ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/109/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ"

про стягнення 610169 грн

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" про стягнення 610169 грн заборгованості за договором поставки від 22.05.2023 № 6392/23/К/БАКВ, з яких - 449962,25 грн основного боргу, 33979,57 грн пені, 89992,45 грн штрафу та 36234,73 грн 36% річних.

Ухвалою від 10.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів.

Відповідач отримала ухвалу 25.01.2024 відповідно до поштового повідомлення про вручення.

Крім того, суд 10.01.2024 направив ухвалу на електронну пошту відповідача зазначену в позові, що підтверджується довідкою.

26.01.2024 через підсистему Електронний суд від представника відповідача - адвоката Луб В.В. надійшла заява про надання доступу до електронної справи для ознайомлення, яке судом задоволено 29.01.2024 відповідно до відмітки працівника суду на заяві.

Відзиву на позов відповідач не надав, через що справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

13.02.2024 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою через часткову сплату 08.02.2024 боргу відповідачем в сумі 70000грн, просить стягнути з нього 540169 грн заборгованості, з яких - 379962,25грн основного боргу, 33979,57 грн пені, 89992,45 грн штрафу та 36234,73 грн 36% річних.

21.02.2024 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою через часткову сплату 19.02.2024 боргу відповідачем в сумі 100000грн, просить стягнути з нього 440169 грн заборгованості, з яких - 279962,25грн основного боргу, 33979,57 грн пені, 89992,45 грн штрафу та 36234,73 грн 36% річних.

Суд відповідно до ст. 46 ГПК України приймає заяви позивача про зменшення розміру позову, через що має місце нова ціна позову 440169 грн, в межах якої і вирішується спір.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

22.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А" (продавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 6392/23/К/БАКВ, за умовами якого продавець зобов`язався поставляти, а покупець приймати та сплачувати вартість сільськогосподарських товарів та супутніх послуг (п. 1.2).

Згідно з п. 1.1 договору, даний договір спрямований на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також надання супутніх послуг, пов`язаних з вирощуванням врожаю, і є змішаним договором, що об`єднує договір поставки та надання послуг.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що орієнтовні ціни на товар та/або надані послуги визначаються у специфікаціях. Сторони встановлюють вартість (ціну) товару в гривнях та відповідний еквівалент у доларах США чи євро. Фактичні ціни та загальна вартість вказуються у видаткових накладних на поставку товарів покупцю та/або рахунках-фактурах. Ціна товару включає вартість тари, пакування й маркування, а також ПДВ. Ціна договору складає загальна вартість фактично поставленого продавцем товару та/або наданих послуг. Сторони домовились, що ціни в гривнях не є фіксованими і можуть бути відкореговані в залежності від курсу гривні.

Сторони домовились використовувати курс долара або євро до гривні, що встановлений на Міжбанківському валютному ринку на сайті https://minfin.com.ua/ua/ в розділі Міжбанківський ринок (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що якщо покупець порушив строки оплати, зазначені в специфікаціях, то він має сплатити за вищим курсом: або за курсом відповідно до п. 2.3, 2.4, 2.4.1 або за курсом на день, що передує оплаті.

Згідно з п. 3.1, 3.2 договору покупець має оплатити товар у строки та в розмірі, зазначені у специфікаціях. Оплата товару здійснюється на основі рахунка-фактури, строк дії якого 1 календарний день. Якщо покупець не сплатив рахунок в зазначений строк, він має отримати новий рахунок. У випадку невиконання цієї умови, здійснена покупцем оплата зараховується відповідно до положень розділу 2 договору.

Відповідно до п. 3.4 договору якщо товар поставляється з відстроченням оплати, то нараховуються проценти на несплачену частину, розмір яких зазначено в специфікаціях.

Сторонами підписано специфікацію № 1 від 22.05.2023 на Сантал 600 л на суму 14886 доларів США, еквівалент в гривні на момент підписання специфікації становив 550332грн. Строки оплати: 60000грн - 23.05.2023, 50066,40грн - 09.06.2023, 440265,60грн - 10.10.2023. Дата поставки товару 26.05.2023.

Відповідач отримав зазначений товар, що підтверджується актами приймання-передачі майна від 23.05.2023та від 29.05.2023, та видатковими накладними № 05/02916 від 23.05.2023 та №05/03603 від 29.05.2023 на загальну суму 550332грн.

Крім того, сторонами підписано специфікацію № 2 від 26.05.2023 на добрива 250 л на суму 4400 євро, еквівалент в гривні на момент підписання специфікації становив 174945грн. Строки оплати: 5248,35грн - 09.06.2023, 169696,65грн - 10.09.2023. Дата поставки товару 29.05.2023.

Відповідач отримав зазначений товар, що підтверджується актом приймання від 29.05.2023, та видатковою накладною від 29.05.2023 № 05/03604 на суму 174945грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З огляду на викладене, вищезазначені видаткові накладні відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Відтак, у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за відпущений позивачем товар.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар:

За специфікацією № 1: 22.05.2023 50000грн, 26.05.2023 10000грн, 29.06.2023 50066,40 грн, 03.11.2023 - 60000грн. Всього відповідачем сплачено 4605,10 дол США, що є еквівалентом в гривні 170066,40грн.

За специфікацією № 2 відповідачем сплачено 23.06.2023 - 5248,35 грн, 31.10.2023 100000грн.

Таким чином, на момент подання позову заборгованість відповідача складала 449962,25 грн за отриманий товар, з яких - 380265,60 грн боргу за специфікацією № 1 та 69696,65 грн за специфікацією № 2.

Під час розгляду справи, відповідач частково сплатив заборгованість, а саме - 08.02.2024 70000грн, а 19.02.2024 - 100000грн.

Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий товар становить 440169грн.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший порядок оплати товару.

Відповідач доказів перерахування боргу в сумі 440169 грн за отриманий товар станом на день розгляду спору, як і будь-яких заперечень не подав, тому позовні вимоги про стягнення 440169 грн основного боргу підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 33979,57 грн пені, нарахованої станом на 26.12.2023, та 89992,45 грн 20% штрафу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 8.5 Договору, за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також у разі прострочення більше 14 днів - 20% від суми несплаченого боргу.

Оскільки на момент звернення з позовом прострочення оплати 449962,25 грн основного боргу мало місце більше 14 днів, то 20% штрафу від цієї суми, тобто 89992,45 грн підлягають стягненню з відповідача.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд дійшов висновку, що він здійснений правильно, тому позовні вимоги про стягнення 33979,57 грн пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони в п. 8.7 договору передбачили, що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо отриманого товару відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує 36% річних, якщо інший розмір не встановлено специфікацією або додатковими угодами до договору.

З огляду на викладене, позивач обгрунтовано просить стягнути з відповідача 36234,73 грн 36% річних, нарахованих станом на 26.12.2023.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 440169 грн, з яких - 279962,25грн основного боргу, 33979,57 грн пені, 89992,45 грн штрафу та 36234,73 грн 36% річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Суд враховує, що за подання даного позову позивач сплатив 9152,54 грн судового збору відповідно до платіжної інструкції від 27.12.2023 № 12649.

З урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 440169грн. Таким чином, за подання позову про стягнення 440169 грн він мав би сплатити 1,5 % від ціни позову згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 6602,54грн судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого 6602,54 грн судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ" (код 03767908, с. Новоселівка Роздільнянського району Одеської області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС-А" (код 39374096, м. Кропивницький вул. Перша Виставкова 29М) 440169 грн заборгованості та 6602,54грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 березня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова