ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024м. ХарківСправа № 922/4904/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; )

до Приватного підприємства "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, кімн. 209; ідент. код 40122592)

про зобов`язання вчинити певні дії, розірвання договору та стягнення 193 403,12 грн.

за участю представників:

позивача Меркулова Н.А.,

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 20.11.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "ГАРАНТ БУД СЕРВІС", в якій просить суд розірвати договір оренди № 3124 від 31 січня 2020 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Приватним підприємством "ГАРАНТ БУД СЕРВІС"; зобов`язати Приватне підприємство "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2, 3, 4, 5 загальною площею 233,4 кв.м. в житловому будинку літ. «В-8», за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 8/10, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили; стягнути з Приватного підприємства "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 219 001,19 грн, а саме, заборгованість у сумі 141 756,26 грн та пеня у сумі 77 244,93 грн за Договором оренди № 3124 від 31 січня 2020 року, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2023 року позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було залишено без руху. Надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28 листопада 2023 року позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 922/4904/23, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання у справі призначено на 14 грудня 2023 року о 10:30.

У підготовчому засіданні 14.12.2023 у справі постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 18 січня 2024 року об 11:00.

У підготовчому засіданні 18.01.2023 у справі № 922/4904/23 було постановлено протокольні ухвали: про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення; про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України до 26.02.2024; про відкладення підготовчого засідання в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 01.02.2024 о 11:00 в зв`язку з неможливістю розгляду в даному судовому засіданні питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України.

25.01.2024 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. 2276 від 24.01.2024). У вказаній заяві позивачем зазначено, що відповідно до рішення Харківської міської ради від 01.12.2023 № 496/23 "Про деякі питання нарахування та сплати орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану" позивач враховує період звільнення відповідача від орендної плати з 24.02.2022 по 30.09.2022 та здійснює перерахунок заборгованості та пені за договором оренди № 3124 від 31.01.2020. На підставі зазначеного вище, позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог, та викласти їх у наступній редакції: розмір заборгованості - 193 403,12 грн. (основна заборгованість - 126 291,33 грн., пеня - 67 111,79 грн.)

У судовому засіданні 01.02.2024 року було постановлено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про зменшення позовних вимог (вх. № 2276/24 від 24.01.2024 року) та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням зменшених позовних вимог, а саме: стягнення основної заборгованості у розмірі 126 291,33 грн. та пені у розмірі 67 111,79 грн. Разом з цим у підготовчому засіданні 01.02.2024 року було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 15 лютого 2024 року об 11:30.

15.02.2024 до Господарського суду Харківської області відповідачем подано заяву (вх. 4296 від 15.02.2024), в якій останній зазначає, що поширення коронавірусної хвороби та початок війни є непередбачуваними та незалежними від волі відповідача масштабними подіями в країні, які в рамках договірних відносин слід трактувати як форс-мажорні обставини, а відтак, посилаючись на приписи ст. 14-1 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні», ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, звільнивши Приватне підприємство "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" від сплати орендної плати та пені на період дії воєнного стану, відповідно до норм чинного законодавства.

У підготовчому засіданні 15.02.2024 р. постановлено: протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 922/4904/23 до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 22 лютого 2024 року о 13:15 год.

19.02.2024 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. 4662 від 20.02.2024), відповідно до якої позивач наголошує, що відповідачем не наведені належні та допустимі докази того, що саме через коронавірусну інфекцію та карантин він не зміг вчасно сплачувати орендну плату та саме по собі посилання на обставини війни в Україні не є безумовною підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати, натомість відповідачем не подано доказів неможливості виконання зобов`язань (зокрема Сертифікат ТПП).

Представник позивача у судовому засіданні 22.02.2024 року підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 22.02.2024 року явку свого повноважного представника не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

31.01.2020 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач, орендодавець) та Приватним підприємством "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" (відповідач, орендар) був укладений Договір оренди № 3124, за умовами якого відповідачу було передано в строкове платне користування нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2, 3, 4, 5 загальною площею 233,4 кв.м. в житловому будинку літ "В-8" (технічний паспорт від 03.02.2015, інвентаризаційна справа № 58626), яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10 та знаходиться на балансі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Майно передавалося в оренду з метою використання під підсобні приміщення (пункти 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.2.1. Договору набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього Договору та акта приймання - передачі майна.

На виконання вищевказаного пункту Договору, об`єкт оренди був переданий орендодавцем орендареві згідно акта приймання - передачі від 31.01.2020 року (а.с.11).

Розділом 3 Договору визначено порядок нарахування та сплати орендної плати.

Відповідно до пункту 3.2. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу затвердженої рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2019 р. № 755/17.

Базова орендна плата становить 3 105,96 грн (три тисячі сто п`ять гривень 96 коп.) за грудень 2019 року. Ставка орендної плати 7% (сім відсотків).

Відповідно до пункту 3.3. Договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі та згідно пункту 3.4. цього Договору, нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акту приймання-передачі майна або з моменту розірвання договору відповідно до п. 10.6.

Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця відповідно до пункту 3.5. Договору.

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць та сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності згідно пункту 3.6. Договору.

Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стверджує про те, що відповідачем належним чином не виконано обов`язки зі сплати орендних платежів у строки, порядок та розмірі встановленими Договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом Харківської міської територіальної громади з оплати орендної плати за Договором в сумі 126 291,33 грн. за період з жовтня 2020 по лютий 2022 та з жовтня 2022 по грудень 2023.

На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви позивач надав відомості по оплатам та розрахунок заборгованості по договору № 3124 від 31.01.2020 (а.с. 16, 64), згідно з якими єдиний платіж зроблений позивачем було вчинено 31.01.2020 на суму 26675,85 грн та вказані грошові кошти були враховані в оплату орендних платежів за період з лютого 2020 по вересень 2020 року.

Відповідно до п. 3.10 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

В порядку приписів п. 3.10 договору, позивачем, у зв`язку з простроченням внесення орендних платежів, відповідачу нараховано пеню у розмірі 67111,79 грн за період до 16.01.2024 року.

Згідно п. 3.4 Договору, нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання - передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п.10.6

Відповідно до п. 7.3 договору, у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п.3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Позивач вказує, що відповідач, як орендар, всупереч умов договору вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 126 291,33 грн.

А відтак, у зв`язку з порушенням суттєвих умов договору оренди, а саме: несплату орендної оплати (в результаті утворилась заборгованість, більш, ніж за три місяці та на теперішній час є не сплаченою), у позивача виникли підстави розірвати договір.

Позивач листом № 500 від 01.02.2023 повідомив відповідача про намір розірвати договір оренди № 3124 від 31.01.2020, а також вказав на необхідність сплатити заборгованість та на необхідність протягом 20 днів (від дати одержання листа) звільнити об`єкт оренди та передати його представнику позивача за актом-приймання-передачі.

На підтвердження надсилання даного листа позивачем до матеріалів справи наданий опис вкладення, експрес-накладну № 610 від 01.02.2023 та фіскальний чек підприємства поштового зв`язку (а.с. 26).

Означений лист залишений відповідачем без відповіді та без виконання.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання зі сплати орендних платежів у визначені договором строк, порядок та розмірі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі, що, в свою чергу, позивач вважає підставою для дострокового розірвання договору та повернення орендованого майна, останній звернувся з даним позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України.

Вказана норма закону кореспондується з п. 4.4 договору оренди.

Позивач зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі та передав відповідачу в оренду майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.01.2020.

Відповідач в порушення умов договору зобов`язання в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів не виконав, у зв`язку з чим у нього перед позивачем за період з жовтня 2020 року по грудень 2023 року (з урахуванням періоду звільнення відповідача від орендної плати з 24.02.2022 по 30.09.2022) утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 126291,33 грн.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач вимоги позивача не спростував, належних та допустимих доказів, які свідчать про належне виконання своїх зобов`язань за договором щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів не надав. В матеріалах справи такі докази також відсутні.

При цьому, суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, при цьому встановлюється на наявність чи відсутність обставин форс-мажору саме для конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Сам лише факт проведення бойових дій чи запровадження обмежень воєнного часу не звільняє сторону від відповідальності, якщо такі обставини прямо не перешкоджають фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за договором. Відповідну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.03.2023 у справі №922/1093/22, від 23.03.2023 у справі №920/505/22 тощо.

Відповідачем не доведено існування обставин (не самих по собі, а для даного конкретного випадку), що перешкодили б йому виконати обов`язок щодо здійснення оплати за договором оренди № 3124 від 31.01.2020. Тобто, відповідачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, на які послався відповідач, та неможливістю належного виконання ним свого зобов`язання за договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 67111,79 грн, суд керується наступним.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В силу приписів ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п.3.10 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

При цьому у п.3.4 договору сторони погодили, що нарахування пені припиняється з дати підписання акту приймання-передачі майна або з моменту розірвання договору відповідно до п.10.6 договору.

У разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п.3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту коли зобов`язання повинно було бути виконано (п.7.3 договору).

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, суд встановив, що сторонами погоджено більш тривалий період нарахування пені, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідний розрахунок позивачем здійснено арифметично правильно, за кожен період прострочення окремо, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 67111,79 грн є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині розірвання договору оренди № 3124 від 31.01.2020, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ПП "Гарант Буд Сервіс" та виселення відповідача з займаних нежитлових приміщень, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За приписами ч. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України, орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди, якщо орендар користується приміщенням всупереч договору.

У п. 7.1 спірного договору сторони погодили, що позивач має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення майна, що передане в оренду, якщо відповідач не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд.

Підпунктом 4 та 5 п.7.2 договору визначено, що позивач має право вимагати розірвання цього договору та відшкодування збитків у разі внесення відповідачем 3-х орендних платежів не в повному обсязі, а також якщо орендар не виконує, зокрема, п. 3.5, 3.6, 3.7, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.11, 4.12, 4.13, 4.16, 4.17, 4.18, 4.20 цього договору.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено договором (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 4.14 договору, у разі розірвання договору, відповідач зобов`язався повернути позивачу орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за неналежне виконання обов`язку щодо здійснення орендної плати за спірним договором утворилась більш, ніж за три місяці та на теперішній час є не сплаченою.

На теперішній час сума заборгованості залишається відповідачем несплаченою, об`єкт оренди не звільнено та не передано Управлінню комунального майна та приватизації, що призводить до неможливості власника розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна; право власності набувається у порядку, визначеному законом; ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач у встановленому порядку доводи позивача не спростував, в матеріалах справи такі докази також відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору, звільнення та повернення відповідачем орендованих нежитлових приміщень обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

За таких обставин, позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди № 3124 від 31 січня 2020 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; ) та Приватним підприємством "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, кімн. 209; ідент. код 40122592).

3. Зобов`язати Приватне підприємство "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, кімн. 209; ідент. код 40122592) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; ) нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2, 3, 4, 5 загальною площею 233,4 кв.м. в житловому будинку літ. «В-8», за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 8/10, протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Приватного підприємства "ГАРАНТ БУД СЕРВІС" (61166, м. Харків, вул. Серпова, 4, кімн. 209; ідент. код 40122592) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; ) 193 403,12 грн, а саме, заборгованість у сумі 126 291,33 грн та пеня у сумі 66 111,79 грн за Договором оренди № 3124 від 31 січня 2020 року, а також 6 922,42 грн витрати по сплаті судового збору.

5. Видати накази після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "04" березня 2024 р.

Суддя М.І. Шатерніков