РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2024Справа № 910/18878/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліс - Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хассен»

про стягнення 375 840, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 375 840, 00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників судового процесу - відповідача.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оліс - Груп» (далі - Позивач/Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хассен» (далі - Відповідач/Виконавець) був укладений Договір № 7188/30/06 від 14.07.2023 (далі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору, Предметом цього Договору є виготовлення одного підйомного механізму (вантажного щоглового підйомника) погодженого та затвердженого Замовником. Під «монтажем» Сторони вважають факт монтажу підйомника за адресою: Сумська обл.. м. Тростянець. вул. Набережна, 28А, (далі - об`єкт Замовника) та передачі даного підйомника Замовнику після виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт.

Згідно п.2.1. Договору, загальна сума Договору складає 469 800,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%.

Згідно п. 2.2 Договору Замовник проводить оплату виконаних робіт у три етапи:

- Перший авансовий платіж у сумі 50% від загальної вартості робіт, на підставі виставленого рахунку. Оплата здійснюється не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту підписання цього Договору.

- Другий авансовий платіж у сумі 30% від загальної вартості робіт, на підставі виставленого рахунку. Оплата здійснюється не пізніше 2 (двох) банківських днів з моменту прибуття монтажної бригади на об`єкт.

- Остаточний розрахунок в сумі 20%, від дати фактичного завершення монтажних робіт протягом 3 (трьох) банківських днів, після підписання Сторонами акту виконаних робіт.

Як зазначає позивач, Виконавець в супереч умовам Договору 14.07.2023 року виставив два рахунки, якими розділив суму договору на «Виготовлення одного підйомного механізму (вантажного щоглового підйомника)» рахунок № 2 від 14.07.2023 року на суму 379800,00 грн. та «Монтаж одного підйомного механізму (вантажного щоглового підйомника)» рахунок № 3 від 14.07.2023 на суму 90000,00 грн.

Замовник дотримуючись умов Договору оплатив 18.07.2023 року двома платежами - Перший авансовий платіж у сумі 50% від загальної вартості робіт, оплативши 50% від рахунку № 2 від 14.07.2023 року, суму - 189900,00 грн. (платіжна інструкція № 1286 від 18.07.2023) та оплативши 50 % від рахунку № 3 від 14.07.2023 року, суму - 45000,00 грн. (платіжна інструкція № 1287 від 18.07.2023 року). Оплата позивачем здійснена в строки визначені Договором не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту підписання Договору. Таким чином

18.07.2023 року позивачем двома платежами здійснено Перший авансовий платіж в сумі 234900,00 грн., що складає 50 % суми договору.

Розрахунок 50 % суми договору: Сума договору 469800,00 грн. X 50% = 234900,00 грн.

Розрахунок здійсненого Першого авансового платежу у сумі 50 % від загальної вартості робіт: 189900,00 грн. + 45000,00 грн. = 234900,00 грн.

07.08.2023 року позивач, дотримуючись умов договору оплатив двома платежами - Другий авансовий платіж у сумі 30% від загальної вартості робіт, оплативши ще 30% від рахунку № 2 від 14.07.2023 року, суму - 113940,00 грн. (платіжна інструкція № 1347 від 07.08.2023 р.) та оплативши 30 % від рахунку № 3 від 14.07.2023 року, суму - 27000,00 грн. (платіжна інструкція № 1346 від 07.08.2023 року). Оплата позивачем здійснена в строки визначені договором.

Таким чином, 07.08.2023 року позивачем двома платежами здійснено Другий авансовий платіж в сумі 140940,00 грн., що складає 30 % суми договору.

Розрахунок 30 % суми договору: Сума договору 469800,00 грн. X 30% = 140940,00 грн.

Розрахунок здійсненого Другого авансового платежу у сумі 30 % від загальної вартості робіт: 113940,0 грн. + 27000,00 грн. = 140940,00 грн.

Згідно п. 3.1.1. Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити якісно і у встановлений термін від 15 до 30 банківських днів, поставку та монтаж підйомника, відповідно до Техзавдання (Додаток №1), з моменту отримання передоплати в розмірі 50% від загальної суми Договору. Тобто максимальний строк виготовлення, поставки та монтажу, обчислюючи з 18.07.2023 закінчується через 30 банківських днів, а саме - 29.08.2023 р.

Однак, Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, підйомник не поставив, не змонтував його, роботи не виконав.

30.08.2023 Позивачем через електронну пошту направило відповідачеві лист № 53 від 30.08.2023 року, яким просив відповідача закінчити монтажні роботи та провести пусконалагоджувальні роботи підйомника 31.08.2023.

31.08.2023 від Відповідача на електронну адресу позивача надійшов лист про те, що співробітники відповідача лише з 07.09.2023 року продовжать виконувати монтажні роботи. Посилались на сімейні обставини співробітників. Незважаючи на це, відповідач так і не продовжив виконання своїх зобов`язань за Договором. Не приступив до монтажу підйомника ні 07.09.23 року, ні на дату подання позову. Відповідно на час подання позову підйомник відповідачем не поставлений та не змонтований.

В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивачем надіслано відповідачу претензію щодо невиконання умов договору № 7188/30/06 від 14.07.2023 р. зареєстрована за вих. № 56 від 04.09.2023 р. В претензії запропоновано повернути авансові кошти. Претензія надіслана на електронні адреси відповідача та Новою Поштою, так як за домовленістю сторін вибрано саме такий вид листування. Відповідач проігнорував та залишив претензію без відповіді.

27 вересня 2023 року Позивач повторно направив претензію на електронну адресу та на поштову адресу відповідача Вих. №59 від 27.09.2023 р., щодо невиконання умов договору № 7188/30/06 від 14.07.2023 р. Претензія надіслана листом з описом вкладення, про що свідчить опис вкладення у цінний лист з поштовим штемпелем за 27.09.2023 року, накладна № 056 від 27.09.2023 року та фіскальний чек про оплату листа від 27.09.2023 року. Відповідач претензію на пошті не отримав і лист Укрпошта повернула позивачеві. З того часу відповідач не відповідає на телефонні дзвінки та уникає спілкування з позивачем.

Спір виник внаслідок того, що відповідач у визначений строк не виконав роботи за договором, а тому відповідач має повернути позивачу суму авансу в розмірі 375 840, 00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або спроби її визначення.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання з повернення сплаченого позивачем авансу не подано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу 375 840, 00 грн.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХАССЕН» (Україна, 01054, місто Київ, вул. Франка Івана (Шевченківський р-н), будинок 22/24, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОЛІС-ГРУП» (Україна, 25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, ВУЛИЦЯ В`ЯЧЕСЛАВА ЧОРНОВОЛА, будинок 14/2, квартира 2, ) - 375 840 (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. боргу та 5 637 (п`ять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва