ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1405/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання Круглецької А.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кужель З.П. - адвокат, ордер серія АМ №1070259 від 10.01.2023;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Черняхівська аграрна група"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі

Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

"Черняхівський елеватор"

про стягнення 913 556,00грн.

Процесуальні дії у справі.

Приватне підприємство "Черняхівська аграрна група" звернулося до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Черняхівський елеватор" про стягнення 913 556,00грн вартості переданого на зберігання зерна соняшника 2022 року урожаю в кількості 93 220 кг, а також судових витрат.

Ухвалою від 25.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Розгляд справи у підготовчому провадженні неодноразово відкладався.

Ухвалою від 30.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1405/23 до судового розгляду по суті на 29.02.2024.

29.02.2024 представник АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надіслав клопотання про долучення листа Філії АТ "ДПЗК України" від 28.02.2024 вих.№72, адресованого ПП "Черняхівська аграрна група", наданого у відповідь на звернення позивача від 03.01.2024.

Також від представника відповідача на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що підсистема "Електронний суд" не працює, що унеможливлює участь представника у судовому засіданні з незалежних від нього причин.

У засіданні суду 29.02.2024 представник ПП "Черняхівська аграрна група" заперечив проти приєднання до матеріалів справи клопотання представника відповідача про долучення документів, а також заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи зазначивши, що підсистема "Електронний суд" працює і є технічна можливість під`єднатися до відеоконференції.

Суд у судовому засіданні 29.02.2024 перевірив можливість під`єднання учасників справи до розгляду справи в режимі відеоконференції, зокрема, секретар безперешкодно під`єднала представника позивача до відеоконференцзв`язку в підсистемі "Електронний суд". Отже судом встановлено, що система відеоконференцзв`язку в підсистемі "Електронний суд" працює, що зафіксовано в протоколі судового засідання, відповідно, доводи представника відповідача на протилежне не підтвердились.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 20.11.2023, задовольняючи клопотання представника відповідача про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, попередив представника відповідача - АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" було попереджено про те, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (ч. 5 ст. 197 ГПК України).

Також суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст.202 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судове засідання 29.02.2024 явка представників сторін обов`язковою не визнавалась і нез`явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом також враховано, що відповідачем в процесі розгляду справи було подано відзив на позовну заяву з додатками, тобто, останній скористався своїми правом на подачу заяви по суті, в якій письмово виклав свої заперечення щодо позовних вимог позивача у справі.

З огляду на викладене, оскільки судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без участі представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та здійснення її розгляду за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 29.02.2024 представник ПП "Черняхівська аграрна група" підтримав позовні вимог з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив та просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.02.2024 суд оголосив зміст відзиву відповідача на позов та заяви відповідача від 10.01.2024 щодо виконання вимог ухвали суду.

Суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, заслухав заключне слово представника позивача.

29.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Згідно з позовними вимогами, Філія акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на вимогу ПП "Черняхівська аграрна група" не відвантажила поклажодавцю зерно соняшника 2022 року урожаю в кількості 93 220 кг, чим порушила умови договору складського зберігання зерна від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача 913 556,00грн вартості переданого на зберігання зерна.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що пунктами 6.1. та 6.3. договору від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022 передбачено перелік документів для відвантаження зерна, ненадання яких є порушенням умов договору, і надає право зерновому складу не відвантажувати зерно до моменту усунення поклажодавцем таких порушень. Крім того, посилається на те, що у листі-вимозі від 12.09.2023 №71 ПП "Черняхівська аграрна група" визнало існування заборгованості перед філією за послуги зернового складу по зберіганню зерна. Вказана заборгованість була погашена ПП "Черняхівська аграрна група" лише 08.09.2023 року. Тому вважає, що до моменту погашення позивачем вказаної заборгованості, філія мала право не відвантажувати зерно, що відповідає умовам договору. Разом з цим відповідач доводить, що після погашення цієї заборгованості ПП "Черняхівська аграрна група" не зверталося до філії з письмовою заявою про відвантаження зерна, а також не надавало документи передбачені п. 6.1, 6.3. договору та нормами ч. 7 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні". Водночас відповідач зауважує, що позивачем не надано опису вкладення щодо надсилання вимоги №64 від 04.08.2023, до якої, як стверджує позивач, було додано заяву на відвантаження зерна від 21.06.2023, оригінал складської квитанції, довіреність на отримання зерна із зазначенням його кількості та підписаного поклажодавцем акту звірки взаємних розрахунків станом на дату відвантаження. Вказує, що позивачем було надано докази надсилання вимоги про повернення залишків зерна соняшника №71 від 12.09.2023, однак до вказаної вимоги позивачем не додано документів, передбачених пунктами 6.1, 6.3 договору. У зв`язку з цим вважає, що у відповідача була відсутня інформація щодо дати відвантаження зерна, необхідного обсягу зерна, який підлягає відвантаженню, також відсутня інформація про уповноважену особу, яка має право отримувати зерно та вид транспорту на який необхідно здійснити відвантаження. Враховуючи порушення позивачем умов відвантаження залишку зерна, а саме ненадання зерновому складу необхідних для цього документів у визначеному п. 6.1, п. 6.3 порядку та строки, у зернового складу відсутні підстави для відвантаження зазначеного зерна.

У відповіді на відзив позивач вказав, що актом-розрахунком №28 /нестача/ від 21.06.2023 встановлено нестачу зерна соняшника н/кл. 2022 року та зазначено, що зерновим складом підлягає поверненню поклажодавцю зерно соняшника н/кл. 2022 р. у кількості 93 220 кг. В порушення приписів ст. 24 Закону України "Про зерно і ринок зерна в України" відповідач не забезпечив схоронність зерна, переданого для зберігання, що підтверджується актом-розрахунком /нестача/ №28 від 21.06.2023, який підписали сторони. Отже, у відповідності до п. 6.9 договору складського зберігання зерна сам факт існування зазначеного акту-розрахунку підтверджує, що позивач звертався із заявою до зернового складу на відвантаження зерна. Зазначає, що Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області відкрито кримінальне провадження №0000327 від 23.06.2023 року за фактом заволодіння службовими особами Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" протягом 2022-2023 років зерном соняшнику в 93 200 кг, які перебували на відповідальному зберіганні, що підтверджує витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2023 року про реєстрацію кримінального провадження N?0000327 від 23.06.2023 року. Твердження відповідача про те, що позивачем недотримано умови пункти 6.1, п.6.3 договору, позивач вважає помилковим, оскільки акт-розрахунок №28 від 21.06.2023, який сторони підписали, підтверджує відсутність зерна соняшника, переданого на зберігання. Це, на думку позивача, не впливає на те, що товар, переданий на зберігання, не підлягає поверненню поклажодавцю або його власнику. Доводить, що у відповідності до п.12.3 договору зерновий склад зобов`язаний письмово не пізніше ніж за сім днів до закінчення граничного строку зерна попередити поклажодавця про його закінчення і визначити граничний строк відвантаження зерна, однак відповідачем було проігноровано умови цього пункту, що також вказує на відсутність станом на 21.06.2023 року на зберіганні відповідача зерна соняшника.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

05.10.2022 між Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (зерновий склад / відповідач) та Приватним підприємством "Черняхівська аграрна група" (поклажодавець / позивач) укладено договір складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 (а.с.21-46), за умовами якого поклажодавець зобов`язаний передати зерно, а зерновий склад зобов`язаний прийняти його на зберігання на умовах, визначених договором, і в установлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором та законодавством (п.1.1 договору)

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3., 1.4. договору, зерно - плоди зернових, зернобобових, насіння олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей. Ранні зернові культури - зерно зернових, зернобобових і олійних культур: пшениця, ячмінь, жито, овес, гречка, горох, тритикале, рис, нут, вика, насіння льону, гірчиці, насіння ріпаку. Пізні зернові культури - зерно зернових, зернобобових і олійних культур: кукурудза, соя, просо, сорго, насіння: соняшника.

Як визначено п. 1.6. договору, ранні й пізні зернові культури приймаються зерновим складом на зберігання за умови наявності вільних місткостей, передачі на зберігання зерна у повному обсязі, відповідно до додатку № 8 договору та граничного строку зберігання такого зерна:

- для ранніх зернових культур - до "01" листопада 2022 року;

- для пізніх зернових культур - до "31" травня 2023 року.

Сторони у п. 1.8. договору погодили, що кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом поклажодавцю відповідно до умов договору.

За пунктом 3.1. договору зерновий склад приймає від поклажодавця зерно, забезпечує його кількісне і якісне зберігання, та здійснює відвантаження (видачу) зерна поклажодавцю.

Зерновий склад видає поклажодавцю складські документи на зерно не пізніше наступного робочого дня після передачі зерна на зберігання (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору, після закінчення строку зберігання зерна, поклажодавець зобов`язаний забрати зерно із зернового складу не пізніше останнього дня граничного строку зберігання, вказаного у пункті 1.6., 12.1. договору.

У п. 3.5. договору зазначено, що зерновий склад повинен повернути зерно за першою вимогою поклажодавця у разі, коли передбачений договором строк зберігання закінчився.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що часткове або повне відвантаження зерна здійснюється зерновим складом на підставі письмової заяви поклажодавця (додаток №5 до договору) із зазначенням найменування зерна, його кількості (ваги), експедитора/ перевізника, виду транспорту та дати відвантаження. Заява має бути надана зерновому складу не пізніше ніж за 10 робочих днів до запланованої дати відвантаження зерна поклажодавець зобов`язаний письмово повідомити про це зерновий склад. Кількість (вага), строки та спосіб відвантаження зерна (в тому числі - перелік транспортних засобів, водіїв та експедиторів) узгоджуються поклажодавцем з зерновим складом з урахуванням технічних можливостей зернового складу, погодних умов та інших факторів.

Відповідно до п. 6.2 договору, поклажодавець здійснює зазначене повідомлення зернового складу про намір відвантажити зерно шляхом надання заяви на відвантаження зерна (форма заяви - додаток №5 до договору, що є його невід`ємною частиною).

Згідно з п. 6.3. договору, для отримання зерна поклажодавець зобов`язаний надати зерновому складову оригінал першого примірника складського документа на зерно, заяву на відвантаження зерна встановленої форми (додаток №5 до договору), довіреність на отримання зерна із зазначенням його кількості та підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на дату відвантаження. Ненадання будь-якого з вказаних документів є порушенням умов договору і надає зерновому складу право не відвантажувати зерно до моменту усунення поклажодавцем таких порушень.

У випадку, якщо поклажодавець забирає партію зерна в меншій кількості, ніж вказано в складському документі на зерно, зерновий склад видає йому, в обмін на раніше виписаний документ, новий складський документ із зазначенням залишкової кількості зерна, розрахованої на підставі відповідного акта-рахунка зернового складу, з урахуванням даних особового рахунку поклажодавця (п.6.4 договору).

Пунктом 6.6. договору визначено, що відвантаження зерна проводиться після повної оплати поклажодавцем послуг зернового складу, включно з оплатою послуг по відвантаженню зерна.

Доказом виконання зерновим складом обов`язку з відвантаження партії зерна належної кількості та якості на момент такого відвантаження, є відповідна товарно-транспортна накладна (форма №1-ТТН) або залізнична накладна, погашена складська квитанція на зерно, виправлення в тексті яких не допускаються (п.6.13. договору).

За п. 10.1. договору зерно, передане на зберігання, є власністю поклажодавця.

Як передбачено п. 12.1. договору, строк зберігання зерна - до подання поклажодавцем вимоги про його повернення, але у будь-якому випадку, повернення зерна всіх зернових, зернобобових, олійних культур, крім випадку, передбаченого п.1.6. цього договору, поклажодавцю відбувається не пізніше "31" травня 2023 року.

Граничний строк зберігання зерна може бути продовжений виключно шляхом укладання додаткової угоди до договору (п. 12.2. договору).

Додатковою угодою №1 від 06.10.2022 до договору складського зберігання зерна від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022 сторони узгодили вид та тариф на надання послуг по відвантаженню зерна у святкові та вихідні дні, за наявності письмової заяви поклажодавця на проведення відвантаження належного йому зерна у ці дні (а.с.47-48).

На виконання умов договору від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022, ПП "Черняхівська аграрна група" передало на зберігання Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" зерно соняшника н/ кл. 2022 р.

Факт прийняття від поклажодавця на зберігання зерна соняшника н/кл. 2022 р. підтверджується складськими квитанціями на зерно: №273 від 04.11.2022 року (серія БВ №196423) на залікову вагу 76 570 кг, №274 від 05.11.2022 (серія БВ №196424) на залікову вагу 111 371 кг, №276 від 06.11.2022 (серія БВ №196426) на залікову вагу 18 405 кг; №279 від 09.11.2022 (серія БВ №196429) на залікову вагу 116 949 кг, №280 від 10.11.2022 (серія БВ №196430) на залікову вагу 117 374 кг, що відповідає ДСТУ 7011:2009 (а.с. 53, 52, 51, 50, 54).

