ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 м. Дніпро Справа № 904/3121/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023, повний текст рішення складено 19.12.2023 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі № 904/3121/23 (суддя Новікова Р.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український газотехнічний центр», м. Дніпро

до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», м. Дніпро

про стягнення боргу у сумі 73245,08 грн, пені у сумі 17891,86 грн, 3% річних у сумі 1156,00 грн та інфляційних втрат у сумі 657,42 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

У червні 2023 року з позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Український газотехнічний центр» про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» 73245,08 грн - суми основного боргу, 5962,15 грн - пені, 331,00 грн - 3% річних та інфляційних втрат у сумі 146,49 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення з боку відповідача зобов`язань з оплати робіт, виконаних на підставі договору підряду від 09.08.2022 № 1560-ДнЕМ (з урахуванням додаткових угод від 09.12.2022 № 1560-ДнЕМ/4 та від 28.03.2023 № 1560-ДнЕМ/7).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 у даній справі позовні вимоги ТОВ «Український газотехнічний центр» до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про стягнення суми боргу в сумі 73245,08 грн, пені в сумі 17891,86 грн, 3% річних в сумі 1156,00 грн, інфляційних втрат у сумі 657,42 грн задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення 15862,55 грн суми боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнуто з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ТОВ «Український газотехнічний центр» 10640,04 грн пені, 662,75 грн - 3% річних, 509,91 грн - інфляційних втрат, 799,14 грн - витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 відмовлено в задоволенні заяви АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про розподіл витрат відповідача на правничу допомогу у справі № 904/3121/23.

Заяву ТОВ «Український газотехнічний центр» про розподіл витрат позивача на правничу допомогу у справі № 904/3121/23 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ТОВ «Український газотехнічний центр» витрати позивача на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

2. Короткий зміст доводів апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить:

- скасувати оскаржуване ним рішення в частині стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ТОВ «Український газотехнічний центр» пені у сумі 10640,04 грн;

- ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню у сумі 5320,02 грн;

- скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 по справі № 904/3121/23 в частині стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ТОВ «Український газотехнічний центр» витрат позивача на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн;

- ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 1400,00 грн.

Апеляційна скарга в частині оскарження рішення місцевого господарського суду про стягнення суми пені за порушення строку оплати основної заборгованості, мотивована допущеним судом першої інстанції порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків обставинам справи.

Так, на думку апелянта, після завершення карантину (30.06.2023) відсутня можливість нараховувати штрафні санкції понад шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

В оскаржуваному рішенні господарський суд не навів детального розрахунку суми пені, проте, здійснивши його перевірку, відповідачем з`ясовано, що замість ставки, визначеної в п. 13.4. Договору, судом здійснено нарахування суми пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що суперечить умовам Договору.

В частині вимог апеляційної скарги про скасування додаткового рішення, доводи апелянта зводяться до обставин неправильного розподілу місцевим господарським судом витрат, пов`язаних з розглядом справи, які згідно приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України мали бути покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Натомість судом першої інстанції розрахунок судових витрат здійснено не пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пропорційно обґрунтованих позовних вимог, що суперечить приписам п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі замовник) та ТОВ «Український газотехнічний центр» (далі - підрядник) укладено договір підряду від 09.08.2022 № 1560-ДнЕМ (далі договір від 09.08.2022).

Згідно з п. 1.1. договору від 09.08.2022 (в редакції додаткової угоди від 21.09.2022 № 1560-ДнЕМ/2) замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до умов договору, виконати роботи (код робіт згідно з державним класифікатором продукції та послуг: 41.00) з капітального ремонту будівель Східних ВЕМ, Новомосковського ОРЕМ, Синельниківського ОРЕМ та Павлоградського ОРЕМ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі об`єкт), а замовник приймає та оплачує належним чином виконані роботи.

Згідно з пунктами 2.1., 2.3. договору від 09.08.2022 договірна ціна (додаток № 1 до договору) робіт за цим договором визначається на основі кошторису (додаток № 2 до договору), є орієнтовною на дату укладання договору та становить 4905814,58 грн з ПДВ.

Договірна ціна робіт за кожним окремим об`єктом узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору, є твердими та визначаються на підставі розробленої підрядником та прийнятої і затвердженої замовником проектно-кошторисної документації.

Пунктом 2.4. договору від 09.08.2022 передбачено, що розрахунки за договором здійснюватимуться наступним чином:

- замовник перераховує на поточний рахунок підрядника аванс в розмірі 50% від договірної ціни з нарахуванням ПДВ за кожним окремим об`єктом, зазначеним в додатковій угоді, визначеної згідно з пунктами 2.2. - 2.3. договору, впродовж 5 календарних днів після підписання сторонами додаткової угоди до договору;

- перерахування замовником на поточний рахунок підрядника остаточного розрахунку на підставі актів виконаних робіт за формою № КБ-2в (далі - акти КБ-2в), актів приймання-передавання змонтованого обладнання та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 (далі - довідка КБ-3) на 15-й календарний день з дати підписання акта КБ-2в та довідки КБ-3.

Розмір здійсненого підряднику авансового платежу враховується при здійсненні остаточного розрахунку за цим договором шляхом зменшення суми, що підлягає оплаті підрядникові.

Пунктами 8.1., 3.1. договору від 09.08.2022 встановлено, що замовник за актом приймання-передачі будівельного майданчика (фронту робіт) передає підряднику будівельний майданчик (фронт робіт) та допускає підрядника за актом допуску і (або) нарядом допуску на об`єкт.

Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 5 робочих днів з моменту надання йому будівельного майданчика - фронту робіт за актом приймання-передачі об`єкта.

В п. 3.2. договору від 09.08.2022 вказано, що строки виконання робіт, початок та закінчення робіт/етапів робіт за кожним окремим об`єктом узгоджуються сторонами шляхом укладання додаткової угоди до договору та визначаються календарним графіком виконання робіт.

Пунктом 13.4 договору від 09.08.2022 передбачено, що замовник несе відповідальність за порушення грошових зобов`язань, а саме за письмовою вимогою підрядника сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплачених сум за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 15.1. договору від 09.08.2022 зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткової угоди. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 17.1. договору від 09.08.2022 цей договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2022, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору.

Додатковою угодою від 30.12.2022 № 1560-ДнЕМ/6 сторони узгодили продовжити строк дії договору до 31.03.2023.

В додаткових угодах від 16.09.2022 № 1560-ДнЕМ/1, від 25.10.2022 № 1560-ДнЕМ/3, від 09.12.2022 № 1560-ДнЕМ/4 (в редакції додаткової угоди від 28.03.2023 № 1560-ДнЕМ/7), від 29.12.2022 № 1560-ДнЕМ/5 до договору від 09.08.2022 сторони визначали об`єкти та їх місцезнаходження; кількісні характеристики робіт для кожного окремого об`єкта; найменування та кількість обладнання за кожним окремим об`єктом; календарні графіки виконання робіт; договірну ціну.

Сума боргу в розмірі 73245,05 грн, яку просить стягнути позивач, є вартістю несплачених робіт з капітального ремонту адміністративно-побутового комплексу Центральний регіон АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (смт. Петриківка, вул. Переможна, 20), що виконувались позивачем на підставі додаткової угоди від 09.12.2022 № 1560-ДнЕМ/4 (в редакції додаткової угоди від 28.03.2023 № 1560-ДнЕМ/7) до договору від 09.08.2022.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач послався на порушення позивачем строку виконання робіт, несплату позивачем нарахованих відповідачем штрафних санкцій за порушення строку виконання робіт та застосування оперативно-господарської санкції шляхом утримання суми несплачених штрафних санкцій із суми, що підлягала виплаті підряднику.

Позивач наполягав на виконанні ним робіт в межах строку, узгодження сторонами продовження строку виконання робіт, відсутності акту приймання-передачі будівельного майданчику, що саме і є причиною виникнення спору по даній справі.

Під час розгляду справи по суті, місцевим господарським судом, з урахуванням умов договору та укладених до нього додаткових угод, а також наявних у справі доказів, надано оцінку строку виконання будівельних робіт, строку оплати вартості виконаних робіт, застосуванню відповідачем оперативно-господарської санкції та обставинам зменшення в односторонньому порядку суми боргу за рахунок штрафних санкцій.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як зазначалося вище, незгода відповідача з рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» суми пені за порушення строку оплати основної заборгованості, мотивована допущеним судом першої інстанції порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків обставинам справи.

На думку апелянта, після завершення карантину (30.06.2023) відсутня можливість нараховувати штрафні санкції понад шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, проте колегія суддів такі доводи скаржника вважає безпідставними з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, вказаним Законом строки застосування штрафних санкцій (ст. 232 ГК України) було продовжено на строк дії такого карантину.

За умовами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, в період дії карантинних обмежень, позивач фактично мав можливість нараховувати штрафні санкції більш ніж за шість місяців.

На підставі п. 13.4. договору від 09.08.2022 за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 73245,08 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у сумі 17891,86 грн за період з 15.04.2023 по 24.10.2023.

Водночас, місцевим господарським судом, з урахуванням часткового погашення відповідачем суми боргу в розмірі 15862,55 грн (платіжна інструкція від 03.11.2023 № 3197243), здійснений позивачем розрахунок суми пені обмежено шести місячним періодом - з 18.04.2023 по 18.10.2023, а саме:

- за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 73245,08 грн з 18.04.2023 по 14.07.2023 нараховано пені на суму 8829,54 грн;

- за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 15862,55 грн з 15.07.2023 по 18.10.2023 нараховано пені на суму 1810,50 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 7251,82 грн судом відмовлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта в цій частині.

Доводи апелянта стосовно невідповідності розрахунку суми пені п. 13.4. Договору, оскільки місцевим господарським судом не було враховано, що позивач здійснив її нарахування у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а не в розмірі облікової ставки НБУ, колегія суддів також відхиляє, оскільки частинами 1, 4 ст. 165 ГПК України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції, з урахуванням приписів ст. 269 ГПК України, оцінка його правомірності не надається.

Доводи апелянта стосовно неправильного розподілу судом першої інстанції витрат, пов`язаних з розглядом справи, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Вирішуючи питання розподілу витрат позивача зі сплати судового збору, місцевий господарський суд, керуючись приписами ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, поклав на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 799,14 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості позовних вимог та фактичної суми задоволених позовних вимог (15862,55 грн + 10640,04 грн + 662,75 грн + 509,91 грн = 27675,25 грн).

Дійшовши висновку про покладення на відповідача витрат позивача на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн суд керувався приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України, якими передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції розрахунок судових витрат здійснено не пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пропорційно обґрунтованих позовних вимог, що суперечить приписам п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, колегія суддів також відхиляє, оскільки під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Як зазначалося вище, позовні вимоги по даній справі задоволені частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення суми боргу у розмірі 15862,55 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача пеню у сумі 10640,04 грн, 3% річних у сумі 662,75 грн, інфляційні втрати у сумі 509,91 грн, витрати зі сплати судового збору у сумі 799,14 грн.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 57382,53 грн, пені у сумі 7251,82 грн, 3% річних у сумі 493,25 грн, інфляційних втрат у сумі 147,51 грн.

На підставі вищевикладеного, вирішуючи питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу, місцевий господарський суд правомірно виходив, у тому числі, із обґрунтованих позовних вимог. При цьому, місцевим господарським судом враховані такі критерії як: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних вище обставин, апеляційні скарги відповідача не підлягають задоволенню, а рішення і додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягають зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі № 904/3121/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов