У Х В А Л А

05 березня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/29/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження

за позовом: заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури

код ЄДРПОУ , вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави в особі:

позивача: Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації

, вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

, вул. П`ятницька, 11А, м. Чернігів, 14000

до відповідача-2: Любецької селищної ради Чернігівського району

, вул. Добринінська, б.60, смт. Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область, 15041

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство Любеч Послуги Любецької селищної ради вул. Миру, 135, смт. Любеч, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15041,

про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішень про державну реєстрацію речового права, скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі

Представники учасників справи не прибули.

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Любецької селищної ради Чернігівського району про:

- визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.11.2018 за № 25-9021/14-18-сг про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про яку відсутні у Державному земельному кадастрі, на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області загальною площею 2319,3212 га, з частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0261 площею 55,3413 га;

- скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 55,3413 га, кадастровий номер :08:001:0261 за Любецькою селищною радою Чернігівського району з одночасним припиненням права комунальної власності на вказану земельну ділянку (індексний номер 45455070 від 11.02.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244);

- скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 55,3413 га з кадастровим номером :08:001:0261 в Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 № 25-10014/14-18-сг Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну та відповідно до акту приймання-передачі від 21.12.2018, у комунальну власність Любецької об`єднаної територіальної громади Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2616,3250 га, розташовані за межами населених пунктів на території Любецької територіальної громади, у тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0261 площею 55,3413 га.

Рішенням 15 сесії 8 скликання Любецької селищної ради від 14.07.2022 земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0261 площею 55,3413 га передано в постійне користування Комунальному підприємству Любеч Послуги Любецької селищної ради.

На час проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області інвентаризації спірної земельної ділянки (2018 рік) на ній знаходились багаторічні лісові насадження (дерева породи сосна) і в сільськогосподарських цілях земля не використовувалась. Відомості, наведені в матеріалах інвентаризації щодо спірної земельної ділянки, не відповідають фактичному стану, у зв`язку з чим прийнято протиправне рішення про розпорядження нею та передачу як земель сільськогосподарського призначення земель лісового фонду у комунальну власність.

При передачі з державної у комунальну власність спірної земельної ділянки порушено вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад, яким визначено необхідність формування земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для їх подальшої передачі у комунальну власність, внаслідок чого спірна земельна ділянка незаконно вибула з державної власності, оскільки рішення про її передачу у комунальну власність прийнято неуповноваженим на те органом.

Враховуючи вищевикладене, подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0261 площею 55,34,13 га, у Державному земельному кадастрі, у яких неправильно визначено її цільове призначення та фактичний стан, порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка, оскільки реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з цільових призначенням - землі запасу сільськогосподарського призначення відносить її до земель комунальної власності, що суперечить положенням ст. ст. 77, 83 та п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №927/29/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.02.2024. Також даною ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Любеч Послуги Любецької селищної ради; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Ухвала суду від 08.01.202 доставлена до електронного кабінету прокуратури, позивача та відповідачів 09.01.2024, що підтверджується довідками Господарського суду Чернігівської області. Третя особа отримала ухвалу суду 16.01.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

16.01.2024, у встановлений судом строк, через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву від 10.01.2024 №9-25-0.6-143/2-24, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

22.01.2024 через канцелярію суду від третьої особи надійшло пояснення від 17.01.2024 №2, яке прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

22.01.2024, у встановлений судом строк, через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву від 17.01.2024 №02-09/85, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

22.01.2024, у встановлений судом строк, до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-1, що сформована в Електронному суді 19.01.2024, яку прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

23.01.2024, у встановлений судом строк, через канцелярію суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-2 від 23.01.2024 №55-77-780вих-24, яку прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

23.01.2024, у встановлений судом строк, до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, що сформована в Електронному суді 22.01.2024, яку прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

25.01.2024, у встановлений судом строк, до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, що сформована в Електронному суді 25.01.2024, яку прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

25.01.2024, у встановлений судом строк, до суду від позивача надійшло пояснення на пояснення третьої особи, що сформована в Електронному суді 25.01.2024, яке прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

25.01.2024 через канцелярію суду від позивача надійшов лист по справі від 23.01.2024 №05-07/1342-вих з доказами відправлення відповіді на відзив на адресу третьої особи.

30.01.2024 через канцелярію суду від позивача надійшов лист по справі від 26.01.2024 №05-07/1560-вих з доказами відправлення відповіді на відзив на адресу відповідача-2 та пояснення третій особі.

01.02.2024 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли заперечення на відзив позивача від 29.01.2024 №02-09/132.

У підготовче засідання 07.02.2024 прибув прокурор, інші учасники справи не скористалися правом на участь у підготовчому засіданні, про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Додаткових заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 05.03.2024 на 10:30, про що прокурор повідомлений під розписку, на адресу позивача, відповідачів та третьої особи направлено ухвалу повідомлення від 07.02.2024.

У підготовче засідання 05.03.2024 учасники справи не прибули, про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Додаткових заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19, від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21.

Судом встановлено, що прокурор та позивач у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань, однак у призначене судове засідання не прибули, не повідомили суд про поважні причини своєї неявки в судове засідання та не надали належним чином оформлених заяв про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на викладене суд вбачає наявність у цій справі усіх обов`язкових умов (обставин) для застосування судом передбачених частиною четвертою статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки прокурора та позивача у судове засідання.

Крім того, суд зазначає про те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою прокурора та позивача, який були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання у справі, проте не повідомили суд про причини своєї неявки та не надали суду заяв про розгляд справи за їх відсутності, є негативним правовим наслідком для прокурора та позивача.

ЄСПЛ у рішенні від 07.11.2017 у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме прокурором та позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у прокурора та позивача права на розгляд справи за їх відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку прокурора та позивача у судове засідання у разі ненадання ними заяв про розгляд справи за їх відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду.

Згідно з вимогами частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, у якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов залишено без розгляду у зв`язку із неявкою у судове засідання прокурора та позивача та ненадання останніми належним чином оформленої заяви про розгляд справи за їх відсутності, судові витрати зі сплати судового збору залишаються за прокуратурою.

Згідно з частиною 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. п.4 ч.1 ст. 226, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Любецької селищної ради Чернігівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство Любеч Послуги Любецької селищної ради, про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішень про державну реєстрацію речового права, скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор