УХВАЛА

04 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/20534/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

у складі судді Усатенко І. В.

від 26.10.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Алданова С. О., Євсіков О. О., Корсак В. А.

від 10.01.2024

за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель"

про стягнення 301 271,51 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" про стягнення 301 271,51 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 910/20534/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023, позов Акціонерного товариства "Альфа-Банк" задоволено частково: присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" на користь Акціонерного товариства "Альфа-банк" 3% річних у розмірі 69 496,57 грн, судовий збір у сумі 1 042,45 грн. У задоволенні іншої частині позову про стягнення 3% річних у розмірі 231 774,94 грн - відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у справі № 910/20534/21 також змінено позивача з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство "Сенс Банк", у зв`язку зі зміною найменування.

На виконання рішення у справі № 910/20534/21 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ від 03.05.2023.

У жовтні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Будівельна фірма "Старатель" звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/20534/21 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Будівельна фірма "Старатель" у визнанні наказу № 910/20534/21, виданого Господарським судом міста Києва 03.05.2023, про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" на користь Акціонерного товариства "Альфа-банк" 3% річних у розмірі 69 496,57 грн, судовий збір у сумі 1 042,45 грн таким, що не підлягає виконанню; відмовлено Приватному акціонерному товариству "Будівельна фірма "Старатель" у стягненні з Акціонерного товариства "Сенс Банк" на користь Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" 70 539,02 грн, як безпідставно одержаних коштів за наказом № 910/20534/21, виданим Господарським судом міста Києва 03.05.2023.

Постановою від 10.01.2024 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/20534/21.

15 лютого 2024 року Приватне акціонерне товариство "Будівельна фірма "Старатель" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 910/20534/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель", Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою з огляду на таке.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Тобто, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За приписами частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Скаржником подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/20534/21, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024, про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (пункт 23 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, ухвали про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не входять до переліку ухвал, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку а тому, відповідно, і не підлягають касаційному оскарженню, і при цьому результат апеляційного перегляду правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження таких ухвал не має.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що Приватне акціонерне товариство "Будівельна фірма "Старатель" оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 у справі № 910/20534/21, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024, про відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, та яка відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України не може бути оскаржена в касаційному порядку після її перегляду в апеляційному порядку, то у відкритті касаційного провадження у справі № 910/20534/21 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/20534/21 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Старатель" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова