ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. Справа№ 920/1305/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Корсака В.А.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 18.01.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Джем-М"

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023

у справі №920/1305/23 (суддя - Вдовенко Д.В.)

за позовом Приватного підприємства "Джем-М"

до ОСОБА_1

про визначення розміру статутного капіталу та визначення власника статутного капіталу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 у справі №920/1305/23 відмовлено у відкритті провадження.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що вимоги про визначення розміру статутного капіталу та визначення власника статутного капіталу юридичної особи за позовом юридичної особи до її учасника не підлягають розгляду як в порядку господарського, так і в порядку цивільного судочинства, оскільки з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові № 923/876/16 від 22.10.2019, на яку вказує позивач у позовній заяві, правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №5017/1221/2012, такі вимоги є способом захисту учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне підприємство "Джем-М" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Сумської області.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до ст. 30 закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» директор, як одноосібний представник юридичної особи, здійснює управління поточною діяльністю товариства. Тому для ліквідації наслідків несплаченого додаткового капіталу, для подальшої роботи юридичної особи директор звертається до суду із даним позовом від імені юридичної особи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Джем-М" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 у справі №920/1305/23передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Корсака В.А., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1305/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

04.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Джем-М" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 у справі №920/1305/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.01.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 18.01.2024 з`явився представник позивача (скаржника), який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав.

Відповідач у судове засідання 18.01.2024 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представника відповідача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представника відповідача у судове засідання за умови належного повідомлення останнього про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Приватне підприємство «Джем-М» звернулося до суду з позовною заявою до засновника (учасника) цього підприємства - ОСОБА_1 , в якій просить суд: визначити 100% розмір статутного капіталу Приватного підприємства «Джем-М» в сумі 60 100грн; визначити власником 100% статутного капіталу сумою в 60100грн ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані невизначеністю та наявністю спору між учасниками щодо дійсного розміру статутного капіталу товариства.

Як зазначалось колегією суддів вище, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався тим, що вимоги про визначення розміру статутного капіталу та визначення власника статутного капіталу юридичної особи за позовом юридичної особи до її учасника не підлягають розгляду як в порядку господарського, так і в порядку цивільного судочинства, оскільки з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові № 923/876/16 від 22.10.2019, на яку вказує позивач у позовній заяві, правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №5017/1221/2012, такі вимоги є способом захисту учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону).

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За приписами ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

У статті 20 ГПК України закріплено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Дослідивши матеріали справи, та проаналізувавши предмет та підстави позовних вимог, колегія суддів не погоджується із судом першої інстанції щодо того, що вимоги про визначення розміру статутного капіталу та визначення власника статутного капіталу юридичної особи за позовом юридичної особи до її учасника не підлягають розгляду як в порядку господарського, так і в порядку цивільного судочинства, оскільки, зі змісту позовних вимог вбачається про наявність саме корпоративного спору між юридичною особою та її учасником.

Водночас колегія суддів зазначає, що належність та ефективність такого способу захисту порушених прав може бути предметом дослідження та правової оцінки при розгляді по суті позовних вимог, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження в порядку, визначеному Главою 2 Розділу ІІІ ГПК України, у зв`язку із чим колегія суддів зазначає про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції постановлено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи №920/1305/23 до Господарського суду Сумської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження в порядку, визначеною Главою 2 Розділу ІІІ ГПК України

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Джем-М" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 у справі №920/1305/23 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2023 у справі №920/1305/23 - скасувати.

3. Матеріали справи №920/1305/23 направити до Господарського суду Сумської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження в порядку, визначеною Главою 2 Розділу ІІІ ГПК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 11.03.2024. (після виходу суддів з відпусткок та лікарняного)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.А. Корсак

В.В. Сулім