ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024м. ДніпроСправа № 904/5188/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906)

про стягнення 160 479 грн. 80 коп.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906)

до Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 172 373 грн. 63 коп.

Представники:

від Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни: Корсуновський П.Ю. - адвокат;

від Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс": представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4893/23 від 27.09.2023) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" про стягнення 160 479 грн. 80 коп., що складає 138 599 грн. 99 коп. - заборгованості за товар, поставлений за договором від 25.01.2022 №25/01/6 ВАР-ПС поставки, та 21 879 грн. 81 коп. - пені.

Також просить стягнути з відповідача 2 684 грн. 00 коп. - суми понесених витрат по сплаті судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано супровідний лист (вх.№51255/23 від 09.10.2023), відповідно до якого позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 02.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№54817/23 від 27.10.2023) на позовну заяву просить повністю відмовити ФОП Британ І.І. у позові до товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "АДВЕРС" про стягнення заборгованості та зазначає про те, що: - 25.01.2022 між ФОП Британ І.І., як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс", як покупцем було укладено договір поставки №25/01/в ВАР-ПС; - покупець виконав зобов`язання за договором та сплатив 86% від загальної вартості товару; - водночас 14% вартості товару сплачено покупцем не було, оскільки така оплата здійснюється протягом 10 банківських днів, після реєстрації постачальником податкової накладної; - у період з 25.01.2022 по 07.05.2023 постачальник не виконав вказану вище умову договору та не усунув протягом 4 місяців вчинені порушення щодо розблокування та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, у зв`язку з чим відповідач не мав змоги реалізувати контрагентам переданий за договором товар; - також, у період з 25.01.2022 по сьогоднішній день відповідач вимушений здійснювати зберігання, сушіння, очищення, доробку товару переданого позивачем за договором, що призвело до системних витрат на енергоносії та збитків; - показники якості товару, який переданий за договором, за період з 25.01.2021 по сьогоднішній день стали нижчими, вага зменшилась, що унеможливлює його реалізацію за такими стандартами та цінами на міжнародному ринку, які були у 2022; - в результаті вказаного, у відповідача виникли збитки (прямі втрати) щодо отриманого товару за договором поставки, які загалом складають 172 373 грн. 63 коп.; - відповідач звертає увагу суду, що податкова накладна №33 від 25.01.2022 по договору була зареєстрована позивачем тільки у травні 2023, при цьому, про реєстрацію цієї податкової накладної позивач повідомив відповідача лише у серпні 2023, саме коли направив лист-вимогу.

Як вбачається, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою (вх.№5389/23 від 27.10.2023).

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що за період з 25.01.2022 по сьогоднішній день збитки (прямі та непрямі втрати) Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" щодо отриманого товару за договором поставки від 25.01.2022 №25/01/6 ВАР-ПС вже складають 172 373 грн. 63 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовче засідання на 28.11.2023 о 16:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906) до Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 172 373 грн. 63 коп. - залишено без руху та встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків - 3 дні з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" подано заяву (вх.№55900/23 від 02.11.2023) про усунення недоліків, відповідно до якої було усунуто недоліки зустрічної позовної заяви, визначені ухвалою суду від 01.11.2023 про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2023 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906) (вх.№5389/23 від 27.10.2023) до Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 172 373 грн. 63 коп., розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому засіданні, призначеному на 28.11.2023 о 16:00 год.

Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна у відзиві (вх.№60340/23 від 23.11.2023) на зустрічну позовну заяву просить у задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" до Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни про стягнення збитків за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки по справі №904/5188/23 відмовити у повному обсязі, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" на користь Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни фактично понесену та документально підтверджену суму судових витрат по даній справі, посилаючись на те, що: - 28.09.2021 р., між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Адверс" було укладено договір складського зберігання зерна та послуг елеватору №B 36/09, згідно п. 1.1 даного договору поклажодавець зобов`язується передати, а зерновий склад зобов`язується прийняти на зберігання зернові, зернобобові та олійні культури врожаю 2021 року, відповідно до п. 1.3 даного договору зерно, що доставляється на зберігання до зернового складу, є власністю поклажодавця, відповідно до п. 3.8 вказаного договору, поклажодавець доставляє продукцію на зерновий склад автотранспортом, поклажодавцем на виконання вищевказаного договору 30.09.2021 р., згідно товарно-транспортної накладної №804792 було доставлено та відвантажено зерновому складу 28200 кг., насіння соняшника, крім того, поклажодавцем на виконання вищевказаного договору 02.10.2021 р., згідно товарно-транспортної накладної №7 було доставлено та відвантажено зерновому складу 24200 кг., насіння соняшника; - пунктом 3.15 вказаного договору передбачено, що переоформлення зерна поклажодавцем на іншого власника проводиться зерновим складом за заявою поклажодавця; - під час дії договору складського зберігання зерна позивач та ТОВ фірма "Адверс" дійшли згоди укласти договір поставки зерна від 25.01.2022 року №25/01/6 ВАР-ПС предметом якого є поставка товару (сільськогосподарської продукції) - насіння соняшника власного виробництва врожаю 2021 року (яке вже перебувало на зберіганні у ТОВ фірми "Адверс" згідно договору складського зберігання зерна та послуг елеватору №B 36/09) в кількості та за ціною, що визначені у специфікації, що є додатком до вказаного договору, з наступним прийняттям та оплатою відповідного товару покупцем; - відповідно до специфікації №1 від 25.01.2022 р., що є додатком №1 до договору поставки №25/01/6 ВАР-ПС сторони вказаного договору узгодили поставку постачальником на користь покупця товару - насіння соняшника врожаю 2021 року в кількості 50,0 т., з вологістю не більше 8%, смітною домішкою не більше 3% , зерновою домішкою не більше 15%; за ціною 17368,42 грн. (без ПДВ) за 1 тонну на загальну суму 868421,00 грн., (на яку нараховано 14% ПДВ у розмірі 121578,60 грн.) у строк до 25.01.2022 р.; - пунктом 2.3 вказаного договору передбачено, що датою поставки та переходу права власності на товар і всіх ризиків та вигод, пов`язаних з товаром, від постачальника до покупця є дата відвантаження товару покупцю в місці поставки відповідно до п. 1.1 договору, що відповідає даті видаткової накладної на товар або його партію, 25.01.2022 р., сторони підписали акт приймання-передачі №AB 000000047 від 25.01.2022 р., згідно з яким ФОП Британ I.І., передала, а ТОВ фірма "Адверс" прийняла у власність насіння соняшника в кількості 50,0 т., наступної якості: вологість 8%, смітна домішка 3%, зернова домішка 11%, отже право власності на товар за договором поставки, а саме насіння соняшника врожаю 2021 року від ФОП Британ І.І., до ТОВ фірма "Адверс" перейшло 25.01.2022 р.; - згідно заключної виписки по рахунку позивача в АТ КБ "ПриватБанк" 26.01.2022 р., на банківський рахунок позивача від ТОВ фірма "Адверс" надійшла оплата 86% вартості придбаного насіння соняшника за договором №25/01/6 ВАР-ПС від 25.01.2022 р., на загальну суму 851399,95 грн., під час здійснення господарської операції з поставки за умовами вказаного договору №25/01/6 ВАР-ПС від 25.01.2022 р. позивач склав податкову накладну від 25.01.2022 р., №33 на суму 989999,94 грн., (у тому числі податок на додану вартість 121578,94 грн), яка була надіслана для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних; - 02.02.2022 р., ФОП Британ І.І., отримала квитанцію про прийняття документа та зупинення реєстрації податкової накладної №33 від 25.01.2022 р.; - 10.08.2022 р., комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №7184637/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 року №33 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави ненадання платником податку копій документів; - вини ФОП Британ І.І., у протиправному блокуванні Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкової накладної №33 від 25.01.2022 р., немає, договір поставки від 25.01.2022 року №25/01/6 ВАР-ПС не містить жодних обмежень для покупця (ТОВ фірма "Адверс" з приводу заборони продажу товару чи його частини протягом часу блокування податкових накладних (складених постачальником при поставці товару) та не передбачає обов`язку покупця зберігати цей товар до моменту реєстрації податкових накладних за рахунок постачальника; - 25.01.2022 року право власності на товар (насіння соняшника) перейшло на підставі пункту 2.3 договору поставки та акту приймання-передачі №AB000000047 від ФОП Британ І.І., до ТОВ "Адверс", у зв`язку з цим саме покупцю (ТОВ фірма "Адверс", з моменту переходу права власності на насіння соняшника, належить право володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном на власний розсуд та за власний рахунок нести усі пов`язані з цим витрати.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у клопотанні/заяві (вх.№60695/23 від 27.11.2023) про відкладення розгляду справи №904/5188/23, просить, відкласти розгляд справи №904/5188/23 на іншу дату, оскільки представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" на вказану дату буде у відрядженні та фізично знаходитись у іншій місцевості.

У судове засідання 28.11.2023 з`явився представник Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 продовжено підготовче провадження в межах розумного строку, задоволено клопотання/заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (вх.№60695/23 від 27.11.2023) про відкладення розгляду справи, постановлено відкласти підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 14.12.2023 о 14:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у клопотанні/заяві (вх.№64124/23 від 14.12.2023) просить долучити до матеріалів справи №904/5188/23 розрахунок усіх збитків (прямих втрат) Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" щодо отриманого за договором поставки №25/01/6 ВАР-ПС від 25.01.2022р. у Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни товару, та врахувати під час розгляду даної справи.

У судове засідання 14.12.2023 з`явився представник Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, повноважний представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у судове засідання не з`явився, також був присутній вільний слухач.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 23.01.2024 о 16:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у заяві (вх.№3642/24 від 22.01.2024) про розгляд справи без участі просить справу №904/5188/23 розглянути без участі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" та його представника, прийняти рішення, яким зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" () до Фізичної особи підприємця Британ Ірини Ірковни (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), про стягнення збитків у справі №904/5188/23 задовольнити, а у первинному повозі Фізичної особи підприємця Британ І.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Судове засідання, призначене на 23.01.2024, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Загинайко Т.В. на лікарняному.

В подальшому ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 призначено розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 28.02.2024 о 15:00 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у заяві (вх.№9939/24 від 28.02.2024) про розгляд справи без участі просить розглянути справу №904/5188/23 без участі представника ТОВ фірма "Адверс", зустрічний позов задовольнити повністю, позовну заяву ФОП Британ І.І. залишити без задоволення.

У судове засідання 28.02.2024 з`явився представник Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс", як покупцем, було укладено договір поставки від 25.01.2022 №25/01/6ВАР-ПС (надалі - Договір) (а.с. 32-34).

За цим договором постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві соняшник врожаю 2021 року власного виробництва, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку, у строки та на умовах, встановлених цим договором (пункт 1.1 Договору).

Загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент), кількість та якість, упаковка та маркування, умови та строк поставки, гривнева ціна товару, порядок та строк оплати, й інші умови, визначаються специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 Договору).

Поставка товару в повному обсязі здійснюється в строк, зазначений у специфікації (пункт 2.1 Договору).

Датою поставки та переходу права власності на товар і всіх ризиків та вигод, пов`язаних з товаром, від постачальника до покупця є дата відвантаження товару покупцю в місці поставки, відповідно до пункту 1.1 договору, що відповідає даті видаткової накладної на товар або його партію (пункт 2.3 Договору).

Ціна партії товару, що підлягає поставці, вказується в специфікації на конкретну партію поставки товару (пункт 4.1 Договору).

Загальна ціна цього договору визначається шляхом складання загальних цін партій товару, узгоджених сторонами в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 4.2 Договору.

Форми, порядок та строки оплати товару визначаються сторонами у специфікації на кожну партію поставки товару (пункт 4.3 Договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 року, але в будь - які випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 8.5 Договору).

Також сторонами було підписано специфікацію від 25.01.2022 №1 (додаток №2 до Договору), згідно з якою: - найменування (асортимент) товару: соняшник врожаю 2021 року; - кількість: 50 тон; - загальна ціна 989 999 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ - 121 578 грн. 94 коп.; - строк поставки: до 25.01.2022; - умови поставки: EXW, зерновий склад ТОВ фірма "Адверс". Оплата за цим договором проводиться у такі терміни: - 851 399 грн. 95 коп., що становить 86% від загальної вартості товару, здійснюється покупцем на протязі 5-ти банківських днів з моменту підписання Договору, специфікації та надання підтверджуючих документів, вказаних в пункті 2.2 Договору; - 138 599 грн. 99 коп., що становить 14% від загальної вартості товару сплачується покупцем після реєстрації (а.с. 34).

Як вбачається, на виконання умов Договору Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" було прийнято товар (соняшник некласний в кількості 50 тон), про що сторонами було складено акт від 25.01.2022 №АВ000000047 приймання-передачі, згідно з яким сторони підтверджують, що право власності на товар передається від продавця до покупця одночасно з підписанням даного акту (а.с. 35).

Також поставка товару за Договором підтверджується підписаною сторонами накладною від 25.01.2022 №5, з якої вбачається, що Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" було прийнято товар (соняшник врожаю 2021 року в кількості 50 тон) на загальну суду 989 999 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ - 121 578 грн. 94 коп. (а.с. 36).

Як вбачається, Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною було сформовано рахунок-фактуру від 25.01.2022 №5 на загальну суму 989 999 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ - 121 578 грн. 94 коп. (а.с. 37).

На виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" було сплачено 851 399 грн. 95 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2022 №25153252, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 42 звор. сторона).

Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною відповідно до умов Договору було складено податкову накладну від 25.01.2022 №33, згідно з якою загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ: 989 999 грн. 94 коп.; загальна суму податку на додану вартість, у тому числі: 121 578 грн. 94 коп. (а.с. 38).

Вказана податкова накладна була надіслана для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних

Як вбачається, 02.02.2022 Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною було отримано квитанцію про прийняття документа та зупинення реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №33 на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Фізичній особі-підприємцю Британ Ірині Ірковні було запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 38 звор. сторона).

На виконання вимог контролюючого органу Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним, про що свідчить квитанція від 08.08.2022 №2 (а.с. 39 звор. сторона).

10.08.2022 Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №7184637/, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної (а.с. 41).

Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною вказане рішення та дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були оскаржені до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 09.11.2022 у справі №160/13802/22, яким позовну заяву Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49005), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 02000) про визнання протиправним та скасування рішення, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.08.2022 р., №7184637/ про відмову в реєстрації податкової накладної №33 від 25.01.2022 р., складеної фізичною особою - підприємцем Британ Іриною Ірковною та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №33 від 25.01.2022 р., складену фізичною особою - підприємцем Британ Іриною Ірковною, у відповідності до норм чинного податкового законодавства.

Вказане рішення суду набрало законної сили 15.03.2023 після його оскарження Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та ухвалення Третім апеляційним адміністративним судом постанови від 15.03.2023 у справі №160/13802/22, якою апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року в адміністративній справі №160/13802/22 залишено без змін (а.с. 43-60).

Як вбачається, Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.03.2023 у справі №160/13802/22 погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що є вірними висновки суду першої інстанції, що податковим органом не було виконано законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії, що призводить до їх протиправності. Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

В подальшому, на виконання рішення суду податкова накладна від 25.01.2022 №33 була зареєстрована контролюючим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 08.05.2023 №2, копія якої містить в матеріалах справи (а.с. 153).

Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" з листом від 09.08.2023, яким просить протягом 5 календарних днів з дати отримання вказаного листа сплатити 138 599 грн. 99 коп., що складає 14% від загальної вартості товару, фактично отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" 25.01.2022 на виконання Договору поставки від 25.01.2022 №25/01/6ВАР-ПС та попереджає про звернення з позовом до суду, у випадку нездійснення сплати (а.с. 61).

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" листом від 22.08.2023 №22/08 повідомляє, що постачальник не усунув протягом 4 місяців вчинені порушення щодо розблокування та реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. У зв`язку з цим Товариство не мало змоги реалізувати вказаний товар контрагентам при виконання міжнародних контрактів та було вимушене у подальшому здійснювати зберігання придбаного товару, що призвело до систематичних втрат. У випадку відмови постачальника від прийняття соняшнику, на загальну суму 138 599 грн. 99 коп. буде вимушене задовольнити понесені витрати та збитки вказаним товаром та просить вважати Договір поставки розірваним (а.с. 62-63).

В матеріалах справи міститься також копія договору від 28.09.2021 №В36/09 складського зберігання, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Британ Ірина Ірковна, як поклажодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс", як зерновим складом (а.с. 24-30).

За умовами вказаного договору поклажодавець зобов`язується передати, а зерновий склад зобов`язується прийняти на зберігання зернові, зернобобові та олійні культури врожаю 2021року та в установлений строк повернути їх поклажодавцю або особі, зазначеній ним як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених цим договором (пункт 1.1).

Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна листом від 25.01.2022 №7 просить Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" переоформити соняшник некласний, що зберігається на елеваторі останнього зі своєї карточки на карточку Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" в кількості 50 000кг (а.с. 31).

Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна стверджує, що її вини у блокуванні органами ДПС податкової накладної не має, отже у Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" відсутні правові підстави для застосування штрафу на підставі пункті 5.11 Договору та несплати залишку суму за Договором поставки у розмірі 14% вартості поставленого товару; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" проти цього заперечує, що і стало причиною спору та звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін за первісним позовом

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається, між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки від 25.01.2022 №25/01/6ВАР-ПС.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається, Дніпропетровським окружним адміністративним судом у рішенні від 09.11.2022 у справі №160/13802/22 зазначено, що відповідно до Специфікації №1 від 25.01.2022р., що є додатком №1 до договору поставки №25/01/6 ВАР-ПС сторони дійшли згоди, що: 86% від загальної вартості товару (що складає 851399,95 грн.) покупцем здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору, специфікації та надання підтверджуючих документів згідно п. 2.2 Розділу 2 вказаного договору поставки; 14% від загальної вартості товару (що складає 138599,99 грн.) покупцем здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару та реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Проте, при досліджені доказів у даній справі, зокрема, Специфікації №1 від 25.01.2022, господарським судом встановлено, що наявна в матеріалах справи №904/5188/23 специфікація від 25.01.2022 №1 за своїм змістом не відповідає специфікації, опис якої міститься у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі №160/13802/22, а саме:

- по-перше, специфікація від 25.01.2022 №1, що міститься в матеріалах справи №904/5188/23 є додатком №2 до Договору, а не додатком №1;

- по-друге, специфікація від 25.01.2022 №1 (додаток №2 до Договору) що міститься в матеріалах справи №904/5188/23 не містить положень щодо конкретного порядку та строку сплати 138 599 грн. 99 коп., що становить 14% від загальної вартості товару. Натомість, у наявній специфікації зазначено, що: "...138 599,99 гривень (Сто тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копійок), що становить 14% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем після реєстрації".

Також судом враховано, що Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна у первісному позові зазначає, що у Специфікації сторони дійшли згоди, зокрема, що сплата 14% від загальної вартості товару (що складає 138 599 грн. 99 коп.) покупцем здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Тоді як Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у відзиві на первісний позов стверджує, що згідно умов Специфікації від 25.01.2022 №1 до Договору, зокрема, 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем після реєстрації податкової накладної постачальником, на протязі 10-ти банківських днів.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що в даному випадку строк оплати умовами Договору та Специфікації не визначено.

При цьому, судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2020 у справі №910/2360/19, згідно з якою преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Відповідно до приписів частини сьомої статті 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №917/1345/17.

Крім того, Касаційний господарський суд зазначає, що звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Як вбачається, Фізична особа-підприємець Британ Ірина Ірковна звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" з листом, датованим 09.08.2023, у якому, зокрема, зазначала, що 08.05.2023 податкову накладну від 25.01.2022 №33 було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних та вимагала протягом 5 календарних днів з дня отримання даного листа, сплатити грошові кошти у розмірі 138 599 грн. 99 коп.

Проте, матеріали справи не містять, сторонами не надано доказів ані щодо дати відправлення, ані щодо дати отримання вказаного листа Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс".

При цьому, в матеріалах справи міститься лист Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" від 22.08.2023, яким останнє відповідає на вказаний вище лист Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, що є доказом того, що станом на 22.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" обізнане про вимогу щодо сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає про доцільність застосовування норми частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, суд доходить висновку, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав 29.08.2023 (22.08.2023 (дата листа) + 7 днів).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На момент розгляду справи доказів сплати позивачу заборгованості за поставлений товар відповідачем не надано.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються як такі, що спростовані матеріалами справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження факту порушення відповідачем обов`язку зі сплати за поставлений за Договором товар, є достатньо вірогідними, тобто факти, які розглядаються щодо порушення відповідачем строку сплати за поставлений за Договором товар, є більш вірогідними порівняно з доказами, наданими відповідачем на їх спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 138 599 грн. 99 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені за первісним позовом

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 550 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.4 Договору за порушення грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період не сплати зобов`язань від суми, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань.

Як вбачається, Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною нараховано пеню за період з 16.05.2023 по 13.09.2023 в розмірі 21 879 грн. 81 коп.

Судом встановлено, що у розрахунку невірно визначено період нарахування, оскільки Фізичною особою-підприємцем Британ Іриною Ірковною помилково зазначено, що прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" грошового зобов`язання почалося з 16.05.2023 (з 6-го банківського дня з моменту реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №33, відповідно до специфікації №1 від 25.01.2022, що є додатком №1 до Договору) та по 13.09.2023 (день підготовки позовної заяви).

Проте, як вже зазначалося вище, оскільки судом встановлено, що у Специфікації від 25.01.2022 №1, яка є додатком №2 до Договору, копія якої міститься в матеріалах справи, не визначено строк виконання зобов`язання зі сплати 14% від загальної вартості товару, судом при визначення строку виконання вказаного грошового зобов`язання застосовано норми частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України

Враховуючи викладене, строк виконання зобов`язання є таким, що настав 29.08.2023.

Отже першим днем прострочення є 30.08.2023.

Після перевірки розрахунку суду пеня за період з 30.08.2023 по 13.09.2023 включно складає 2 506 грн. 19 коп.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню.

Щодо правовідносин сторін за зустрічним позовом

Щодо нарахування збитків

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

В силу вимог статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Зі змісту статті 224 Господарського кодексу України, що кореспондується із статтею 22 Цивільного кодексу України, вбачається, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, у відповідності до частини першої статті 225 Господарського кодексу України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що "збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача".

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Отже, з урахуванням предмета зустрічного позову для висновку щодо збитків предметом доказування за зустрічним позовом у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (пункт 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

При цьому, саме на позивача за зустрічним позовом покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс".

Як вбачається, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" у зустрічній позовній заяві просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни грошові кошти (збитки) в розмірі 172 373 грн. 63 коп. та посилається на те, що не мало змоги реалізувати товар контрагентам при виконанні міжнародних контрактів, здійснювало пошук нових поставок для заміни товару щодо якого належним чином зареєстровані податкові накладні. Також зазначає, що вимушене було в подальшому здійснювати зберігання та сушіння товару, придбаного за Договором, що спричинило збитки.

У зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" посилається, зокрема, на пункт 5.1 Договору, відповідно до якого сторона, яка порушили умови цього договору та/або чинного законодавства України, відшкодовує іншій стороні завдані своїми діями або бездіяльністю збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Та зазначає, що склад та розмір відшкодування збитків визначається сторонами за правилами, встановленими чинним законодавством України (пункт 5.2 Договору).

Збитки стягуються у повній сумі понад штрафні санкції (пункт 5.3 Договору).

На підтвердження розміру понесених збитків Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" надало копії наказу від 01.06.2022 №9 "Про затвердження тарифів на послуги зернового складу ТОВ фірма "Адверс" (с. Карпівка)", наказу від 01.06.2021 №11"Про затвердження тарифів на послуги зернового складу ТОВ фірма "Адверс" (с. Карпівка)", розпорядження від 23.03.2023 №3 на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав, наказу від 01.06.2021 №16 "Про затвердження тарифів на послуги зернового складу ТОВ фірма "Адверс" (с. Варварівка)", наказу від 01.06.2022 №17 "Про затвердження тарифів на послуги зернового складу ТОВ фірма "Адверс" (с. Варварівка), проектів тарифів елеваторів та розпорядження від 18.01.2022 №48 на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав (а.с. 111-114, 116).

Дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне зазначити, що, як вбачається з розпорядження від 18.01.2022 №48 на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав, слід очистити пшеницю 4 класу, масою 142720 кг для того, щоб після очищення, сушіння отримати такі результати: пшениця без шкідників хлібних запасів.

Враховуючи, що товаром за Договором є соняшник, врожаю 2021, а не пшениця 4 класу, вказане розпорядження не є доказом щодо понесених Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" збитків у даній справі.

Таким чином, суд доходить висновку, про відсутність протиправної поведінки Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, останньою податкова накладна була складена та надіслана для реєстрації податковому органу відповідно до умов Договору та норм діючого законодавства. Реєстрація податкової накладної від 25.01.2022 №33 була зупинена саме податковим органом та в подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі №160/13802/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.08.2022 №7184637/ про відмову в реєстрації податкової накладної №33 від 25.01.2022, складеної фізичною особою - підприємцем Британ Іриною Ірковною та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №33 від 25.01.2022, складену фізичною особою - підприємцем Британ Іриною Ірковною, у відповідності до норм чинного податкового законодавства.

Враховуючи всі обставини справи та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність обов`язкових елементів складу господарського правопорушення, такі як протиправна поведінка (дії чи бездіяльності) Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни, відповідно відсутні й шкідливий результат такої поведінки - збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою та збитками та вина особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витраті зі сплати судового збору за подання зустрічного позову слід віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс".

Крім того, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" на користь Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни підлягає 2 359 грн. 98 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання первісного позову.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906) до Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 172 373 грн. 63 коп.

2. Судові витрати у справі за зустрічним позовом віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906).

3. Первісний позов Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906) про стягнення 160 479 грн. 80 коп. - задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Адверс" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 40А; ідентифікаційний код 40387906) на користь Фізичної особи-підприємця Британ Ірини Ірковни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 138 599 (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. - заборгованості, 2 506 (дві тисячі п`ятсот шість) грн. 19 коп. - пені та 2 359 (дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять) грн. 98 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог за первісним позовом - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

11.03.2024.