ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

12.03.2024м. СумиСправа № 920/265/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Резніченко О.Ю., розглянув заяву від 07.03.2024 (вх. №1320 від 08.03.2024) представника позивачів: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №920/265/24

за позовом: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_2 ),

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ТФ «Магазин «Славутич» (вул. Харківська, 4, м. Суми, 40035, Код ),

2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

3. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ),

4. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_5 ),

5. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ,

РНОКПП НОМЕР_6 ),

6. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 .

РНОКПП НОМЕР_7 )

7. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 )

8. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 ),

про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників товариства

Суть питання, що вирішується ухвалою суду. Законодавство, що підлягає застосуванню.

08.03.2024 позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять суд визначити розмір статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю ТФ «Магазин «Славутич» (вул. Харківська, 4, м. Суми, 40035. Код ) в сумі 86000 грн 00 коп. та розміри часток у статутному (складеному) капіталі його учасників:

- ОСОБА_1 (спадкоємець ОСОБА_10 ) - 26930,00 грн. - 31.31 % статутного капіталу;

- ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_10 ) - 26930,00 грн. - 31.31% статутного капіталу;

- ОСОБА_7 - 3440,00 грн. - 4,00 % статутного капіталу;

- ОСОБА_5 (спадкоємець ОСОБА_11 ) - 200,00 грн. - 0,23% статутного капіталу;

- ОСОБА_9 - 50,00 грн. - 0,06 % статутного капіталу;

- ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_12 ) - 1200,00 грн. - 1,40% статутного капіталу;

- ОСОБА_8 (спадкоємець ОСОБА_13 ) - 2 000,00 грн. - 2,33 % статутного капіталу;

- ОСОБА_4 - 100,00 грн. - 0,12 % статутного капіталу;

- ОСОБА_6 - 18490.00 грн. - 21,50 % статутного капіталу;

- Спадкоємцям ОСОБА_14 - 6660,00 грн. - 7,74 % статутного капіталу.

Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/265/24, призначене підготовче засідання на 15.04.2024.

Разом з позовною заявою представником позивачів подано заяву про забезпечення позову (вх. №1320 від 08.03.2024), у якій він просить суд заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» (код 14008264) до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обґрунтовуючи звернення до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивачів зазначає, що у випадку прийняття рішення та задоволення позовних вимог необхідно буде звертатись до реєстраційної служби з метою реєстрації розміру статутного капіталу Товариства та розміру часток його учасників, що будуть визначенні рішенням суду.

Доказів наявності фактичних обставин, з якими представником позивачів пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову на момент звернення до суду, не подано.

Крім цього, представник позивачів просить заборонити здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Однак, така вимога без точного визначення, які саме дії забороняється вчиняти, не відповідає процесуальним нормам, зокрема вимогам розмірності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви від 07.03.2024 (вх. №1320 від 08.03.2024) представника позивачів про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви від 07.03.2024 (вх. №1320 від 08.03.2024) представника позивачів: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №920/265/24 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 12.03.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко