РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2024Справа № 910/702/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр"

до Київського квартирно-експлуатаційного управління

про стягнення 486 908,44 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 486 908,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору оренди № 9139 від 30.09.2022 в частині сплати витрат за комунальні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонами строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Відповідачем 07.02.2024 надано суду відзив, яким заперечено вимоги повністю з огляду на помилковість та недоведеність доводів позивача.

Позивачем 19.02.2024 надано суду відповідь на відзив, в якій викладено аргументи на спростування доводів відповідача у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву 30.09.2022 укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 9139, за умовами пункту 1.1 розділу ІІ та пункту 4.1 розділу І якого орендодавець Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву та позивач передають, а відповідач приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: вул. Деревообробна, буд. 1, м. Київ, 01013, загальною площею 2150,5 кв.м (1892,5 кв. м - будівлі літера «З» та 258 кв. м - приміщення 2-го поверху будівлі літера «Д»).

Відповідно до пункту 7.1 розділу І договору сторони узгодили, що нежитлове приміщення передається для розміщення бюджетної установи, яка повністю фінансується з державного бюджету, Київському квартирно-експлуатаційному управлінню.

Згідно з пунктом 12 розділу І договору оренди строк його дії встановлений з дати набрання чинності цим договором на період дії воєнного стану та 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану.

Згідно з пунктом 9.2 розділу І договору встановлено, що витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю компенсуються орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5 договору.

У відповідності до пункту 6.5 розділу ІІ договору передбачено, що протягом 5 робочих днів з дати укладення цього договору орендодавець (балансоутримувач) зобов`язаний надати орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат орендодавця (балансоутримувача) на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат орендодавця (балансоутримувача) на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: підписати і повернути орендодавцю (балансоутримувачу) примірник договору; або подати орендодавцю (балансоутримувачу) обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором.

Орендар зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання від орендодавця (балансоутримувача) відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем, підписати і повернути орендодавцю (балансоутримувачу) примірник договору.

На виконання вказаного договору сторонами та визначеною пунктом 7.1 розділу І договору установою підписано акт приймання-передачі, згідно з якого сторони підтверджують користування з 08.04.2022 нерухомими майном, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 1; нежитлові приміщення площею 2 150,5 кв. м, літера «Д» та «З».

Також сторонами у справі та користувачем складено акти надання послуг, відповідно до яких вбачається, що позивачем надано послуги з постачання електричної енергії на суму в розмірі 460 993,19 грн та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на суму в розмірі 25 915,25 грн.

Як вказує позивач, з метою відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період квітень-грудень 2022 року позивач направляв відповідачу та користувачу акти наданих послуг, а також документи, що підтверджують суми витрат, які були понесені позивачем за відповідній період, що передбачало відшкодування відповідачем витрат за відповідні комунальні послуги під час користування майном, однак відповідачем не здійснено сплати за комунальні послуги.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до пункту 9.2 розділу І договору встановлено, що витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю компенсуються орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5 договору.

Відповідний обов`язок кореспондується з нормами Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних сил України, затвердженого наказом МО України від 03.07.2013 року № 448, згідно з яким оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно-експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться займані об`єкти, на підставі укладених договорів оренди згідно із пунктом 5.12 розділу У цього Положення.

Договір оренди був укладений саме із відповідачем, як квартирно-експлуатаційним органом, у зоні відповідальності якого знаходиться займаний об`єкт. Саме відповідач повинен був укласти договір про відшкодування вартості комунальних послуг відповідно до умов договору оренди та відшкодувати вартість спожитої електричної енергії та з наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Обсяги та вартість фактично спожитих комунальних послуг підтверджуються наявними в матеріалах доказами, які відповідачем не спростовані.

Щодо посилання відповідача на необхідність укладення договору про відшкодування витрат орендодавця (балансоутримувача) на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, визначений пунктом 6.5 договору оренди, суд зазначає, що відповідний обов`язок є додатковим і відсутність укладеного договору про відшкодування не звільняє відповідача як орендаря та як квартирно-експлуатаційний орган від оплати спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військову частину, яка ним розміщуються.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за фактично поставленої електричної енергії на суму в розмірі 460 993,19 грн та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на суму в розмірі 25 915,25 грн за період з 08.04.2022 по 31.12.2022 правомірні і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 30; ідентифікаційний код 22991617) на користь Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, 1; ідентифікаційний номер 00994207) 486 908,44 грн основного боргу та 7 303,63 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк