ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. Справа№ 910/5274/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Єремов М.С. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю"А-ТЕРА"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2023, повний текст якої складено та підписано 26.12.2023

у справі № 910/5274/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"А-ТЕРА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003"

про стягнення 2 305 804,55 грн

В С Т А Н О В И В :

Рух справи

05.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю"А-ТЕРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" про стягнення 2 305 804,55 грн.

19.12.2023 до Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у справі №910/5274/23 комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи документів.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду, що оскаржується

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчо-технічної експертизи задоволено. Призначено по справі №910/5274/23 судову почеркознавчо-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвала мотивована тим, що оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №1504-22Н від 15.04.2022, укладання та підписання якого Відповідачем заперечується, суд дійшов висновку, що встановлення факту справжності підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" - Зубачова О.А. та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" на Договорі купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022; Специфікації товару до Договору купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022 (додаток №l до Договору купівлі-продажу №1504-22H1 від 15.04.2022); Видатковій накладній №1945 від 21.04.2022; Видатковій накладній №2025 від 10.05.2022; Довіреності №3 від 21.04.2022 на отримання матеріальних цінностей матиме значення при оцінці судом фактичних обставин даної справи в їх сукупності, що складає невід`ємну частину судової процедури.

При цьому, питання з`ясування чи підписувались Договір купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022; додаток до договору, видаткова накладна №1945 від 21.04.2022; видаткова накладна №2025 від 10.05.2022; довіреність № 3 від 21.04.2022 - саме Зубачовим Олегом Анатолійовичем та чи дійсно саме печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" нанесено відтиски Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" на Договорі купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022; Видатковій накладній №1945 від 21.04.2022; Видатковій накладній №2025 від 10.05.2022; Довіреності №3 від 21.04.2022 неможливо вирішити без наявності спеціальних знань, що свідчить про наявність визначеної п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України обов`язкової підстави для призначення у даній справі судової експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- судом не було враховано, що призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі може призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення її розгляду у продовж розумного строку;

- ухвала суду не містить обґрунтувань сукупності умов, за наявності яких судом призначено судову експертизу, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 99 ГПК України;

- оскаржувана ухвала не містить мотивів, з яких суд першої інстанції дійшов висновку про призначення експертизи;

- в порушення ст. 236 ГПК України ухвала суду не містить оцінки всіх аргументів учасників справи, зокрема позивача, щодо відсутності правових підстав для призначення експертизи з огляду на існування в матеріалах справи достатніх, достовірних та належних доказів про отримання відповідачем та поставку позивачем товару, саме товарно-транспортними накладними, поясненнями свідків, листом СТОВ «Агрофірма Корсунь» від 09.09.2023 № 503/1, журнал заїзду/виїзду транспортного засобу, журнал ведення обліку відвантаження продукції насіннєвого заводу зі складу, скріншоти листування в месенджері;

- відповідачем визнано факт реєстрації податкового кредиту за господарською операцією з поставки спірного товару.

Доводи та заперечення відповідача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу від 19.02.2024 відповідач просить у задоволення апеляційної скарги відмовити. Відзив мотивований наступним:

- посилання апелянта на те, що ухвала суду не містить обґрунтувань сукупності умов, за наявності яких судом призначено судову експертизу, не відповідають дійсності та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали;

- призначення експертизи здійснено з урахуванням доводів відповідача про те, що директор не міг підписувати відповідний договір купівлі-продажу від 15.04.2023, оскільки з 12.04.2022 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації, а надані позивачем товарно-транспортні накладні не є належним доказом отримання відповідачем товару, адже не містять ані підпису уповноваженої особи відповідача, ані відтиску печатки товариства;

- за товарно-транспортними накладними вантажовідправником є СТОВ «Агрофірма Корсунь», а вантажоотримувачем - позивач. При цьому, згідно наданого позивачем листа СТОВ «Агрофірма Корсунь» від 09.09.2023 № 503/1 підтверджується наявність правовідносин саме між позивачем та СТОВ «Агрофірма Корсунь». Відповідач не має відношення до цих відносин;

- у зв`язку з тим, що угода не відбулась, відповідачем було відкоригована податковий кредит за фактом будь-яких господарських операцій з позивачем;

- заяви свідків, що були надані заінтересованими особами позивача, не можуть підтверджувати обставини отримання товару відповідачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5274/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Суддя-доповідач доповів колегії суддів про закінчення проведення підготовчих дій та про необхідність призначення справи до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю"А-ТЕРА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/5274/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 26.02.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 19.02.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 19.02.2024. Явку учасників справи не визнано обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 06.03.2024 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник відповідача в судове засідання 06.03.2024 не з`явився, про розгляд справи повідомлений під розписку в судовому засіданні 26.02.2024.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

До відповіді на відзив від 04.03.2024 позивачем долучено заяву свідка ОСОБА_1 від 20.12.2023 (з доказами відправки заяви адвокату Єремову М.М. - представнику позивача).

У судовому засіданні 06.03.2024 представник позивача просить залучити цей додатковий доказ до матеріалів справи та врахувати його при розгляді справи.

Протокольною ухвалою суду від 06.03.2024 колегія суддів відмовила в залученні заяви свідка ОСОБА_1 від 20.12.2023, оскільки судом першої інстанції досліджувався поданий доказ та протокольною ухвалою суду першої інстанції від 19.12.2023 було відмолено у задоволенні клопотання позивача про доручення цього доказу.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "А-ТЕРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТОН.003" про стягнення 2 305 804,55 грн, з яких: 2 031 386,50 грн - сума основного боргу, 165 558,00 грн - пені, 108 860,05 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору купівлі - продажу № 1504-22Н від 15.04.2022 в частині оплати вартості поставленого товару. В підтвердження обставин поставки товару позивачем до позовної заяви долучено належним чином засвідчені копії договору з додатком, видаткові накладні № 1945 від 21.04.2022, №2025 від 10.05.2022, довіреність № 3 від 21.04.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

В свою чергу, відповідач, заперечуючи проти задоволення позову зазначав, що укладені від імені відповідача договір купівлі-продажу, специфікація до договору, видаткові накладні та довіреність підписані не директором, а іншою особою, оскільки ОСОБА_2 з 12.04.2022 проходить військову службу в лавах Збройних Сил України та не міг підписувати зазначені документи. Одночасно з поданням відзиву на позовну заяву відповідач заявив клопотання про призначення комплексної почеркознавчої-технічної експертизи документів, на вирішення якої просив поставити питання щодо належності директору відповідача підпису та належності печатки товариства, що містяться на договорі купівлі-продажу, видаткових накладних та довіреності.

В запереченнях проти задоволеннях цього клопотання позивач, серед іншого, вказував на задекларований відповідачем податковий кредит з сум спірної поставки товару. У відповідь на що відповідач в письмових поясненнях зазначав, що під час перемовин між сторонами щодо придбання товару ТОВ "ПЛАТОН.003" було зареєстровано податковий кредит з розрахунку поставки товару в майбутньому. Однак, у зв`язку з мобілізацією директора та єдиного учасника товариства в лави Збройних Сил України необхідність у придбані товару відпала, угода не відбулась, податковий кредит відповідачем був відкоригований і станом на час розгляду спору судом податковий кредит за будь-якими господарськими операціями з позивачем відсутній.

Місцевий господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наведені сторонами обґрунтування та заперечення в питанні необхідності призначення експертного дослідження, задовольнив подане відповідачем клопотання та призначив у справі судову почеркознавчу-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1.1. Чи дійсно підпис від імені директора ТОВ "Платоп.003" ОСОБА_2 виконано ОСОБА_2 в наступних документах:

- Договорі купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022;

- Специфікації товару до Договору купівлі-продажу №1504-2211 від 15.04.2022 (додаток №l до Договору купівлі-продажу №1504-22H1 від 15.04.2022);

- Видатковій накладній №1945 від 21.04.2022;

- Видатковій накладній №2025 від 10.05.2022;

- Довіреності №3 від 21.04.2022 на отримання матеріальних цінностей.

1.2. Чи дійсно саме печаткою, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Платон.0О3 " нанесено відтиски печатки від ТОВ "Платон.ОО3" на документах:

- Договорі купівлі-продажу №1504-221 від 15.04.2022;

- Специфікації товару до Договору купівлі-продажу №1504-22H від 15.04.2022 (додаток №l до Договору купівлі-продажу №1504-22H від 15.04.2022);

- Видатковій накладній №1945 від 21.04.2022;

- Видатковій накладній №2025 віл 10.05.2022;

- Довіреності №3 від 21.04.2022 на отримання матеріальних цінностей.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті судового рішення

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення клопотання про призначення судової експертизи, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд відзначає, що застосування приписів статті 86 ГПК України, як норми процесуального права, має загальний (універсальний, абсолютний) характер для усіх справ. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Важливим елементом справедливого розгляду є рівність сторін. Наведене означає, що сторони користуються рівними правами, жодна із сторін не має отримувати суттєві переваги над іншою стороною чи сприятливіші умови для представлення своїх аргументів.

Відповідно до частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини «Олюджіч проти Хорватії»). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. Водночас такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, від 8 червня 2006 року).

ЄСПЛ у своїх рішеннях відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

За змістом частин першої та другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі № 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11(914/1919/20) та від 22.03.2023 у справі № 904/7603/21).

Таким чином, з урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, кожна із сторін має довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог. В свою чергу, призначення судом з дотриманням норм процесуального закону експертизи спрямоване на забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав з дотриманням принципів в т.ч. змагальності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також з метою забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Як вже зазначалось у цій постанові, підстава позову у даній справі обґрунтована позивачем з посиланням на наявність між сторонами договірних правовідносин та неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого згідно видаткових накладних товару. До матеріалів позовної заяви позивачем, зокрема, надано копії договору купівлі-продажу з додатком, видаткові накладні № 1945 від 21.04.2022, № 2025 від 10.05.2022, довіреність № 3 від 21.04.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Утім, відповідач з наданням доказів перебування директора в лавах Збройних Сил України як підстави неможливості підписання ним договору, видаткових накладних та довіреності, вказує на неналежність підпису уповноваженій особі юридичної особи та печатки товариства на документах, якими обґрунтовано підставу позовних вимог.

В свою чергу позивачем додатково представлено до матеріалів справи товарно-транспортні накладні, що оформлені між позивачем та СТОВ «Агрофірма Корсунь», заяви свідків, лист СТОВ «Агрофірма Корсунь» від 09.09.2023 № 503/1, тощо, щодо яких відповідач також надавав свої заперечення і стверджував, що такі документи не доводять існування у нього заборгованості, адже є належними доказами отримання саме відповідачем товару.

З урахуванням усієї сукупності доказів та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий господарський суд дійшов достатньо обґрунтованого висновку про те, що встановлення факту дійсності підпису директора товариства та печатки на договорі, видаткових накладних та довіреності матиме значення при оцінці судом фактичних обставин даної справи в їх сукупності, що складає невід`ємну частину судової процедури.

Призначення у даній справі експертного дослідження направлено на встановлення фактичних обставин справи, необхідних для вирішення спору по суті та з метою всебічного дослідження доказів у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема, із дотриманням «справедливого балансу» між сторонами щодо можливості представлення доказового обґрунтування своєї позиції.

Місцевий господарський суд цілком правомірно виходив з необхідності залучення спеціальних знань експерта, оскільки поставлені перед експертом питання дійсно потребують спеціальних знань, а суд в межах своєї компетенції не зможе надати потрібні відповіді через відсутність спеціальної кваліфікації у сфері іншій, ніж право.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду не містить обґрунтувань наявності сукупності умов, визначених ч. 1 ст. 99 ГПК України, колегія відхиляє, адже викладені в ній мотиви свідчать про наявність необхідності із залучення спеціальних знань експерта, а жодною стороною не був наданий висновок експерта з цих самих питань, в праві поданні якого сторони не були обмежені.

Аргументація апелянта щодо наявності в матеріалах справи достатніх, достовірних та належних доказів отримання відповідачем та поставку позивачем товару як підстава для відмови у проведені експертного дослідження ґрунтується на суб`єктивній оцінці та не спростовує твердження відповідача про неналежність підпису директора товариства і печатки на документах.

Відносно посилань позивача на визначений в апеляційній скарзі перелік документів, якими на його думку доводиться об`єктивна можливість ухвалення рішення, колегія зазначає, що на даній стадії вирішення спору у суду відсутні правові підстави для надання оцінки тому чи іншому доказу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, у зв`язку з призначенням судової експертизи та направленням матеріалів справи для її проведення до експертної установи, провадження у справі підлягає зупиненню.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Ураховуючи, що оскарженою ухвалою суду призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно зі статтею 228 Господарського процесуального кодексу України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

Отже, постановляючи оскаржену у справі ухвалу, суд першої інстанції, пославшись на норму п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, обґрунтував належним чином підстави та мотиви, з якими положення процесуального законодавства пов`язують можливість зупинення провадження у справі через призначення експертизи.

Доводи скаржника про те, що зупинення провадження у справі є порушенням розумних строків тривалості судового провадження, відхиляються колегією суддів. Призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи та аргументи апеляційної скарги жодним чином не доводять неправильне застосування чи порушення місцевим господарським судом норм процесуального права і не спростовують законних висновків суду про наявність підстав для призначення у справі експертного дослідження, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/5274/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано, - 08.03.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков