УХВАЛА

м. Київ

07.03.2024Справа № 910/1121/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божко Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області

до Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД"

про стягнення 514 574,57 грн.

представники учасників процесу:

від прокуратури: Биховцова О.А.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гребенченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД" про стягнення 514 574,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем природоохоронного законодавства, внаслідок чого державі завдана шкода у розмірі 514 574,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 дану позовну заяву залишено без руху.

13.02.2024 через засоби поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.02.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/1121/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 07.03.2024.

07.03.2024 через електронну пошту суду від відповідача надійшли пояснення, в яких останній зазначає, що справа підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва в межах справи про банкрутство відповідача.

У підготовчому засіданні 07.03.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали про повернення без розгляду пояснень Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД".

У підготовчому засіданні 07.03.2024, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про передачу справи № 910/1121/24 за підсудністю, з огляду на таке.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 порушено провадження у справі № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ДП "УКРВЕТСАНЗАВОД", призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого; призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна, введено процедуру санації боржника.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (ч. 9 ст. 30 ГПК України).

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 у справі № 5026/1089/2012 зазначив, що згідно положень Закону про банкрутство з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів. Тому за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Позови боржника в розумінні Закону про банкрутство можуть впливати на формування складу ліквідаційної маси боржника, можуть призводити до зміни розміру кредиторських вимог визнаних і затверджених ухвалою суду в справі про банкрутство, на кількість голосів конкурсних кредиторів, яка визначається пропорційно сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів і як наслідок на прийняття визначальних для боржника, кредиторів, інших учасників справи про банкрутство, рішень зборів кредиторів, комітету кредиторів.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Такий правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 16.04.2019 у справі № 902/357/18.

Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, а також справ за позовами арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при реалізації ними повноважень щодо повернення майна банкрута до ліквідаційної маси , має здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, без порушення окремих справ позовного провадження.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.01.2019 у справі № 915/441/18, 16.04.2019 у справі № 902/357/18.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Таким чином, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення усіх майнових спорів з вимогами до боржника є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а в подальшому Кодексом України з процедур банкрутства, які передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 дійшла висновку, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

1) перша група стосується розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення (розумій також і відсторонення) керуючого санацією, ліквідатора тощо;

2) друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства, як і Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Згідно з ч 3 ст. 3 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За таких обставин, з урахуванням того, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД", а предметом позову у справі № 910/1121/24 є стягнення шкоди у розмірі 514 574,57 грн та оскільки ДП "УКРВЕТСАНЗАВОД" є боржником у розумінні ст.20 ГПК України та ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що справа №910/1121/24 підлягає розгляду в межах справи № 910/696816 про банкрутство Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД".

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст.31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД".

Керуючись ст. 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали справи №910/1121/24 за позовом керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД" про стягнення 514 574,57 грн передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "УКРВЕТСАНЗАВОД" .

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2024.

Суддя С.О. Турчин