ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.03.2024 м.Дніпро Справа № 908/1931/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач,

судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

при секретарі судового засідання Солодова І.М.

представники сторін у судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 (повний текст рішення складено 18.10.2023, суддя Науменко А.О.) у справі № 908/1931/23

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (ідентифікаційний код 40311343; 69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А),

до відповідача 1 Громадської організації Бізнес-Союз Порада (ідентифікаційний код 26249837; 69123, м. Запоріжжя, вул. 14 Жовтня, буд. 3, кв. 152),

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Стінгрей (ідентифікаційний код 41888526; 69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236),

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Альбакор (ідентифікаційний код 37129163; 69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236),

до відповідача 4 Асоціації Українських Імпортерів Риби та Морепродуктів, (ідентифікаційний код 37955973; 01004, м. Київ, вул. Дарвіна, буд. 8-А)

про спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з позовом до відповідачів: Громадської організації Бізнес-Союз Порада, Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Стінгрей, Товариства з обмеженою відповідальністю Альбакор, Асоціації Українських Імпортерів Риби та Морепродуктів про спростування недостовірної інформації.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 у даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, належним чином не дослідив та не надав належної правової оцінки обставинам, якими позивач обґрунтував свої вимоги, не надав оцінки доводам позивача стосовно поширення відповідачами недостовірної інформації, що були підставою для звернення з позовом до суду та відмовив у позові з формальних міркувань;

- на веб-сайті ГО «Бізнес-Союз «Порада» в розділі «Новини» від 04.05.2023 була розміщена стаття під назвою «Кому війна, а кому мати рідна чи скільки коштують послуги Держспоживслужби для бізнесу під час війни», яка є загальнодоступною та містить твердження відносно посадових осіб Головного управління, що не відповідають дійсності, а саме: «Знайомтесь начальник Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області Катченко В.Є., міського управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області Латишев О.В. та їх заступник Семенова Н.А., які погрозами штучно створених перешкод вимагають хабарі за кожний виданий дозвільний документ на кожну партію товару, який компанії відвантажують на експорт до інших країн. Так, починаючи з листопада 2022, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили, що з їх приходом на керівні посади Держпродспоживслужби у Запорізькій області підприємства Запоріжжя, які мають намір експортувати власну продукцію та отримати для цього дозвільні документи, повинні за кожну партію товару сплатити їм особисто обумовлену суму готівки, а саме 500 доларів США за кожну машину»;

- окрім цього, до вказаної статті було долучено заяву, адресовану в.о. голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, керівнику Офісу Президента України, Прем`єр-міністру України, Бізнес-омбудсмену, директору НАБУ, голові Запорізької обласної військової адміністрації, яка також містить недостовірні відомості аналогічного змісту;

- позивач, посилаючись на ст. 62 Конституції України, зазначає, що неправдивість вказаної інформації випливає з відсутності доказів притягнення посадових осіб Головного управління до будь-якої корупційної відповідальності, а такі твердження відповідачів нічим не підтверджуються, відповідні докази відповідачами не надаються, в матеріалах справи відсутні;

- відповідачі під час судового розгляду справи факту наявності в опублікованій інформації та листі саме тверджень відносно посадових осіб Головного управління не спростовують, тобто, розповсюджена інформація має характер саме фактичних даних, а не припущень чи оціночних суджень;

- позивач вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08.08.2019 у справі №910/19082/16, де суди встановили розповсюдження інформації, яка виражає припущення, саме як оціночні судження та яка не може вважатися фактичними даними, однак у нашій справі недостовірна інформація розповсюджена саме як фактичні дані, без жодних припущень або оціночних суджень;

- суд, зазначаючи у своєму рішенні про те, що не вбачається порушення права позивача як юридичної особи публічного права, не звернув уваги, що одна з вказаних у публікації та листі посадових осіб є саме начальник Головного управління, діяльність якого нерозривно пов`язана з виконанням повноважень та діловою репутацією позивача;

- скаржник вважає, що відповідачами завдано шкоди немайновим інтересам шляхом порушення законодавчо встановленого права на недоторканість ділової репутації юридичної особи; тому право на захист свого права має бути пов`язано з самим фактом порушення права, в даному випадку з публікацією недостовірної інформації, а не як стверджує суд, з наслідками такого порушення, які можуть настати не одразу після фактичного порушення права;

- відмова у задоволенні позову лише на цій підставі з одночасним встановленням порушення самого права та факту розповсюдження недостовірної інформації, яка не підтверджена з боку відповідачів жодними доказами не відповідає принципам та завданню господарського судочинства та має формальний характер;

- судом першої інстанції не надано жодної оцінки направленню листа з вказаною недостовірною інформацією до адресатів, які не є правоохоронними органами, а також факту того, що спірна інформація не є критикою та не стосується приватного життя.

Відповідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддямивід 06.11.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/1931/23. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/1931/23.

20.11.2022 матеріали справи надійшли суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 у справі № 908/1931/23; розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 07.02.2024 о 10 год. 40 хв.

18.12.2023 від відповідача-1 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким ГО «Бізнес-Союз «Порада» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив відповідача-1 обґрунтований наступним:

- позивачем жодним чином не підтверджено те, що інформація, яка є предметом оскарження, тим чи іншим чином вплинула на ділову репутацію апелянта та на його кількісно-якісні показники, які взагалі ніяк не можуть змінитися, оскільки позивач наділений виключними повноваженнями, здійснювати які не має підстав жодний інший орган чи особа;

- неможливо оцінити ділові якості, надійність, дотримання взятих на себе зобов`язань Головним управлінням Держпродспоживслужби у Запорізькій області як до звернення відповідачів до правоохоронних органів щодо вчинення кримінального правопорушення в ГУ, так і після направлення такого;

- зі змісту позовних вимог не вбачається порушення права позивача як юридичної особи публічного права, не наведено жодних доказів того, що було зіпсовано ділову репутацію Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області;

- начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області Катченко В.Є., начальник міського управління Латишев О.В. скористались правом на захист власних інтересів у суді, у провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ГО «Бізнес-Союз «Порада», ТОВ «Компанія Стінгрей», ТОВ «Альбакор», Асоціація «Українських Імпортерів Риби та Морепродуктів» про захист честі, гідності та ділової репутації;

- щодо тверджень позивача про те, що звернення було направлено не до правоохоронних органів, відповідач-1 зазначає, що законодавство України не містить чіткого переліку державних органів, які є правоохоронними;

- твердження позивача про те, що наслідки поширення такої інформації можуть колись настати та наразі позивач не має жодного належного та допустимого доказу про те, що такі наслідки настануть є винятково припущенням позивача та не може братись судом до уваги;

- оскаржувана інформація не є недостовірною, оскільки остання відповідає дійсності та містить відомості про явища та події, які існували; позивачем не наведено жодного належного та допустимого доказу щодо того, що спірна інформація є недостовірною та що її поширення завдало шкоди особистим немайновим благам чи перешкоджало повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

28.12.2023 від представника відповідачів 2, 3, 4 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просять залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив відповідачів-2, 3, 4 обґрунтований наступним:

- як вбачається зі спірної публікації мова йшла про дії конкретних посадових осіб, а не про діяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області в цілому;

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скористалися своїм правом на судовий захист як фізичні особи, про що свідчить розгляд Заводським районним судом м. Запоріжжя справи №332/2759/23 про захист честі, гідності та ділової репутації;

- з урахуванням Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів можна зробити висновок, що у Держпродспоживслужби існує свого роду монополія на здійснення своїх функцій і жодні інші підприємства, установи, організації не можуть виконувати визначені чинним законодавством України функції центрального органу виконавчої влади;

- позивачем не наведено жодних доказів того, що даною публікацією або колективним зверненням відповідачів до компетентних органів було зіпсовано ділову репутацію ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області як юридичної особи публічного права, що призвело до настання негативних наслідків в діяльності цього органу виконавчої влади;

- наголошуємо, що у провадженні другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) перебуває кримінальне провадження за №0000038 від 03.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди окремими посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області та міського управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області;

- відповідачі направили колективне звернення до в.о. голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, керівника Офісу Президента України, Прем`єр-міністра України, Бізнес-омбудсмена, директора НАБУ, голови Запорізької обласної військової адміністрації як до вищих органів в ієрархічній системі органів виконавчої влади України з метою захисту своїх прав і законних інтересів та перешкоджанню здійснення незаконної діяльності посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, а не з метою розповсюдження недостовірної інформації.

У судовому засіданні, що відбулося 07.02.2024, усі сторони забезпечили явку своїх повноважних представників.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник відповідача-1 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник відповідачів-2,3,4 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції - залишити в силі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, відповіді на поставлені головуючим суддею питання, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила оголосити перерву по справі до 06.03.2024 о 12:40.

15.02.2024 від апелянта до суду надійшла заява за підписом в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області Шиб В.Р., якою позивач, у зв`язку з кадровими змінами, за таких обставин відсутністю предмету спору, з метою недопущення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи, враховуючи той факт, що вказана у цій заяві особа скористалась своїм правом на судовий захист саме як фізична особа, про що свідчить розгляд справи №332/2759/23 Заводським районним судом м. Запоріжжя, а також правову позицію, викладену у рішенні Верховного Суду у справі № 910/19082/16, керуючись ст.ст. 42, 46, 191, 231, 274 ГПК України, просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі №908/1931/23 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області до відповідачів: Громадської організації Бізнес-Союз Порада, Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Стінгрей, Товариства з обмеженою відповідальністю Альбакор, Асоціації Українських Імпортерів Риби та Морепродуктів про спростування недостовірної інформації; розглянути справу №908/1931/23 за відсутності сторони позивача (апелянта) за наявними в матеріалах справи документами.

До вказаної заяви позивач додав наступні копії документів:

- виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 є виконуючим обов`язки начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області згідно з наказом Держпродспоживслужби України від 26.12.2023 №824-к;

- наказу Держслужби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №824-к від 26.12.2023 Про виконання обов`язків начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, відповідно до якого виконання обов`язків начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, до призначення в установленому законодавством порядку керівника цього територіального органу, покладено з 01.01.2024 на ОСОБА_3 , начальника управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області, з наданням йому права першого підпису організаційно-розпорядчих та фінансових документів;

- наказу Держслужби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №793-к від 13.12.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- доказів направлення заяви іншим сторонам по справі.

У судове засідання 06.03.2024 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені судом апеляційної інстанції належним чином.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про розгляд справи, а також заяву позивача про розгляд справи №908/1931/23 за його відсутності, колегія суддів, порадившись на місці, вирішила розглянути справу за відсутності представників сторін, що повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши заяву ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області про відмову від позову та закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 14 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Складовою зазначеного принципу є можливість суб`єкта відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто, право особи на звернення до суду з позовом рівною мірою стосується й права такої особи на відмову від такого позову або частини позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2. п. 1. ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст. 274 ГПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам наслідки відмови позивача від позову, які установлені ч. 3 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Позивач у своїй заяві зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки відмови від позову, а також наслідки закриття провадження по справі, які передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 231 ГПК України.

Заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі підписав особисто ОСОБА_3 , в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби у Запорізькій області.

Дослідивши подану позивачем заяву, колегія суддів встановила, що така заява підписана уповноваженою особою, відтак, відповідає вимогам ст. 191 ГПК України та з урахуванням того, що відмова від позову є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства, передбаченого у ст. 14 ГПК України, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову у даній справі.

Відповідно до ст. 274 ГПК України у разі прийняття відмови від позову, провадження у справі №908/1931/23 підлягає закриттю.

Ураховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову, а відтак, провадження у справі № 908/1931/23 підлягає закриттю, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 у справі №908/1931/23 визнанню нечинним.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Порядок повернення судового збору врегульований статтею 7 Закону України "Про судовий збір". Наведеною статтею передбачено, що повернення судового збору з державного бюджету відбувається за відповідним клопотанням особи. З огляду на те, що таке клопотання позивачем не заявлено, питання про повернення 50% судового збору, сплаченого заявником апеляційної скарги, судом не вирішується. При цьому, апеляційний господарський суд вважає за необхідне роз`яснити апелянту його право звернутися з таким клопотанням.

Керуючись ст.ст. 130, 191, 231, 234, 274, 275 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про відмову від позову та закриття провадження у справі №908/1931/23 - задовольнити.

Прийняти відмову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від позову у справі №908/1931/23.

Визнати нечинним рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 у справі №908/1931/23.

Провадження у справі №908/1931/23 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 07.03.2024

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін