку руху 705 000,00 грн незавершених капітальних інвестицій (станом на кінець 2016 року) та інших необоротних активів (станом на початок 2017 року) і їх рух станом на кінець 2017 року;

- відображення в обліку адміністративно-виробничого корпусу за адресою м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14-а площею 1005,2 кв.м та пов`язаних з таким майном прав та зобов`язань;

- дійсної (ринкової) вартості сукупності майнових активів у матеріальній та нематеріальній формі: всього майна та майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водополімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) станом на 12.07.2017 та станом на момент затвердження фінансового Звіту за 2017 рік рішенням загальних зборів, оформлених протоколом № 7/2017 від 27.12.2017;

- вартості частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водополімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" (ідентифікаційний код юридичної особи 24222805), що визначена виходячи з ринкової вартості активів у матеріальній та нематеріальній формі за вирахуванням зобов`язань (вартість чистих активів), що були зареєстровані (обліковувались) за товариством станом на 12.07.2017, пропорційно до розміру частки такого учасника.

Отже, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано були прийняті частково запропоновані у клопотанні позивача питання, які були доповнені судом для надання повної і всебічної відповіді щодо обставин, які мають значення для справи. Решта питань обґрунтовано відхилені судом, як такі, що не мають значення для розгляду справи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За характером досліджень відповідні питання належать до повноважень судової економічної експертизи, що врегульовано розділом IІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5.

Оскільки експертиза призначається за клопотанням позивача і необхідна для встановлення фактів, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, вирішення організаційних питань, пов`язаних з проведенням експертизи та оплата експертизи на даній стадії розгляду справи правомірно була покладена на позивача.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов`язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08.10.1998 № 53/5 експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно із переліком зон, наведеним у додатку до даної Інструкції.

Проведення експертизи, з огляду на близькість розміщення відділення експертної установи, обґрунтовано вирішено доручити Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (01032, місто Київ, вул. Петлюри Симона, Будинок 16, приміщення 108).

Згідно з ч. 3, 5 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі 911/696/23.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилаються скаржники - ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водополімер", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для її скасування, відсутні.

Керуючись ст. 99- 103, 129, п. 6 ч. 1 ст. 229, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі №911/696/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Водполімер" відповідно.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов