ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. Cправа № 902/1580/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни

за участю секретаря судового засідання Макогін О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", 02160, місто Київ, проспект Соборності, будинок 15, ідентифікаційний код юридичної особи 30262667

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" (24400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи 40582233).

про стягнення 120 286,64 гривень

за участю:

представника позивача - адвокат Патана А.А., згідно ордеру

відповідач - не з`явився

представник 3-ї особи - не з`явився

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 26.12.2023 року надійшла позовна заява № б/н від 21.12.2023 (вх. № 1614/23 від 26.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором поставки № АП-19-0117 від 24.01.2023 року, договором поруки № 19-0117-ПР від 06.03.2023 року у сумі 80 000,00 гривень основного боргу, 37 602,64 гривень штрафних санкцій та 2684,00 гривень витрат на сплату судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 01.01.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/1580/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2024 року об 11:00 год. та залучено до участі у справі № 902/1580/23 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд".

За результатами судового засідання 01.02.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/1580/23 по суті на 20.02.2024 року о 09:30 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

16.02.2024 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі № б/н від 15.02.2024 (вх. № 01-34/1704/24).

У судовому засіданні 20.02.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/1580/23 по суті до 16:00 29.02.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

26.02.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення № б/н від 23.02.2024 (вх. № 01-34/2024/24) у яких позивач з метою уточнення позовних вимог просив стягнути з поручителя ОСОБА_1 солідарно 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору по справі № 902/909/23 та 2 684,00 гривень судових витрат на сплату судового збору.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Відповідач, третя особа правом участі у судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені ухвалою суду від 20.02.2024, про що свідчать відповідні трекінги поштового відправлення про направлення та вручення кореспонденції (ухвали від 20.02.2024) відповідачу та третій особі.

Відзиву відповідачем до суду не надано, будь-яких заяв, клопотань від відповідача та третьої особи не надходило.

За приписами частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, третя особа у свою чергу не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи і їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив про допущення арифметичної помилки при зазначенні суми ціни позову, позовні вимоги щодо стягнення з поручителя ОСОБА_1 солідарно 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору по справі № 902/909/23 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без його проголошення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до поручителя ОСОБА_1 про солідарне стягнення 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору по справі № 902/909/23.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 24.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" було укладено договір поставки №АП-19-0117 за умовами якого позивач поставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" товар за який товариство розрахувалось частково, заборгованість у розмірі 80 000,00 гривень основного боргу не оплатило.

Позивач звернувся до Господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" про стягнення за договором поставки №АП-19-0117 від 24.01.2023 року 80 000,00 грн. основної заборгованості, 12 000,00 грн. штрафу, 11 945,21 грн. пені, 7 890,41 грн. 40% річних, 3 997,81 грн. 96% річних, 1 769,21 грн. інфляційних втрат.

Господарським судом Вінницької області 09.11.2023 ухвалено рішення у справі № 902/909/23, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" про стягнення 117 602,64 гривень задоволено у повному обсязі.

Позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань покупця за договором поставки, 06.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", громадянином ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" було укладено договір поруки № 19-0117-ПР, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" за порушення виконання зобов`язань за договором поставки №АП-19-0117 від 24.01.2023 року.

Позивач зазначив, що поручитель та боржник зобов`язань за договором поставки не виконали.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки та договором поруки стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача у солідарному порядку.

Відповідач, третя особа своїм процесуальним правом надання відзиву на позов/пояснень по суті спору не скористалися, будь-яких заяв або заперечень щодо заявлених вимог за час розгляду справи не заявляли.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

24 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" (далі - покупець, третя особа) було укладено договір поставки №АП-19-0117 (далі - договір) (т. 1 а.с. 7-17).

Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з узгодженими специфікаціями, поставити засоби захисту рослин, мікродобрива біологічні та/або посівний матеріал, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити їх вартість за цінами, зазначеними в специфікації.

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що найменування товару, його асортимент, кількість, умови, строки поставки та ціна визначається специфікаціями (додаток №1 до цього договору), які є невід`ємними частинами даного договору.

За умовами пункту 2.15. договору право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця з моменту (дати) одержання товару покупцем і засвідчуються видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін. Датою поставки вважається дата передачі постачальником товару покупцю, яка вказана у відповідній видатковій накладній або товарно-транспортній накладній.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна товару, що поставляється, визначається та вказується сторонами на підставі специфікації. У погоджену сторонами ціну товару входять усі витрати, що несе постачальник при виготовленні та поставці товару. Постачальник має право приймати рішення про зміну цін на товар, що поставляється, на свій розсуд з обов`язковим письмовим обґрунтуванням причини зміни ціни на товар.

Згідно пункту 3.6. договору сума договору складає суму всіх видаткових накладних за цим договором, на підставі яких здійснювалось постачання товару на виконання умов договору.

За умовами пункту 8.4. договору сторони дійшли згоди щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбаченої ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України, і встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 8 цього договору, припиняється через три роки від дня, коли це зобов`язання повинне було бути виконане.

Згідно пункту 8.5. договору покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 3 даного договору та умов специфікацій до договору) й оплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Відповідно до пункту 8.6. договору у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 3 даного договору та відповідними специфікаціями до договору, більше, ніж 10 (десяти) днів, винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф в розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни відповідної специфікації, по якій відбулось порушення строків сплати.

Згідно пункту 8.7. договору сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 (дев`яносто календарних днів) з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених у відповідній специфікації, вважається, що постачальником пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу постачальник має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 (трьох) банківських днів.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати складання договору. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.10.1. цього договору, та закінчується 31.12.2023, а в частині розрахунків - до моменту повного їх проведення між сторонами. У випадку, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів жодна із сторін не повідомить іншу про своє бажання розірвати даний договір, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік і на тих же умовах. Цей договір вважається також таким, що втратив чинність у випадку укладення сторонами нового договору, який регулює аналогічні відносини сторін (п.10.1., 10.2. договору).

З метою забезпечення виконання зобов`язань покупця за договором поставки, 06 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (далі - кредитор, позивач), громадянином ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" (далі - боржник, третя особа) було укладено договір поруки № 19-0117-ПР (далі - договір поруки) (т. 1 а.с. 25-28).

Згідно пункту 1.1. договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником усіх своїх зобов`язань перед кредитором за договором поставки № АП-19-0117 від 24 січня 2023 року та додатками (специфікаціями) до нього у тому числі специфікацією № АП-19-0117Сп2 від 06.03.2023 року, який укладено між кредитором і боржником, (далі іменується «зобов`язання») в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3.3. поручитель зобов`язується своєчасно повідомляти кредитора письмово про зміну свого місцезнаходження. До укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору про зміну адреси іншої сторони, вимога кредитора підлягає направленню поручителю за його адресою, зазначеною в цьому договорі.

Згідно пункту 3.4. договору поруки моментом сплати суми боргу поручителем є дата зарахування грошових коштів на рахунок кредитора (підтвердженням є виписка банку).

Пунктом 5.1. договору поруки сторони визначили, що поручитель цим надає кредитору наступні запевнення та гарантії, що: поручитель повністю ознайомився з договором поставки № АП-19-0117 від 24 січня 2023 року та специфікацією № АП-19-0117Сп2 від 06.03.2023 року та додатками і додатковими угодами до нього з яких випливає зобов`язання, виконання якого забезпечене порукою за цим договором, всі умови цього договору йому зрозумілі. Поручитель цим попередньо безвідклично погоджується забезпечувати виконання зобов`язання у випадку заміни боржника незалежно від підстав такої заміни, в тому числі, але не виключно, у випадку заміни боржника за договором, що пов`язана з реорганізацією (злиттям, поділом) боржника в порядку, визначеному чинним законодавством України (пункт 5.1.1. договору поруки).

За умовами пункту 6.1. договору поруки порука за цим договором припиняється з припиненням зобов`язання. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3 (трьох) років з дня настання строку виконання зобов`язання не звернеться з вимогою до поручителя.

Згідно пункту 7.9. договору поруки сторони засвідчили, що зміст усіх положень цього договору їм зрозумілий та вони усвідомлюють наслідки укладення цього договору. Поручитель підтверджує, що скріплює цей договір підписом власноруч та добровільно, відповідно до своєї внутрішньої волі, не перебуваючи у скрутному матеріальному становищі чи під впливом інших тяжких обставин, які можуть вплинути на його вільне волевиявлення.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 7.10. договору поруки).

Договір поруки підписано уповноваженими представниками позивача, третьої особи, ОСОБА_1 та скріплено печатками ТОВ "Хімагромаркетинг" та ТОВ "Агро Інтертрейд".

Як вбачається із матеріалів справи 06 березня 2023 року сторонами договору поставки (ТОВ "Хімагромаркетинг" та ТОВ "Агро Інтертрейд") було погоджено та підписано додаток № 1 до договору - специфікацію № АП-19-0117Сп2, якою погоджено найменування, асортимент, кількість, спосіб і базис поставки, строк та ціну засобів захисту рослин та/або посівного матеріалу, що поставляються згідно договору на загальну суму 117 622,32 гривень, а також передбачили порядок оплати - 23 524,46 грн. - не пізніше 06.03.2023, 94 097,86 грн. - не пізніше 13.03.2023 (т. 1 а.с. 18-20).

Згідно пунктів 7, 8 специфікації № АП-19-0117Сп2 до договору ця специфікація є невід`ємною частиною договору. Дана специфікація набуває чинності з дати складання специфікації та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

На виконання умов договору, відповідно до видаткових накладних №АП-19-00628 від 07.03.2023 та №АП-19-00627 від 07.03.2023 ТОВ "Хімагромаркетинг" передано, а ТОВ "Агро Інтертрейд" прийнято товар (за асортиментом та кількістю зазначених у них) на загальну суму 117 622,32 гривень (т. 1 а.с. 36, 37).

Договір, специфікація, видаткові накладні спільно підписано уповноваженими представниками позивача та третьої особи за допомогою електронного підпису (т. 1 а.с. 21-24).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" на користь позивача згідно платіжних інструкцій № 126 від 06.03.2023 сплачено 23 524,46 гривень та № 208 від 20.03.2023 - 14 097,86 гривень, що загалом складає 37 622,32 гривень.

У зв`язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" грошового зобов`язання за договором поставки позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" про стягнення заборгованості за договором поставки №АП-19-0117 від 24.01.2023 у розмірі 117 602,64 гривень, у тому числі 80 000,00 грн. основної заборгованості, 12 000,00 грн. штрафу, 11 945,21 грн. пені, 7 890,41 грн. 40% річних, 3 997,81 грн. 96% річних, 1 769,21 грн. інфляційних втрат.

09.11.2023 Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/909/23, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" про стягнення 117 602,64 гривень задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро інтертрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 80 000,00 грн. основної заборгованості, 12 000,00 грн. штрафу, 11 945,21 грн. пені, 7 890,41 грн. 40% річних, 3 997,81 грн. 96% річних, 1 769,21 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення Господарського суду Вінницької області від 09.11.2023 у справі № 902/909/23 набрало законної сили 12.12.2023.

05.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 18.12.2023, виданого на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 09.11.2023 у справі № 902/909/23 (т. 1 а.с. 85-87).

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором поставки належним чином, шляхом здійснення поставки товару на загальну суму 117 622,32 гривень, у свою чергу, ТОВ "Агро Інтертрейд" взяті на себе зобов`язання виконувало несвоєчасно та не у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями та рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.11.2023 (т. 1 а.с. 29-35, 38, 39).

Невиконання ТОВ "Агро Інтертрейд" зобов`язань щодо сплати заборгованості за поставлений товар стало підставою для направлення позивачем на адресу поручителя вимоги від 19.09.2023 року, у якій позивач вимагав від поручителя оплатити протягом 3 днів з моменту отримання вимоги суму основного боргу у розмірі 80 000,00 гривень та 37 602,64 гривень штрафних санкцій за реквізитами, зазначеними у вимозі (т. 1 а.с. 49-50).

Згідно трекінгу поштового відправлення № 760 вимогу отримано ОСОБА_1 25.09.2023 року (т. 1 а.с. 99).

Доказів сплати відповідачем, ТОВ "Агро Інтертрейд" 80 000,00 грн. основної заборгованості, 12 000,00 грн. штрафу, 11 945,21 грн. пені, 7 890,41 грн. 40% річних, 3 997,81 грн. 96% річних, 1 769,21 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору по справі № 902/909/23 матеріали справи не містять.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо сплати зобов`язань боржника (ТОВ "Агро Інтертрейд") перед кредитором (ТОВ "Хімагромаркетинг") за договором поставки та договором поруки строк стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача у солідарному порядку заборгованості за договором поставки № АП-19-0117 від 24.01.2023 року та договором поруки № 19-0117-ПР від 06.03.2023 року у сумі 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору по справі № 902/909/23.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та ТОВ "Агро Інтертрейд" договір є договором поставки, правовідносини за яким врегульовано відповідними положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

