ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.03.2024 м.Дніпро

Справа № 908/3150/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21, в якій просять оскаржувану ухвалу скасувати.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Матеріали апеляційної скарги свідчать про те, що апеляційну скаргу було подано до відділення поштового зв`язку Укрпошта 05.01.2024.

З 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028, 00 грн.

Пунктом 2.7. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 3028, 00 грн.

Апелянтами не додано належних доказів сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянтами зазначено, що вони звільнені від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Наявність передбачених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" умов, за яких суд враховуючи майновий стан сторони може звільнити від сплати судового збору, апелянтами не наведено.

Посилання скаржників про звільнення від сплати судового збору є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм права.

Пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За приписами частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені; суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати вказані недоліки.

Водночас доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки, скаржники не є позивачами у даній справі, виступають виключно апелянтами у справі про банкрутство юридичної особи та не є споживачами у розумінні пункту 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", то пільги щодо сплати судового збору та звільнення скаржника від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні, а відтак, повинні сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 3 028, 00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом, у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (частина сьома статті 6 Закону України "Про судовий збір"). Це стосується і подання апеляційних, касаційних скарг.

Таким чином, звертаючись із апеляційної скаргою, кожен із заявників окремим платіжним документом повинен був сплатити судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір".

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 259 ГПК України).

Разом з тим, до апеляційної скарги скаржниками не надано доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів учасникам справи, а саме кредиторам та боржнику.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення вищезазначеного недоліку.

Якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 у справі № 908/3150/21 залишити без руху, надавши апелянтам строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- сплатити судовий збір у встановленому порядку, розмірі (у сумі 3 028, 00 грн кожному апелянту) та надати до суду докази його сплати;

- надати суду описи вкладення поштового відправлення на підтвердження надіслання апеляційної скарги визначеним в цій ухвалі учасникам справи за їх місцезнаходженням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Л.А. Коваль