01.06.2023 Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та Приватне підприємство "Черняхівська аграрна група" підписали додаткову угоду №1 до договору складського зберігання зерна від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022, у якій продовжити строк дії договору та граничний строк зберігання зерна до 30 червня 2023 року (а.с.49).

Згідно з актом - розрахунком №28 /нестача/ від 21.06.2023, складеним за місцем зберігання зерна соняшника н/кл. 2022 року, комісія у складі представників філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" та представника ПП "Черняхівська аграрна група" на підставі договору складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022, здійснили перевірку (результатів операцій із зерном соняшника н/кл. 2022 р, відповідності кількісних та якісних облікових даних, втрат та кількості зерна і відходів, що підлягають поверненню), за результатами якої встановлено нестачу зерна соняшника н/кл. 2022 р, а також визначено, що зерновий склад повинен повернути поклажодавцю зерно соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг. Вказаний акт підписаний представниками сторін, а їх підпипси скріплені печатками підприємств (а.с.55).

04.08.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" надіслало на адресу Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" вимогу №64 від 04.08.2023 про повернення залишків зерна соняшника н/кл. 2022 р. у кількості 93 220 кг та просило повідомити про строки реального відвантаження зерна в залишковій кількості. Вимогу філія отримала 19.08.2023 (а.с. 57-58, 59- 60, 166-174). У даній вимозі зазначено, що додатками до нього є: оригінал першого примірника складського документа на зерно, заява на відвантаження зерна встановленої, форми згідно з додатком №5 до договору складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022, довіреність на отримання зерна із зазначенням його кількості, акт - розрахунок №28 /нестача/ від 21.06.2023 (а.с. 152, 153, 154, 155). Вказану вимогу відповідач одержав 19.08.2023, що підтверджується трек-номером відстеження поштового відправлення.

Позивач стверджує, що на адресу підприємства від Акціонерного товариства "Державна продовольча - зернова корпорація України" надійшов лист від 21.08.2023 за вих. №130- 12-19/2224 про термінове погашення боргу у розмірі 53 601,14 грн перед філією АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" за договором складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022.

08.09.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" сплатила Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" 53 601,14 грн за договором складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022, що підтверджується платіжними інструкціями: №951, № 952, №953 (а.с. 63-64).

12.09.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" надіслало на адресу АТ "Державна продовольча - зернова корпорація України" вимогу вих. №71 від 12.09.2023 про повернення залишків зерна соняшника володільцю складського документа з проханням повернути залишки зерна соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг та повідомити про строки реального відвантаження зерна в залишковій кількості. У даній вимозі зазначено, що додатками до неї є: копія акта - розрахунку №28 від 21.06.2023, платіжні інструкції №951, № 952, №953 від 08.09.2023, копія вимоги №64 від 04.08.2023 з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 63-68, 175-180). Вказану вимогу одержувач отримав 19.09.2023, що підтверджується трек-номером відстеження поштового відправлення.

У листі від 03.10.2023 №130-2-3195/2-19/2673 АТ "Державна продовольча - зернова корпорація України", наданому у відповідь на вимогу ПП "Черняхівська аграрна група" №71 від 12.09.2023, АТ "ДПЗКУ" зазначило, що після погашення заборгованості ПП "Черняхівська аграрна група" не зверталося до Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" з письмовою заявою про відвантаження зерна, а також не надало документи, які відповідно до п. 6.1., 6.3. договору та норм ч. 7 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" є підставою для відвантаження зерна. За вказаного, у філії не виникало підстав та обов`язку щодо відвантаження соняшника ПП "Черняхівська аграрна група" (а.с. 62).

За доводами позивача, Філія АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" порушила умови договору складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022 та не відвантажила насіння соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг; факт відсутності зазначеного зерна підтверджується актом-розрахунком №25 /нестача/, тому ПП "Черняхівська аграрна група" звернулося з позовом до суду про стягнення 913 556,00грн вартості переданого на зберігання зерна соняшника 2022 року урожаю.

Зазначений розмір вартості зерна соняшника визначений на підставі довідки Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" від 17.10.2023 №111/380, яка видана ПП "Черняхівська аграрна група", згідно з якою рівень закупівельних цін на внутрішньому ринку України на насіння соняшника на умовах поставки EXW- склад /завод становив 9 800 -11 400 грн/тонна (а.с. 70).

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.2 ст. 193 ГК України).

Згідно з матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору складського зберігання зерна від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (ч. 1 ст. 938 ЦК України).

Як визначено ч.1 ст. 943 ЦК України, зберігач зобов`язаний виконувати свої обов`язки за договором зберігання особисто.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч.1 ст. 946 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 949 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до ст. 953 ЦК України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні").

У ч. 7 ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зазначено, що видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна (ч. 1 ст. 27 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні").

Положеннями ст. 31 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що поклажодавець зерна зобов`язаний забрати зерно у зернового складу після закінчення строку зберігання зерна. Зерновий склад зобов`язаний письмово за сім днів до закінчення строку зберігання зерна попередити поклажодавця зерна про закінчення строку зберігання зерна та запропонувати термін витребування зерна. Якщо поклажодавець зерна у запропонований зерновим складом термін не забрав зерно, зерновий склад має право продати його на конкурентних засадах. Кошти, одержані від продажу зерна, передаються поклажодавцю зерна за вирахуванням сум, належних зерновому складу, у тому числі його витрат щодо продажу зерна.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

За поданими до справи доказами судом встановлено, що до закінчення строку зберігання зерна за договором від 05.10.2022 №71-ЗБ/2022, на складі зберігача комісія у складі представників філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" та представника ПП "Черняхівська аграрна група" виявила нестачу зерна соняшника н/кл. 2022 р. та встановила, що зерновий склад повинен повернути ПП "Черняхівська аграрна група" зерно соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг, що підтверджується актом-розрахунком №28 /нестача/ від 21.06.2023 (а.с.55).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що часткове або повне відвантаження зерна здійснюється зерновим складом на підставі письмової заяви поклажодавця (додаток №5 до договору) із зазначенням найменування зерна, його кількості (ваги), експедитора/ перевізника, виду транспорту та дати відвантаження. Заява має бути надана зерновому складу не пізніше ніж за 10 робочих днів до запланованої дати відвантаження зерна поклажодавець зобов`язаний письмово повідомити про це зерновий склад. Кількість (вага), строки та спосіб відвантаження зерна (в тому числі - перелік транспортних засобів, водіїв та експедиторів) узгоджуються поклажодавцем з зерновим складом з урахуванням технічних можливостей зернового складу, погодних умов та інших факторів.

Відповідно до п. 6.2 договору, поклажодавець здійснює зазначене повідомлення зернового складу про намір відвантажити зерно шляхом надання заяви на відвантаження зерна (форма заяви - додаток №5 до договору, що є його невід`ємною частиною).

Згідно з п. 6.3. договору, для отримання зерна поклажодавець зобов`язаний надати зерновому складову оригінал першого примірника складського документа на зерно, заяву на відвантаження зерна встановленої форми (додаток №5 до договору), довіреність на отримання зерна із зазначенням його кількості та підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на дату відвантаження. Ненадання будь-якого з вказаних документів є порушенням умов договору і надає зерновому складу право не відвантажувати зерно до моменту усунення поклажодавцем таких порушень.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що відвантаження зерна проводиться після повної оплати поклажодавцем послуг зернового складу, включно з оплатою послуг по відвантаженню зерна.

04.08.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" надіслало Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" засобами поштового зв`язку вимогу №64 від 04.08.2023 про повернення залишків зерна соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг та просило повідомити про строки реального відвантаження зерна в залишковій кількості (а.с. 56-58, 59- 60). Додатками до зазначеної вимоги є: оригінал першого примірника складського документа на зерно; заява на відвантаження зерна встановленої форми згідно з додатком №5 до договору складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022; довіреність на отримання зерна із зазначенням його кількості; акт - розрахунок №28 /нестача/ від 21.06.2023 (а.с. 152, 153, 154, 155). Вказану вимогу відповідач одержав 19.08.2023, що підтверджується трек-номером відстеження поштового відправлення.

Як стверджує позивач, на адресу підприємства від Акціонерного товариства "Державна продовольча - зернова корпорація України" надійшов лист від 21.08.2023 за вих. №130- 12-19/2224 щодо термінового погашення боргу у розмірі 53 601,14 грн перед філією АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" за договором складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022.

08.09.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" сплатила Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" 53 601,14 грн за договором складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022 від 05.10.2022, що підтверджується платіжними інструкціями: №951, № 952, №953 (а.с. 63-64).

12.09.2023 ПП "Черняхівська аграрна група" надіслало засобами поштового зв`язку на адресу АТ "Державна продовольча - зернова корпорація України" вимогу вих. №71 від 12.09.2023 про повернення залишків зерна соняшника володільцю складського документа з проханням повернути залишки зерна соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг та повідомити про строки реального відвантаження зерна в залишковій кількості. У даній вимозі зазначено, що додатками до неї є: копія акта - розрахунку №28 від 21.06.2023, платіжні інструкції №951, № 952, №953 від 08.09.2023, копія вимоги №64 від 04.08.2023 з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 63-68, 175-180). Вказану вимогу одержувач отримав 19.09.2023, що підтверджується трек-номером відстеження поштового відправлення.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву підтвердив факт одержання відповідачем вимоги №64 від 04.08.2023, однак зазначив, що позивачем не надано суду доказів (опису вкладення) щодо надіслання вимоги №64 від 04.08.2023 до якої, як стверджує позивач, було додано заяву на відвантаження зерна від 21.06.2023, оригінал складської квитанції, довіреності на отримання зерна із зазначенням його кількості та підписаного поклажодавцем акту звірки взаємних розрахунків станом на дату відвантаження. Також представник підтвердив факт одержання відповідачем вимоги №71 від 12.09.2023, однак зазначив, що до вказаної вимоги не було додано документів передбачених п.6.1, 6.3 договору. Зазначає, що заява на відвантаження зерна, а не її копія має бути надана поклажодавцем зерновому складу не пізніше, ніж за 10 робочих днів до запланованої дати відвантаження. Посилаючись на наведене, відповідач доводить, що у філії не виникло підстав та обов`язку щодо відвантаження соняшнику ПП "Черняхівська аграрна група".

Представник відповідача подав до суду клопотання від 07.12.2023, в якому просив витребувати у ПП "Черняхівська аграрна група" оригінал опису вкладення щодо надсилання вимоги №64 від 04.08.2023, оригінал складської квитанції, довіреності на отримання зерна, підписаного позивачем акту звірки взаємних розрахунків станом на дату відвантаження, копію вимоги №64 від 04.08.2023 з додатками (а.с. 144-145).

З метою з`ясування обставин щодо того, які документи надсилались позивачем відповідачу разом з вимогами №64 від 04.08.2023 та №71 від 12.09.2023 та які було одержано відповідачем, суд ухвалою від 07.12.2023 зобов`язав: позивача надати суду належним чином засвідчені копії вимоги №64 від 04.08.2023 з додатками та вимоги №71 від 12.09.2023 з додатками, які надсилались на адресу відповідача; відповідача надати суду вимогу позивача №64 від 04.08.2023 з додатками та вимогу позивача №71 від 12.09.2023 з додатками. Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача надати письмові пояснення уповноваженої відповідальної особи відповідача щодо фактичної наявності та/або відсутності на зберіганні у відповідача зерна позивача - соняшника н/кл. 2022 р в кількості 93 220 кг (а.с. 143). Слід зазначити, що в судовому засіданні 07.12.2023 представник позивача вказав, що вимога позивача №64 від 04.08.2023 з додатками надсилалась відповідачу без опису вкладення.

На виконання вимог суду представник позивача надіслав до суду копії вимоги №64 від 04.08.2023 з додатками та вимоги №71 від 12.09.2023 з додатками, які надсилались на адресу відповідача (а.с.148-163). При цьому, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що оригінали зазначених документів були надіслані відповідачу, а у позивача залишились лише копії.

Відповідач вимоги ухвали суду від 07.12.2023 не виконав. У заяві від 10.01.2024 представник відповідача зазначив, що до позову позивач не додав належних доказів надсилання відповідачу вимоги позивача №64 від 04.08.2023, а саме не надав опису вкладення у цінний лист. В свою чергу зазначив, що реалізовуючи своє право на звернення до суду та формуючи зміст позовних вимог, позивач не вважав за необхідне витребувати вказані документи для захисту своїх прав. Отже, суд, випробовуючи вказані документи, фактично діє в інтересах позивача, чим порушує принцип незалежності та безсторонності судді. В свою чергу, відповідач не зобов`язаний надавати докази, які б могли підтвердити позовні вимоги позивача (а.с. 192-193).

Дослідивши матеріали справи, суд враховує, що ПП "Черняхівська аграрна група" у заяві на відвантаження зерна від 21.06.2023 просило зерновий склад забезпечити відвантаження зерна соняшника некласного 2022 року урожаю обсягом 107,01 тонн у строк не пізніше 04.07.2023 (а.с.154). Цього ж дня зафіксовано на зерновому складі нестачу зерна соняшника н/кл. 2022 р. у кількості 93 220 кг, що підтверджується актом-розрахунком №28 /нестача/ від 21.06.2023, який підписали уповноважені представники сторін.

ПП "Черняхівська аграрна група" у вимозі №64 від 04.08.2023 просило повернути залишки зерна соняшника н/кл. 2022 р в кількості 93 200кг володільцю складського документа. Факт одержання даної вимоги відповідач визнав. Після її одержання відповідач не направив позивачу повідомлення із зауваженнями щодо неодержання документів, перелік яких наведено у вимозі №64 від 04.08.2023. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Лише у відзиві на позов відповідач зазначав про ненадання суду доказів (опису вкладення) щодо надсилання вимоги №64 від 04.08.2023. З даного приводу суд враховує, що умовами договору складського зберігання №71-Зб/2022 від 05.10.2022 не передбачено обов`язковість направлення документів визначених у п.6.1, п.6.3 договору, саме листом з описом вкладення. Пункт 6.1 договору передбачає обов`язок лише письмового повідомлення зернового складу про дату відвантаження зерна, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до ст.79 ГПК України, обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За вказаного, факт надсилання позивачем відповідачу вимоги №64 від 04.08.2023 з додатками підтверджується наданими представником позивача доказами та відповідачем не спростовано. Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2023 не надав для огляду вимогу позивача №64 з додатками, яка була одержана від позивача 19.08.2023.

Суд встановив, що до відома позивача було доведено лише про необхідність здійснення оплати філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" у сумі 53 601,14 грн за послуги зберігання. Оплату вказаної суми позивачем було здійснено від 05.10.2022, що підтверджується платіжними інструкціями: №951, № 952, №953 (а.с. 63-64).

В подальшому, позивач у вимозі №71 від 12.09.2023 просив повернути залишки зерна соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг володільцю складського документа та повідомити про строки реального відвантаження зерна в залишковій кількості.

У відповідь на дану вимогу позивача відповідач в листі 03.10.2023 №130-2-3195/2-19/2673 зазначив, що після погашення заборгованості ПП "Черняхівська аграрна група" не зверталося до Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" з письмовою заявою про відвантаження зерна, а також не надало документи, які відповідно до п. 6.1., 6.3. договору та норм ч. 7 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" є підставою для відвантаження зерна, тому у філії не виникало підстав та обов`язку щодо відвантаження соняшника ПП "Черняхівська аграрна група".

Суд не погоджується із зазначеними відповідачем в листі доводами, оскільки умовами договору не передбачено необхідність повторного надіслання переліку документів зазначених в п. 6.1, п. 6.3 договору. Після отриманої позивачем оплати за складське зберігання зерна, відповідно до платіжних інструкцій №951, № 952, №953 від 08.09.2023, у Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" виник обов`язок відвантажити соняшник ПП "Черняхівська аграрна група".

За умовами п. 3.5 договору зерновий склад повинен повернути зерно за першою вимогою поклажодавця у разі, коли передбачений договором строк зберігання закінчився.

Станом на час направлення позивачем вимог №64 від 04.08.2023 та №71 від 12.09.2023 строк зберігання зерна закінчився.

У відповідності до п.12.3 договору, яка кореспондується з приписами ст. 31 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний письмово не пізніше ніж за сім днів до закінчення граничного строку зерна попередити поклажодавця про його закінчення і визначити граничний строк відвантаження зерна.

Однак відповідачем не надано доказів вчинення дій на виконання умов зазначеного пункту та приписів ст. 31 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Суд зауважує, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Не повертаючи майно ПП "Черняхівська аграрна група", відповідач своїми діями порушив одну із загальних засад цивільного законодавства - принцип добросовісності, який є одним із способів утримання сторін від зловживання своїми правами при виконанні договору, та в силу якого боржник несе обов`язок виконати зобов`язання добросовісно з урахування звичаїв обороту.

Внаслідок не поверення відповідачем позивачу майна після пред`явлення вимог та закінчення строку дії зберігання, має місце неправомірна поведінка зберігача.

Оцінюючи такі дії відповідача, суд приходить до висновку про фактичну відсутність у відповідача майна - насіння соняшника н/кл. 2022 р у кількості 93 220 кг, яке йому було передано на зберігання позивачем відповідно до умов договору складського зберігання зерна №71-ЗБ/2022.

В контексті наведеного судом враховується, що Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області відкрито кримінальне провадження за фактом заволодіння службовими особами Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" протягом 2022-2023 років зерном соняшника в 93 200 кг, яке перебувало на відповідальному зберіганні відповідача на елеваторі за адресою Житомирська, область Житомирський район, смт.Черняхів, вул.Індустріальна, 42. Вказані обставини попередньо кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України. Вищезазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2023 року про реєстрацію кримінального провадження №0000327 від 23.06.2023 року.

При цьому, наданий відповідачем лист директора Філії АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" вих.№ 425 від 28.12.2023, який адресовано Директору юридичного департаменту АТ "ДПЗКУ" О.Юрченку, в якому зазначено, що філія АТ "ДПЗКУ" "Черняхівський елеватор" повідомляє О.Юрченко, що станом на 28.12.2023 на балансі філії перебуває соняшник некласний врожаю 2022 р в кількості 93 220 кг власності ПП "Черняхівська аграрна група" згідно договору від 05.10.2022 №71/ЗБ-2022, суд оцінює критично, оскільки перебування майна на балансі не є тотожним фактичному перебуванню його на складі. Ухвалою суду від 07.12.2023 судом було зобов`язано відповідача надати письмові пояснення уповноваженої відповідальної особи відповідача щодо фактичної наявності та/або відсутності на зберіганні у відповідача зерна позивача - соняшника н/кл. 2022 р в кількості 93 220 кг. Однак, такої інформації відповідач суду не надав.

За приписами ч. 1 статті 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 1 ст. 27 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні").

За ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Частиною 5 ст. 226 ГК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.

Можливість обрання певного визначеного варіанту правової поведінки є виключно правом поклажодавця, а не зберігача.

Як визначено ч.1 ст. 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна - у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, у діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема:

- протиправна поведінка, яка полягає у неповерненні ПП "Черняхівська аграрна група" на його вимогу зерна соняшника, яке було передане на зберігання;

- безпосереднього завдання збитків, розмір яких виражається в кількості зерна соняшника н/кл. 2022 року, яке підлягло поверненню поклажодавцю, що засвідчено у акті-розрахунку №28 /нестача/ від 21.06.2023 (а.с.55), вартість якого обраховано на підставі інформації Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" (довідка від 17.10.2023 №111/380) щодо рівня закупівельних цін на внутрішньому ринку України на насіння соняшника на умовах поставки EXW- склад /завод, який становив 9 800 -11 400 грн/тонна (а.с. 70). При цьому для визначення розміру збитків позивач застосував вартість майна, яка є найнижчою з цінових позицій, вказаній у довідці від 17.10.2023 №111/380, що становить 913 556,00 грн (93 220 кг /1 000) х 9 800).

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, що виражається у незабезпеченні збереження майна позивача;

- вина відповідача, яка виражена у невиконанні вимоги позивача про поверненню зерна соняшника зі зберігання на вимогу позивача та після закінчення договору зберігання.

Оскільки на вимогу ПП "Черняхівська аграрна група" відповідач не повернув зерно соняшника, позивач обрав ефективний спосіб захисту порушених прав на відшкодування збитків, що є вартістю неповернутого зерна соняшника.

Спосіб захисту у вигляді стягнення вартості переданого на зберігання майна відповідає передбаченим цивільним законодавством способом захисту, забезпечує ефективний захист прав власника та гарантує забезпечення, передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на мирне володіння своїм майном.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Черняхівська аграрна група" про стягнення з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Черняхівський елеватор" 913 556,00 грн вартості неповернутого зі зберігання зерна соняшника 2022 року урожаю у кількості 93 220 кг.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 703,34 грн (913 556,00 х 1,5%) підлягають відшкодуванню за рахунок коштів відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.1, ) в особі Філії акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Черняхівський елеватор" (12301, Житомирська область, Житомирський район, смт. Черняхів, вул. Індустріальна, буд. 42, ) на користь Приватного підприємства "Черняхівська аграрна група" (12301, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Мельнична, будинок 59-М, ):

- 913 556,00 грн вартості неповернутого зі зберігання зерна соняшника 2022 року урожаю у кількості 93 220 кг;

- 13 703,34 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 08.03.24

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1- в справу,

2 - позивачу () та представнику - через Електронний Суд,

3,4 - відповідачу () та представникам - через Електронний Суд,

- відповідачу () - (рек.).