номер провадження справи 4/115/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.03.2024 Справа № 908/1558/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви Виконуючого обов`язки керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області вих. № 55-192-23 від 20.02.2024 (вх. № 4303/08-08/24 від 23.02.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23

за позовом Виконуючого обов`язки керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області, (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1. Запорізька міська рада, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

2. Східний офіс Держаудитслужби, (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корп. 2) в особі Управляння Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129)

до відповідача 1 Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 23)

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ», (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11)

про визнання недійсними рішення, визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

За участю представників сторін:

від прокуратури: не з`явися;

від позивачів 1 і 2: не з`явилися;

від відповідачів 1 і 2: не з`явилися;

УСТАНОВИВ

23.02.2024 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла заява Виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області вих. № 55-192-23 від 20.02.2024 (вх. № 4303/08-08/24 від 23.02.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23, якою заявник просить суд на підставі ст. 328 ГПК України визнати наказ господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню та видати наказ у справі № 908/1558/23 відповідно до конструкції ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2024 заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.02.2024 заяву Виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23 прийнято до розгляду суддею Зінченко Н.Г., судове засідання призначено на 04.03.2024.

В судове засідання 04.03.2024 представники прокуратури (заявника), позивачів 1 і 2 та відповідачів 1 і 2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23 учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, як свідчать наявні в матеріалах справи Довідки про доставку електронного листа в електронному вигляді ухвала суду від 26.02.2024 про прийняття заяви/скарги до розгляду доставлена до електронних кабінетів Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області, Запорізької міської ради, Східного офісу Держаудитслужби та КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» 26.02.2024.

Копія ухвали суду від 26.02.2024, яка направлялася судом на адресу зареєстрованого місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ», станом на час проведення судового засідання до суду оператором поштового зв`язку без вручення адресату не поверталася.

Будь-яких письмових пояснень, заперечень щодо заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23 від позивачів, та відвідачів до суду станом на час проведення судового засідання не надійшло.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Осіпов проти України» суд зазначив, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Згідно ч., ч. 1, 3 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути заяву по суті за відсутністю представників прокуратури (заявника), позивачів 1 і 2 та відповідачів 1 і 2 за наявними в ній матеріалами та прийняв ухвалу по суті заяви в судовому засіданні 04.03.2024.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи № 908/1558/23 та заяву Виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 908/1558/23 та видачу наказу у справі № 908/1558/23 відповідно до конструкції ч. 3 ст. 228 ЦК України, суд встановив наступне.

Господарським судом Запорізької області розглянуто справу № 908/1558/23 за позовом Виконуючого обов`язки керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Запорізької міської ради, м. Запоріжжя і Східного офісу Держаудитслужби, м. Дніпро в особі Управляння Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, м. Запоріжжя до Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», м. Запоріжжя і до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ», м. Запоріжжя про:

1. визнання недійсним рішення, оформленого протоколом № 68 від 11.04.2018 тендерного комітету Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» про визнання переможцем та намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» за результатами процедури відкритих торгів на закупівлю товару (Нафта і дистиляти за кодом CPV за ДК 021:2015-09130000-9) (Дизельне паливо);

2. визнання недійсним договору про закупівлю товару № 18/ЕЗ від 23.04.2018, укладеного між Комунальним підприємством «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ»;

3. стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» 1 368 000,00 грн., а з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» одержані ним за рішенням суду 1 368 000,00 грн. стягнути в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби, м. Дніпро.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.08.2023 у справі № 908/1558/23 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення, оформлене протоколом № 68 від 11.04.2018 тендерного комітету Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне правління автомобільних шляхів» про визнання переможцем та намір укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» за результатами процедури відкритих торгів на закупівлю товару (Нафта і дистиляти - за кодом СРV за ДК 021:2015-09130000-9) - (Дизельне паливо). Визнано недійсним Договір № 18/ЕЗ про закупівлю товару від 23.04.2018, укладений між Комунальним підприємством «Експлуатаційне лінійне правління автомобільних шляхів» (ідентифікаційний код юридичної особи 03345018) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35450246). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» кошти в сумі 1 368 000 грн. 00 коп. Стягнуто у дохід держави з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» кошти в сумі 1 368 000 грн. 00 коп., отримані за рішенням суду. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Мелітопольської окружної прокуратури кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в суді, в сумі 25 888 грн. 00 коп.

16.10.2023 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.08.2023 у справі № 908/1558/23 видано відповідний наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп.

09.11.2023 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.08.2023 у справі № 908/1558/23 видано відповідний наказ про стягнення у дохід держави з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп., отриманих за рішенням суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 у справі № 908/1558/23 за заявою Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», м. Запоріжжя визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1558/23 від 09.11.2023 про стягнення у дохід держави з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», м. Запоріжжя коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп., отриманих за рішенням суду.

Заявник Виконувач обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області підставою для визнання наказу господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, зазначає ті обставин, що на даний час рішення суду від 30.08.2023 у справі № 908/1558/23 залишається не виконаним, інтереси держави не поновленими. Таким чином, прокурор вважає, що у даному випадку є доцільним застосувати конструкцію ч. 3 ст. 228 ЦК України, видати виконавчий документ, в якому зазначити про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000, 00 грн., а з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» у дохід держави коштів в сумі 1 368 000, 00 грн., отриманих за рішенням суду. У зв`язку із цим, наказ господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп. підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи № 908/1558/23, подану заявником заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та докази, надані на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 1291 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України передбачають, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 327 ГПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому, суд виходить із того, що правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком таких обставин, а пов`язується із наявністю самого обов`язку. Подібні за змістом висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 914/3131/15, від 14.06.20218 у справі № 914/4134/15, від 06.07.2018 у справі № 918/882/15.

Наслідком визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Сутність процедури визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06. 2020 у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

За таких обставин, сутність процедури визнання наказу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому документі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому документі рішення.

Крім того необхідно зазначити, що у межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту наявності обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Ураховуючи норми чинного законодавства та наведені правові висновки, суд вважає за необхідне також зазначити таке.

Правовою конструкцією частини 3 статті 228 ЦК України визначено: у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Під час розгляду справи № 908/1558/23 судом встановлено, що за результатами виконання договору про закупівлю ТОВ «РІФ СІЧ» за спірним договором одержало 1 368 000,00 грн.

При цьому судом встановлено, що завідомо суперечлива мета дій ТОВ «РІФ СІЧ» полягала в тому, щоб уникнути встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» обмежень, протиправно усунути конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, у незаконний спосіб одержати право на укладення спірного договору не на конкурентних засадах.

Отже, ТОВ «РІФ СІЧ», маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору, з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, прийняло участь у проведенні конкурентної процедури закупівлі, знівелювавши змагальність у ній, внаслідок чого отримало бюджетні кошти в сумі 1 368 000,00 грн.

Вищенаведене свідчить про наявність у ТОВ «РІФ СІЧ» умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави й суспільства, з метою отримання прибутку.

Ураховуючи наявність умислу лише у ТОВ «РІФ СІЧ» як сторони оспорюваного договору, одержані ним 1 368 000,00 грн. за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави, що цілком відповідає правовій конструкції ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Тобто, кошти, які стягуються з КП «ЕЛУАШ» в дохід держави, мають бути отримані КП «ЕЛУАШ» від ТОВ «РІФ СІЧ» - особи, умисел якої на укладення спірного договору було доведено.

Доказів повернення/перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» Комунальному підприємству «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» одержаних за правочином грошових коштів в розмірі 1 368 000,00 грн. матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява Виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про визнання наказу господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що з метою ефективного захисту інтересів держави та недопущення невиконання судового рішення є доцільним у справі № 908/1558/23 видати наказ, в якому у відповідності до норми ч. 3 ст. 228 ЦК України щодо правових наслідків недійсності правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зазначити про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000,00 грн., а з Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000,00 грн., отриманих за рішенням суду, у дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про визнання наказу господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ» на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» коштів в сумі 1 368 000 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 № 908/1558/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РІФ СІЧ», (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 35450246) на користь Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 23, ідентифікаційний код юридичної особи 03345018) кошти в сумі 1 368 000 (один мільйон триста шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.03.2024.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Суддя Н.Г.Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.