ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
26.02.2024р. Справа №905/1382/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д», м.Запоріжжя
до відповідача: Державного підприємства «Мирноградвугілля», м.Мирноград
про стягнення 1066066,84 грн
Суддя: Паляниця Ю.О.
Рішенням господарського суду Донецької області від 15.01.2024р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» до Державного підприємства «Мирноградвугілля» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості у розмірі 814800 грн, інфляційні втрати 214160 грн, 3% річних 37106,84 грн, а також судовий збір в сумі 15991 грн.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

01.02.2024р. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 01.02.2024р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/1382/23, у якій заявник, з метою підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, представив суду, зокрема, договір про надання правової допомоги №26/09-23 від 26.09.2023р., додаткову угоду до вказаного договору, акт №АО90513823 здачі-прийняття робіт (надання послуг), детальний опис наданих послуг.

На підставі ухвали суду від 09.02.2024р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» процесуальний строк для подання заяви б/н від 01.02.2024р.; прийнято заяву позивача до розгляду; розгляд заяви б/н від 01.02.2024р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» про ухвалення додаткового рішення вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу у строк до 19.02.2024р. включно висловити свою позицію щодо поданої заяви.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає про наступне:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасного подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021р. у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022р. у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022р. у справі №917/304/21);

- вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц);

- правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021р. у справі №620/2936/20);

- оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. У такому разі підлягає застосуванню інша вимога частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 4.2.4 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.102020р. у справі №922/376/20);

- у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску належним чином обґрунтувати поважність причин (пункт 24 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021р. у справі №918/853/20);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022р. у справі №908/574/20).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» було додано до позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно з яким відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на оплату судового збору в розмірі 15991,02 грн. Разом з тим, витрати щодо правової допомоги не були включені позивачем до орієнтовного розрахунку судових витрат. У прохальній частині позову позивач просив судові витрати по справі покласти на відповідача.

Наразі, подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 14.12.2021р. по справі №922/676/21.

Разом з цим, матеріали справи не містять підтверджень того, що позивач або його представник подав докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу до ухвалення господарським судом рішення, або заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що справа №905/1382/23 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, в якому проведення судових дебатів процесуальним законом не передбачено, підлягає застосуванню вимога ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті.

Незаявлення до ухвалення судового рішення про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу в суді та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові від 07.09.2022р. Касаційного господарського суду у складів Верховного суду у справі №911/2130/21.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем не було попереджено суд про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а також не включення позивачем до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви б/н від 01.02.2024р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/1382/23.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 221, 234, 235-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 01.02.2024р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Д» про ухвалення додаткового рішення по справі №905/1382/23.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 26.02.2024р.

Повний текст ухвали складено 04.03.2024р.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця