ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року м. Дніпро Справа № 912/2358/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача:не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

в особі Філії "Чорноліське лісове господарство"

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р.

( суддя Кабакова В.Г., м. Кіровоград )

у справі

за позовом

Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

в особі Філії "Чорноліське лісове господарство",

село Водяне, Знам`янська ТГ, Кропивницький район, Кіровоградська область

до Відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів",

м. Світловодськ, Кіровоградська область

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" з вимогами визнати Договір купівлі-продажу пиломатеріалів № 3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020 р., укладений між Державним підприємством "Онуфріївське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" недійсним, з покладенням на Відповідача судових витрат.

До позовної заяви, Позивач додав заяву про забезпечення позову, в якій просить, на час розгляду судом позовної заяви та до моменту винесення рішення по справі, зупинити примусове виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження № 72580526 від 30.08.2023 р..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. відмовлено в задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" про забезпечення позову у справі № 912/2358/23.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство", в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник наголошує на тому, що що у разі продовження виконавчого провадження, Позивач ( Боржник по ВП № 72580526 ) змушений буде вчинити дії з вирубки лісу па виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження № 725/80526 від 30.08.2023 р., що в свою чергу призведе до иезворотиих наслідків, які в подальшому не можливо буде повернути/компенсувати жодним чином ( неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо ) та відповідно, унеможливить виконання рішення суду у випадку захисту порушених прав Позивача за поданою позовною заявою. До того ж, невжиття заходів забезпечення позову призведе до неактуальності розгляду справи № 912/2358/23.

Водночас, на думку Скаржника, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, не було здійснено оцінку обгрунтованості доводів Заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоропювапих законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому Скаржник зазначає, що Господарським судом Кіровоградської області при прийнятті оскаржуваної ухвали не було взято до уваги та не було надано правової оцінки твердженню, що у разі можливого задоволення позову Позивач буде позбавлений реальної можливості повороту виконання рішення у справі № 912/1266/21 - жодні зусилля чи компенсація витрат не призведуть до відновлення вирубаної деревини. Примусове виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №72580527 від 30.08.2023 р. може істотно вплинути на діяльність, ускладнити або призвести до неможливості поновлення прав, для захисту яких поданий позов по справі № 912/2358/23, що, у свою чергу, може призвести до незворотних наслідків.

На переконання Скаржника, є достатні підстави для скасування ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. по справі № 912/2358/23 та вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області № 912/1266/21 виданого 22.03.2022 р. у виконавчому провадженні № 72580526, оскільки викладені вище обставини щодо забезпечення позову та невжиття заходів щодо зупинення стягнення ВП, можуть порушити та обмежити законні права Позивача та інтереси держави і суспільства в цілому.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2024 р. витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 912/2358/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. у справі № 912/2358/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали матеріалів оскарження ухвали у справі № 912/2358/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 05.03.2024 р..

Позивач та Відповідач не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивача та Відповідача.

У судовому засіданні 05.03.2024р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" з вимогами визнати Договір купівлі-продажу пиломатеріалів №3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020р., укладений між Державним підприємством "Онуфріївське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" недійсним, з покладенням на відповідача судових витрат.

До позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення позову шляхом на час розгляду судом позовної заяви та до моменту винесення рішення по справі - зупинити примусове виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження № 72580526 від 30.08.2023 р..

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі ДСГП "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" послалось на те, що 30.08.2023 р. державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Киів ) Потильчак Олександром Олександровичем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 72580526. Відповідна Постанова була винесена на підставі наказу Господарського суду Кіровоградської області № 912/1266/21 виданого 22.03.2022 р., яким було зобов`язано Державне підприємство "Онуфріївське лісове господарство" передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" дошку необрізну дубову, розпиляну з сорту И: допустимі свіжі і чорні випадаючи сучки діаметром до 90 мм, але відстань між сучками мінімум 320 мм. заболонь здорова: серцевини з дошок не випилюються: без підпару: без тріщин на площах і морозобою: товщина дошки 29 мм. ( залік для оплати 26 мм ): ширина дошки 160 мм і більше: довжина 2000-3000 мм,; відхилення від розпиловочних розмірів: по товщині - 1+0 мм. по довжині - 0+50мм: об`ємом 180,912 куб.м. вартістю 904 560,00 грн - на виконання Договору купівлі-продажу пиломатеріалів № 3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020 р. у погодженій редакції Сторін. Також, вказаною Постановою, було постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 26 800 грн.. 29.11.2023 р. постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі № 912/1266/21 було замінено боржника, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" на правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Чорноліське лісове господарство". Таким чином, боржником по виконавчому провадженні № 72580526 стало Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Чорноліське лісове господарство" ( Позивач) ".

ДСГП "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" наголошує на тому, що необхідність такого зупинення обґрунтовується тим, що у разі продовження виконавчого провадження, Позивач ( боржник по ВП № 72580526 ) змушений буде вчинити дії з вирубки лісу на виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження № 725/80526 від 30.08.2023 р., що в свою чергу призведе до незворотних наслідків, які в подальшому не можливо буде повернути/компенсувати жодним чином ( неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо ) та відповідно, унеможливить виконання рішення суду у випадку захисту порушених прав Позивача за поданою позовною заявою. Крім того, невжиття зазначених заходів забезпечення позову призведе до неактуальності подання позовної заяви та всієї суті справи в цілому, також наявна можливість існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам держави та суспільства; в свою чергу застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання у виконавчому провадженні № 72580526 не порушує прав та охоронюваних законом інтересів стягувана у справі чи інших осіб, що не є учасникам даного судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. відмовлено в задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" від 11.12.2023 р. про забезпечення позову у справі № 912/2358/23.

Судове рішення мотивоване тим, що у даному випадку обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову судом не встановлено.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р у справі № 912/2358/23, якою відмовлено в задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" про забезпечення позову.

Перевіряючи правильність застосування судом попередньої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення в частині відмови у забезпеченні позову, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 р. у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 р. у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом ст. 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 р. у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 р. у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 р. у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 р. у справі № 922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, якщо Позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи - предметом позову є матеріально-правова вимога Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу пиломатеріалів № 3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020 р. укладеного між Державним підприємством "Онуфріївське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів".

Тобто, Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. ( Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 р. у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 р. у справі № 922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими Позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Згідно з частиною одинадцятою ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову ( такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 р. у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 р. у справі № 910/1200/20 ).

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог (див. постанову Верховного Суду у справах № 906/824/17 ( ухвала від 07.08.2018 р. ) та № 902/483/18 ( постанова від 21.01.2019 р. )).

З`ясувавши зміст позовних вимог Суд дійшов висновку, що питання забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження № 72580526 від 30.08.2023 р., не є тотожними позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки Позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначалося раніше, Заявник вказував, що продовження примусового виконання наказу суду з передачі майна - пиломатеріалів, призведе до незворотних наслідків, які в подальшому не можливо буде повернути/компенсувати жодним чином (неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо) та відповідно, унеможливить виконання рішення суду у випадку захисту порушених прав позивача за поданою позовною заявою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При виконанні судових рішень слід керуватися інтересами стягувача, оскільки стягувач вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ( подібний правовий висновок викладений у постанові та Верховного Суду від 05.02.2019 р. у справі № 905/3773/14-908/5138/14 ).

Як слушно зазначив суд першої інстанції - за вказаних обставин обраний Позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 72580526 від 30.08.2023 р. на час розгляду судом позовної заяви у цій справі та до моменту винесення рішення по справі, фактично спрямований на зупинення виконання судового рішення в іншій справі № 912/1266/21, що порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" як Стягувача у виконавчому провадженні. Отже, заявленим позивачем способом забезпечення позову обмежується право Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.

При цьому, забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили є недопустимим ( подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 12.08.2021 р. у справі № 908/309/21 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.06.2021 р. у справі № 310/9167/20 ).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом попереднбої інстанції, що підстави для вжиття у справі № 912/2358/23 заходів забезпечення позову відсутні.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2023 р. у справі № 912/2358/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст постанови складено 06.03.2024 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін