ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

06.03.2024 Справа № 917/376/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , с. Яхники, Миргородський район, Полтавська область, РНОКПП НОМЕР_1

про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить забезпечити майбутній позов ОСОБА_2 до Колективного господарства «Дружба» шляхом заборони проведення реєстраційних дій до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що ОСОБА_3 є одним з членів колективного господарства «Дружба». З відомостей Єдиного державного реєстру підприємств, установ та організацій заявнику стало відомо про те, що невідомими особами через приватного нотаріуса О. Клімову були здійснені реєстраційні дії з колективним господарством «Дружба», зокрема, вчинено реєстраційну дію «державна реєстрація включення відомостей про юридичну особу» (08.01.2024); «внесення рішення засновників ( учасників) юридичної особи щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації» (09.01.2024). Заявниця вважає, що 09 березня 2024 року невідомі особи будуть мати змогу шляхом внесення відповідних записів до ЄДРПОУ- припинити колективне господарство «Дружба», шляхом його реорганізації та, фактично, припинити корпоративні права його членів та права на майно, тому, на думку заявниці, маються підстави для вжиття заходів для забезпечення позову до відкриття провадження в господарському спорі.

Відтак, заявник вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки в разі продовження внесення од ЄДРПОУ записів щодо колективного господарства «Дружба» наслідком невжиття заходів забезпечення позову може бути припинення підприємства, або необхідність звертатись до суду з новими та новими позовами щодо оскарження рішень, які будуть продовжувати продукувати та реєструвати невстановлені особи, що діють від імені органів управління колективного господарства.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки (правова позиція Верховного суду, викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 листопада 2020 року у справі № 923/253/20).

Позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони проведення реєстраційних дій до набрання чинності відповідним рішенням суду.

В заяві про забезпечення позову не конкретизовано, які саме реєстраційні дії заявник просить заборонити проводити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і яким чином ці дії пов`язані з предметом спору в даній справі.

Заявник посилається на те, що приватним нотаріусом було вчинено реєстраційну дію «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації», що, як зазначено в заяві, може припинити корпоративні права на майно.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, у разі припинення юридичної особи в результаті реорганізації - майно, права та обов`язки такої юридичної особи переходять до правонаступників.

Заявником не обґрунтовано щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, в заяві відсутнє посилання на будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 є членом КСП «Дружба» станом на момент подання заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Одночасно суд звертає увагу, що в тексті заяви заявником зазначено ОСОБА_1 , в той час прохальна частина містить вимоги про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_5 .

За наведених обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 ГПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову у справі № 917/376/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч.2 ст.235 ГПК України) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235,255-256 ГПК України) в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя І.І. Пушко