РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2024Справа № 910/19485/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

За участю представників учасників справи:

від позивача Падалко К.В.

від відповідача Онищенко О.Ф.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Акціонерного товариства "Українська залізниця" про дискваліфікацію Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА", а саме: протокол № 2/23 від 03.11.2023 засідання комісії з проведення конкурсу щодо організації харчування пасажирів поїздів Інтерсіті та Інтерсіті+ філії "Українська залізнична швидкісна компанія" АТ "Українська залізниця";

- зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" повернутись на стадію визначення переможця конкурсу аукціону № PS-209462 за номером № RLE001-UA-557 щодо організації харчування пасажирів поїздів Інтерсіті та Інтерсіті+ філії "Українська залізнична швидкісна компанія" АТ "Українська залізниця", визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА" переможцем, скласти протокол електронного аукціону відповідно до Регламенту ЕТС і укласти з переможцем (позивачем) договір за результатами проведення електронного аукціону.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2023 судом відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 29.01.2024, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

16.01.2024 від відповідача у строк, встановлений ухвалою суду від 27.12.2023, надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відхилено.

У підготовчому засіданні 29.01.2024 позивач вказано, що не подаватиме відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2024.

У судовому засіданні 08.02.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, судом 08.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення у даній справі.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

20.10.2023 Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна Компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" було оголошено про проведення конкурсу щодо організації харчування пасажирів поїздів Інтерсіті та Інтерсіті+ філії "Українська залізнична швидкісна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - конкурс № PS-209462 за номером № RLE001-UA-557).

Відповідно до п. 1.2 інформація про конкурс оприлюднюється згідно з Регламентом роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права «Продаж на англійському аукціоні» (далі - Регламент ЕТС). Прийняти участь можуть всі зацікавлені особи, які відповідають кваліфікаційним критеріям та умовам, викладеним у цій Конкурсній документації (далі - Учасник, Учасник конкурсу).

Згідно з п. 1.3 інформації про конкурс Організація харчування пасажирів має здійснюватися на території рухомого складу філії «Українська залізнична швидкісна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», а саме: - 10 поїздів (по 9 вагонів) «Hyundai Rotem» на 579 місць/поїзд; - 2 поїзда (по 6 вагонів) «Skoda» на 623 місць/поїзд; - 2 електропоїзда (по 9 вагонів) «ЕКр-1» на 607 місць/поїзд; - 2 поїзда (по 5 вагонів) «МПЛТ» на 400 місць/поїзд.

Комерційна пропозиція учасника надається за формою, наведеною у додатку 1 до конкурсної документації (п. 1.10 інформації).

У конкурсі взяли участь ТОВ "Рамедас Україна" (позивач), ТОВ "Понтем.УА" та ТОВ "Санеко Ритейл".

Згідно з початковими заявками позивач у ціновій пропозиції запропонував 3 323 147,50 грн, ТОВ "Понтем.УА" - 1 955 320,42 грн, ТОВ "Санеко Ритейл" - 1 919 250,99 грн.

Як вбачається з кінцевих заявок, сформованих за результатами трьохраунодового аукціону, учасниками запропоновані наступні пропозиції:

- ТОВ "Рамедас Україна" - 3 323 147,50 грн,

- ТОВ ТОВ "Понтем.УА" - 2 069 222,62 грн,

- ТОВ "Санеко Ритейл" - 2 050 238,92 грн.

Таким чином, позивачем у позові вказується, що ним подано найбільш економічно вигідну пропозицію.

Проте, пропозицію позивача було дискваліфіковано у зв`язку з невідповідністю поданих ним документів пунктам 2.1.1.6, 2.2.1.10, 2.2.1.12 Конкурсної документації, що підтверджується рішенням комісії № 2/23 від 03.11.2023, оформленим протоколом.

Крім того, протоколом № 3/23 від 06.11.2023 прийнято рішення дискваліфікувати пропозицію учасника ТОВ "Понтем.УА".

Аукціон визнаний таким, що не відбувся.

Так, відхиляючи пропозицію позивача, відповідач у протоколі від 03.11.2023 зазначив, що початкова ціна комерційної пропозиції позивача відрізняється від початкової ціни, встановленої у конкурсній документації (п. 4.4 конкурсної документації), що спричинило 2 різні цінові пропозиції на початку аукціону та, у свою чергу, не дозволяє визначити дійсну остаточну цінову пропозицію даного учасника.

Крім того, рішення про дискваліфікацію позивача мотивоване порушенням позивачем вимог п. 2.1.1.6 конкурсної документації, у зв`язку з ненаданням довідки з розміром чистих активів на кінець попереднього кварталу, оскільки надані позивачем в складі пропозиції додатки №№ 9 та 16 не відповідають такій довідці.

Крім того, мотивацією була невідповідність пункту 2.2.1.12 документації, а саме: невідповідність наданого дизайну-проекту переобладнання барних стійок у вагонах-буфетах з візуалізацією технологічного обладнання, розташування вітрин з продукцією інформаційних показників з асортиментом продуктів харчування по кожному типу поїздів, оскільки позивачем надано 1 фото дизайн-проекту 1 типу барної стійки, що не може бути сприйнято замовником як дизайн-проекту по кожному типу поїздів.

Також, за твердженнями відповідача, надані позивачем пропозиції (33. Орієнтований асортимент (перелік) продуктів харчування та 34. Асортимент) не містять розділів: салати, хот-доги, алкогольні напої, снеки, товари в дорогу, що не відповідає вимогам конкурсної документації.

Позивачем заперечуються твердження відповідача про невідповідність поданих ним документів вимогам конкурсної документації та, відповідно, позивач не згоден з рішенням відповідача про дискваліфікацію позивача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Акціонерного товариства "Українська залізниця" про дискваліфікацію Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА", а саме: протокол № 2/23 від 03.11.2023; зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" повернутись на стадію визначення переможця конкурсу аукціону № PS-209462 за номером № RLE001-UA-557, визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА" переможцем, скласти протокол електронного аукціону відповідно до Регламенту ЕТС і укласти з переможцем (позивачем) договір за результатами проведення електронного аукціону.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається не невідповідність поданих позивачем документів вимогам конкурсної документації.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Поряд з цим, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Виходячи з системного аналізу ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), водночас відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

У рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Одночасно з цим, положеннями ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України".

Так, відповідно до п. 4.4 конкурсної документації встановлено, що учасник який бере учать у аукціоні, розпочинає торг зі стартової ціни, яка дорівнює 1 898 369,32 грн без ПДВ, поряд з цим, як вбачається з початкової заявки позивача, останнім запропоновано іншу ціну, а саме: 3 323 147,50 грн, що не відповідає вимогам п. 4.4 конкурсної документації та спричинило наявність двох різних цінових пропозицій на початку аукціону.

При цьому, позивач посилається на те, що п. 7.22 Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 не містить в собі вимоги про те, що учасник повинен був розпочати аукціон з початкової/стартової ціни лоту, зазначеної в оголошені.

Судом не приймаються як обгрунтовані такі посилання позивача, оскільки вимога щодо того, що учасник, який бере учать у аукціоні, розпочинає торг зі стартової ціни, яка дорівнює 1 898 369,32 грн без ПДВ, встановлено п. 4.4 конкурсної документації замовника (відповідача), проте така вимога не виконана позивачем.

Позивачем під час розгляду даної справи не доведено факту надання відповідачу всіх необхідних документів відповідно до конкурсної документації, які передбачені п.п. 2.1.1.6, 2.2.1.10, 2.2.1.12.

Крім того, позивачем у поданій заяві не наведено, які саме його права та або охоронювані законом інтереси порушені відповідачем.

Також суд зазначає, що аукціону присвоєно статус такого, що не відбувся, що, у свою чергу, унеможливлює задоволення позовної вимоги про зобов`язання Акціонерного товариство "Українська залізниця" повернутись на стадію визначення переможця конкурсу аукціону № PS-209462 за номером № RLE001-UA-557, визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМЕДАС УКРАЇНА" переможцем, складання протоколу електронного аукціону відповідно до Регламенту ЕТС і укладення з переможцем (позивачем) договору за результатами проведення електронного аукціону.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог у даній справі, у зв`язку з чим відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 04.03.2024.

Суддя О.Г. Удалова