За змістом частини 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Суд зазначає, що частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.11.2023 у справі № 902/909/23, яке набрало законної сили, встановлено обставину прострочення ТОВ "Агро Інтертрейд" виконання зобов`язання з оплати заборгованості за договором поставки №АП-19-0117 від 24.01.2023 та специфікацією № АП-19-0117Сп2 від 06.03.2023 та ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро інтертрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 80 000,00 грн. основної заборгованості, 12 000,00 грн. штрафу, 11 945,21 грн. пені, 7 890,41 грн. 40% річних, 3 997,81 грн. 96% річних, 1 769,21 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Доказів сплати заборгованості за договором поставки, штрафних санкцій, річних, інфляційних втрат та витрат на сплату судового збору зазначених у рішенні Господарського суду Вінницької області від 09.11.2023 у справі № 902/909/23 суду матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.

Положеннями статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За приписами статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Положеннями пункту 1.2. договору поруки від 06 березня 2023 року № 19-0117-ПР сторони передбачили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником у повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи відшкодування вартості втраченої, зіпсованої продукції (засобів захисту рослин або насіннєвого матеріалу, тари) кредитора, сплати штрафних санкцій, відшкодування збитків кредитора та відшкодування судових витрат.

За умовами пункту 1.3. договору у разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Згідно пункту 2.1. договору поруки за цим договором порукою забезпечується виконання зобов`язання боржника перед кредитором, що випливає з договору поставки № АП-19-0117 від 24 січня 2023 року та специфікацією № АП-19-0117Сп2 від 06.03.2023 року, та інших додатків (специфікацій) та/або додаткових договорів (угод) до нього, у разі їх укладення.

Пунктом 2.2. договору поруки сторонами погоджено, що поручитель зобов`язується сплатити або компенсувати кредитору у повному обсязі всі та будь-які підтверджені витрати кредитора (незалежно від їх розміру), які кредитор понесе підчас та (або) у зв`язку з реалізацією своїх прав кредитора за цим договором та (або) зобов`язанням, зокрема, але не виключно: права на захист (витрати на отримання правової допомоги), права на звернення стягнення на майно, права на задоволення вимог кредитора за рахунок будь-якого майна боржника або поручителя (у випадку його наявності).

За умовами пункту 3.1. договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником кредитор направляє поручителю на адресу місцезнаходження або електронну адресу, яка вказана в розділі 8 даного договору, письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину). Кредитор не зобов`язаний підтверджувати факт невиконання зобов`язання боржником. Вимога кредитора вважатиметься достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів.

Згідно пункту 3.2. договору поруки поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому кредитором вимогу в повному обсязі в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Із матеріалів справи вбачається, що взятих на себе зобов`язань за договором поставки та договором поруки у строк, визначений пунктом 3.2. договору поруки відповідач не виконав.

Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (частина 4 статті 559 ЦК України).

Оскільки зобов`язання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" перед позивачем не виконані, поручитель - ОСОБА_1 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник.

На дату звернення позивача з позовом, обставин припинення поруки з підстав визначених умовами договору поруки та чинним законодавством судом не встановлено.

Доказів, що спростовують розмір заборгованості або доказів щодо її повної сплати відповідачем або Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Інтертрейд" матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги положення договору поруки щодо повної солідарної відповідальності відповідача за виконання боржником зобов`язання за договором поставки, зокрема і в частині відшкодування судових витрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з поручителя ОСОБА_1 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору у справі № 902/909/23 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Судом враховано, що будь-яких заперечень щодо наявності заборгованості за договором, доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної оплати заборгованості відповідачем та третьою особою до суду не надано.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору у справі № 902/909/23 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 4492 від 30.11.2023 сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, витрати на сплату судового збору в сумі 2 684,00 гривень покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з поручителя ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, місто Київ, проспект Соборності, будинок 15, ідентифікаційний код юридичної особи 30262667) 80 000,00 гривень основного боргу, 12 000,00 гривень штрафу, 11 945,21 гривень пені, 7 890,41 гривень 40% річних, 3 997,81 гривень 96% річних, 1 769,21 гривень суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 2 684,00 гривень відшкодування витрат на сплату судового збору у справі № 902/909/23 та 2 684,00 гривень судових витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію судового рішення направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2024 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС, представнику позивача на електрону адресу: ;

3 - відповідачу, 24400, АДРЕСА_1;

4 - третій особі, 24400, АДРЕСА_1