ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/57/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого: судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо", м.Харків, вул.Селянська,110

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Метал Інвест", м.Черкаси, пр.Хіміків,74

про відшкодування збитків у сумі 67168,57 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Гриценко Г.Г. за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Метал Інвест" з вимогами про стягнення витрат на виправлення недоліків після виконання підрядних робіт в сумі 61408,57 грн і витрат на проведення експертизи в сумі 5760,00 грн, а також про відшкодування судових витрат.

До судового засідання від відповідача надійшов письмовий відзив на позов (вх.суду №2256/24 від 05.02.2024) з доказами направлення позивачеві, в якому вимоги заперечив та просить відмовити в позові повністю, оскільки робота виконана та прийнята замовником, а позов вважає надуманим та безпідставним. Особливі умови виконання робіт між сторонами не узгоджувались, спеціальні вимоги до цинкового покриття виробів замовником не висловлювались. До відзиву подано стандарт ISO 1461:22 по гаряче цинковому покриттю деталей зі сталі.

Також надійшла заява відповідача від 02.02.2024 №41 (вх.суду №2255/24 від 05.02.2024) з запереченнями проти розгляду спору в спрощеному провадженні. Просить перейти в загальне позовне провадження та призначити підготовче засідання, оскільки рішення у справі має велике значення для репутації відповідача, а спрощене провадження не надає всіх можливостей для захисту відповідача.

Позивач у відповіді на відзив (вх.суду №3133/44 від 19.02.2024 з доказами направлення відповідачеві) спростовує заперечення відповідача проти позову.

08.02.2024 в суд надійшла заява відповідача (вх.суду №2533/24 від 08.02.2024) про відкладення судового засідання у зв`язку з вибуттям повноважного представника відповідача в закордонне відрядження з доказами направлення позивачеві.

Проведення судового засідання відкладено на 29.02.2024.

В судовому засіданні 29.02.2024:

Представник позивача наполягає на задоволенні вимог та вказує на спричинення відповідачем збитків позивачу внаслідок неналежного виконання підрядних робіт відповідачем по нанесенню гальванічного покриття на металеві вироби позивача.

Позивач заперечив укладання письмового договору з відповідачем у формі єдиного документу та стверджує про погодження з відповідачем істотних умов та особливих вимог до гальванічного покриття виробів з металу позивача.

Позивач вказує на недобросовісну поведінку відповідача та ухилення останнього від комісійного огляду виконаних робіт у позивача при отримані ним виробів. Позивач вказує на надання відповідачеві всіх технічних та технологічних вимог до гальванічного покриття своїх виробів при зверненні до відповідача для виконання ним підрядних робіт. Позивачем надані оригінали документів суду для огляду, копії яких додані до позовної заяви.

За результатами судового розгляду оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносин сторін та обставини:

Між сторонами виникли господарські правовідносини на підставі обміну листами, що направлені на настання певних юридичних наслідків відповідно до приписів ст.ст.4,11 Цивільного кодексу України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" у спірних відносинах виступає як замовник, платник, позивач, кредитор, стягувач.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Метал Інвест" у спірних відносинах виступає як виконавець, боржник, відповідач.

Предметом договору є виконання робіт та надання оплатних послуг з гарячого захисного цинкування металевих виробів позивача в заводських умовах відповідача.

Позивач вказує на помилковість посилання відповідача на реквізити договору від 03.05.2023 №02/05-23 між сторонами, оскільки письмовий двосторонній оплатний строковий консенсуальний договір між сторонами не укладено.

Позивач стверджує на відхилення відповідачем від погоджених між сторонами умов нанесення цинкового захисного покриття на вироби позивача, що призвело до додаткових витрат позивача на усунення недоліків робіт відповідача. Ці додаткові витрати позивач вважає своїми грошовими збитками. Відповідач відмовився компенсувати позивачеві збитки.

Ухилення відповідача від відшкодування збитків стало причиною звернення позивача в господарський суд за захистом порушеного права та примусового стягнення збитків 61408,57 грн, що є предметом спору.

Відповідач надав суду відзив на позов, вимоги заперечив та просить в позові відмовити.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення представника позивача та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку послуг та виконання робіт на території України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача збитків за неналежне виконання підрядних робіт на виготовлення речі за договором, що укладений у спрощеній формі. Письмовий договір у формі єдиного документу між сторонами не підписаний. Позивач вважає помилковим посилання відповідача у рахунках на оплату послуг на умови договору від 03.05.2023 №02/05-23.

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди на виконання робіт та послуг по гальванічному покриттю металевих виробів замовника (позивача) в промислових умовах виконавця (відповідача) шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Істотні умови сторонами не обговорювались, специфікація до договору не сформована та не підписана.

Сторонами не обумовлювалось, яка технологія гарячого цинкування виробів має застосовуватись відповідачем при виконанні замовлення.

Особливі вимоги, особливі умови договору чи процесу виконання замовлення сторонами не обговорювалися.

Позивач направив відповідачеві технічні документи на вироби, позначені як СКЛАДАЛЬНІ КРЕСЛЕННЯ (а.с.31, 32, 90). Ці технічні документи не можуть розцінюватися судом як технологічні карти, специфікації, пояснення технолога чи особливі вимоги до виконання гальванічних робіт відповідачем на замовлення позивача тощо.

Спірні відносини суд розцінює як змішані відносини надання та споживання послуги з нанесення захисного покриття на металеві вироби позивача, що відповідає приписам гл.63 Цивільного кодексу України "Послуга. Загальні положення". Спрощений Договір між сторонами та договірні відносини не заперечені сторонами, спрощений договір не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські правовідносини, пов`язані із виконанням відповідачем послуг та гальванічних робіт з нанесення захисного покриття на партію металевих виробів позивача в промислових умовах відповідача та на його обладнанні - на замовлення позивача.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ст.901. 1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання;

Ст.902. 1. Виконавець повинен надати послугу особисто.

2. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору;

Ст.903. 1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

2. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

На виконання умов спрощеного договору позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі Промо", у період з 31.05.2023 до 06.06.2023 здійснено передачу відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Метал Інвест" матеріалів в переробку (без переходу права власності на вироби):

Акт №ФЛ-0001831 від 31.05.2023 п`ять найменувань виробів (а.с.33). Акт підписаний позивачем та відповідачем;

Акт №ФЛ-0001892 від 06.06.2023 три найменування виробів (а.с.34). Акт не підписаний відповідачем;

Доставка матеріалів відповідачеві підтверджена товарно-транспортною накладною №ФЛ-0000075 від 06.06.2023 з відміткою відповідача про отримання (а.с.35). Дані обставини не оспорюються сторонами.

Відповідачем виставлено позивачеві рахунок на оплату робіт з антикорозійного покриття металоконструкцій методом гарячого цинкування №886 від 02.06.2023 на суму 29400 грн (1400 кг продукції) (а.с.36);

Відповідачем виставлено позивачеві рахунок на оплату робіт з антикорозійного покриття металоконструкцій методом гарячого цинкування №888 від 02.06.2023 на суму 7578,56 грн (302,9 кг продукції) (а.с.37);

Відповідачем виставлено позивачеві рахунок на оплату робіт з антикорозійного покриття металоконструкцій методом гарячого цинкування №954 від 09.06.2023 на суму 3761,80 грн (139,65 кг продукції) (а.с.38);

Відповідачем виставлено позивачеві рахунок на оплату робіт з антикорозійного покриття металоконструкцій методом гарячого цинкування №956 від 09.06.2023 на суму 23100 грн (1100 кг продукції) (а.с.39).

Позивачем оплачені послуги:

12.06.2023 за платіжною інструкцією №1642 на суму 3761,80 грн за послуги нанесення покриття згідно рахунку №954 від 09.06.2023 (а.с.40);

12.06.2023 за платіжною інструкцією №1641 на суму 23100 грн за послуги нанесення покриття згідно рахунку №956 від 09.06.2023 (а.с.41);

12.06.2023 за платіжною інструкцією №1640 на суму 7578,56 грн за послуги нанесення покриття згідно рахунку №888 від 02.06.2023 (а.с.42);

08.06.2023 за платіжною інструкцією №1579 на суму 29400 грн за послуги нанесення покриття згідно рахунку №886 від 02.06.2023 (а.с.43).

Металоконструкції після нанесення гальванічного покриття доставлені перевізником позивачеві за товарно-транспортною накладною (без номера) за замовленням позивача (а.с.44);

Відповідачем оформлено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №809 від 07.06.2023 на 302,9 кг металоконструкцій на суму 7578,56 грн. Акт не підписаний позивачем (а.с.45);

Відповідачем оформлено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №854 від 12.06.2023 на 139,5 кг металоконструкцій на суму 3759,99 грн. Акт не підписаний позивачем (а.с.46);

Відповідачем оформлено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №856 від 12.06.2023 на 1362 кг металоконструкцій на суму 28602 грн. Акт не підписаний позивачем (а.с.47);

Відповідачем оформлено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №857 від 12.06.2023 на 1078 кг металоконструкцій на суму 22638,00 грн. Акт не підписаний позивачем (а.с.48).

Суд акцентує увагу, що позивач не прийняв у відповідача виконані роботи, відповідні комісійні акти не оформлялись позивачем.

Позивачем 16.06.2023 за вих.№113 відповідачеві надіслано письмову вимогу про направлення на підприємство позивача повноважного представника відповідача для комісійного прийняття виконаних відповідачем робіт та усунення недоліків. Металоконструкції знаходяться на складському зберіганні у позивача (а.с.49).

Відповідач відмовився направити повноважного представника та не вважає недоліками виконаної роботи вказані позивачем зауваження лист від 19.06.2023 вих.№209, оскільки особливі вимоги до виконання робіт з гарячого цинкування металовиробів позивачем не ставились (а.с.51-52).

Позивачем замовлено та 22.06.2023 отримано експертний висновок №67-ИМ/23 Харківської Торгово-промислової палати (а.с.53-66 з додатками). Експерт вказує на порушення відповідачем вимог стандарту ISO 1461:2022 четверте видання "Покриття, нанесені методом гарячого цинкування на вироби із чавуну та сталі. Технічні вимоги та методи випродування" при виконанні гарячого захисного цинкування виробів позивача.

Позивач заявляє в судовому засіданні, що він вимушений був замовити додаткові матеріали у третіх осіб за плату та виконати додаткові роботи по усуненню недоліків гарячого цинкування виробів відповідачем всього на суму 61408,57 грн, що відображено в калькуляції позивача від 27.07.2023 з прикладенням первинних документів (а.с.75-84).

Позивач звернувся з претензією до відповідача про відшкодування спричинених збитків на суму 61408,57 грн (вих.№178 від 15.09.2023, а.с.85-89, з доказами направлення відповідачеві).

Відповідач вимоги заперечує та просить в позові відмовити. Вказує на відсутність спеціальних чи істотних умов позивача при формуванні замовлення позивачем гарячого цинкування виробів та при проведенні відповідачем робіт з гарячого цинкування металовиробів позивача.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду та позивачеві по суті спору чи доказів про проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту належного виконання зобов`язання у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення прав та господарського інтересу позивача внаслідок виконання відповідачем замовлених послуг та супутніх робіт з гарячого цинкування металевих виробів позивача, оскільки позивачем не обумовлено технічні та технологічні вимоги до проведення робіт. Якість та товщина захисного цинкового покриття позивачем не оспорюється. Суд враховує, що позивачем не прийняті роботи від відповідача, не підписані подані акти позивачем, не оформлена рекламація відповідно до вимог Постанови Ради Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988 форма П-6, П-7, не висловлені письмові зауваження відповідачеві щодо якості робіт.

Суд при прийнятті рішення не враховує експертний висновок №67-ИМ/23 Харківської Торгово-промислової палати (а.с.53-66 з додатками) як доказ позивача, незважаючи на вказівку експерта на порушення відповідачем вимог стандарту ISO 1461:2022 четверте видання "Покриття, нанесені методом гарячого цинкування на вироби із чавуну та сталі. Технічні вимоги та методи випродування" при виконанні гарячого захисного цинкування виробів позивача, оскільки експерт не був попереджений про кримінальні відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку при проведення експертизи. Крім того, суд враховує застосування експертом до спірних правовідносин стандарту ISO 1461:2022, що не обумовлювалось сторонами при формуванні замовлення.

Позивач не повернув відповідачеві металоконструкції та не запропонував усунути недоліки виконаних робіт.

Суд вважає, що позивачем використано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов не підлягає до задоволення.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача та не стягуються.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо", м.Харків, вул.Селянська,110

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Метал Інвест", м.Черкаси, пр.Хіміків,74

про відшкодування збитків у сумі 67168,57 грн відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 01.03.2024.

Суддя Г.М.Скиба