ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5107/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву громадської організації Товариство Восток (вх.№ 2-340/24 від 01.03.2024) про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23,

за позовом: громадської організації Товариство Восток

до відповідача: держави в особі Головного Управління Національної Поліції в Одеській області

про стягнення 1 500 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація Товариство Восток (далі по тексту ГО Товариство Восток) звернулась до господарського суду із позовною заявою до держави Україна в особі Головного Управління Національної Поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 500 000,00 грн.

Ухвалою від 11.12.2023 судом у складі судді Петренко Н.Д. було призначено дану справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01.03.2024 до суду від ГО Товариство Восток надійшла заява про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на відмову суду у задоволенні заявлених клопотань та закриття підготовчого провадження, в результаті чого було порушено приписи ст. ст. 74, 81, 82, 90 ГПК України.

Позивач вказує, що порушення суддею норм ГПК України доводить, що позиція судді вже сформована щодо визначення предмету спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відсутність у судді наміру встановити істину у справі, на думку позивача, свідчить про неможливість винесення об`єктивного рішення у справі. З огляду на викладене позивач вказує, що у нього виникли об`єктивно обґрунтовані сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді.

Ухвалою від 04.03.2024 заява ГО Товариство Восток про відвід судді від розгляду справи №916/5107/23 була визнана необґрунтованою із передачею заяви на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

За результатами повторного автоматизованого розподілу заява ГО Товариство Восток про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23 була передана на розгляд судді Желєзній С.П.

Розглянувши заяву ГО Товариство Восток про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23, господарський суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Згідно з приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N 21722/11) від 09.01.2013р., яке 27.05.2013р. набуло статусу остаточного та яке відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини 23 лютого 2006 року N 3477-IV (з наступними змінами і доповненнями) є для суду джерелом права при розгляді справ, було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у його безсторонності.

Під час розгляду судом справи №916/5107/23 ГО Товариство Восток було заявлено клопотання про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання, про витребування доказів та про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

За результатами проведення 01.03.2024 підготовчого засідання судом було відмовлено у задоволенні заявлених позивачем клопотань та закрито підготовче провадження.

Проте, за переконанням ГО Товариство Восток, відмова суду у задоволенні заявлених клопотань про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання, про витребування доказів та про огляд доказів за їх місцезнаходженням, свідчить про порушення приписів ГПК України.

Господарський суд зазначає, що фактично заява ГО Товариство Восток про відвід подана з підстав незгоди із результатами розгляду судом заявлених позивачем клопотань.

Проте, незгода ГО Товариство Восток із процесуальними рішеннями судді згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу складу суду.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність наведених ГО Товариство Восток доводів у заяві про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду даної справи.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Білуха проти України» (заява N 33949/02) від 09.11.2006 зауважено наступне: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд зазначає, що лише припущення ГО Товариство Восток про існування обставин щодо упередженості та необ`єктивності судді не можуть бути підставою для відводу складу суду від розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи, на які ГО Товариство Восток посилається в заяві про відвід судді від розгляду даної справи не можуть бути підставою для відводу судді, у зв`язку з чим, у задоволенні заяви позивача про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити громадській організації Товариство Восток у задоволенні заяви (вх.№ 2-340/24 від 01.03.2024) про відвід судді Петренко Н.Д. від розгляду справи №916/5107/23.

Ухвала набрала законної сили 07.03.2024 та не підлягає оскарженню.

Суддя С.П. Желєзна