ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. Справа№ 910/20337/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Ларін В. В.

від відповідача: Рудь Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви

Приватного акціонерного товариства "Лекхім"

про розподіл судових витрат

у справі № 910/20337/21 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України"

до Приватного акціонерного товариства "Лекхім"

про стягнення неустойки, ціна позову 67 741 768, 97 грн

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року Державне підприємство "Медичні закупівлі України" (далі - ДП "Медичні закупівлі України"; позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Лекхім" (далі - АТ "Лекхім"; відповідач) про стягнення 67 741 768, 97 грн, з яких: 9 283 495, 27 грн пені та 17 101 175, 50 грн штрафу за прострочення поставки партії № 1; 17 742 600,87 грн пені та 23 614 497, 31 грн штрафу за прострочення поставки партії № 2.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.10.2022 у справі № 910/20337/21 в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 частково задоволено апеляційну скаргу ДП "Медичні закупівлі України"; рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2022 у справі № 910/20337/21 скасовано у частині відмови в задоволенні позовних вимог до АТ "Лекхім" про стягнення 1 954 420, 06 грн пені та у цій частині ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з АТ "Лекхім" на користь ДП "Медичні закупівлі України" 1 954 420 грн 06 коп. пені; в решті рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2022 у справі № 910/20337/21 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; стягнути з АТ "Лекхім" на користь ДП "Медичні закупівлі України" 29 316 грн 30 коп. судового збору за подання позовної заяви та 43 974 грн 45 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

18.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду від представника АТ "Лекхім" адвоката Рудь Г. І. надійшла заява, в якій просить стягнути з ДП "Медичні закупівлі України" на користь АТ "Лекхім" 735 436, 55 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 18.09.2023 для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі головуючу - Ходаківську І.П., суддів: Демидову А.М. та Владимиренко С.В.

24.10.2023 від ДП "Медичні закупівлі України" до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, у якому просить відмовити у задоволенні заяви відповідача від 18.09.2023 № б/н.

24.10.2023 від представника АТ "Лекхім" адвоката Рудь Г. І. надійшли заперечення проти клопотання ДП "Медичні закупівлі України" від 19.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.10.2023.

У судовому засіданні 25.10.2023 протокольно оголошено перерву до 06.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 зупинено провадження у справі № 910/20337/21 за заявою АТ "Лекхім" про ухвалення додаткового судового рішення до розгляду касаційних скарг АТ "Лекхім", ДП "Медичні закупівлі України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/20337/21 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду від 20.12.2023 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП "Медичні закупівлі України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 та рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2022 у справі №910/20337/21; закрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Лекхім" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/20337/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 поновлено апеляційне провадження у справі №910/20337/21 та призначено її до розгляду на 21.02.2024

У судовому засіданні протокольно оголошено перерву до 28.02.2023.

Присутній у судовому засіданні 28.02.2023 представник відповідача підтримав подану заяву про розподіл судових витрат і просив її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 28.02.2023 представник позивача заперечив проти заяви про розподіл судових витрат.

Колегія суддів, розглянувши заяву представника АТ "Лекхім" адвоката Рудь Г. І. про розподіл судових витрат, понесених стороною в суді апеляційної інстанції, зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації) консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, як. сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у сплаві сторона зробила про це відповідну заяву, У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї) що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховною Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг):

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг),

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

На цьому неодноразово наголошував Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ять-сім, дев`ять статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 735 436, 55 грн АТ "Лекхім" надало: договір про надання юридичних послуг № 001-03 від 17.01.2003, укладений між АТ "Лекхім" та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери"; додаток № 7 від 15.12.2021 до договору про надання юридичних послуг № 001-03 від 17.01.2003, укладений між АТ "Лекхім" та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери"; рахунки (від 26.12.2022 №1067 на суму 66 098, 57 грн, від 02.02.2023 №1214 на суму 146 916,68 грн, від 01.03.2023 №1394 на суму 2 515, 74 грн, від 03.04.2023 №1487 на суму 60 554,92 грн, від 02.05.2023 №1582 на суму 34 793, 42 грн, від 02.06.2023 №1675 на суму 63 357, 10 грн, від 30.06.2023 №1758 на суму 37 006,63 грн, від 04.09.2023 №1987 на суму 127 841, 74 грн, від 18.09.2023 №2037 на суму 219 097, 21 грн, від 02.02.2023 №1214 на суму 146 916,68 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 11.04.2023 (відповідно до рахунка №1067 на суму 66 098, 57 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 06.02.2023 (відповідно до рахунка №1214 на суму 146 916, 68 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 03.03.2023 (відповідно до рахунка №1394 на суму 2 515, 74 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 05.04.2023 (відповідно до рахунка №1487 на суму 60 554, 92 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 04.05.2023 (відповідно до рахунка №1582 на суму 34 793, 42 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 05.06.2023 (відповідно до рахунка №1675 на суму 63 357, 10 грн); акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 03.07.2023 (відповідно до рахунка №1758 на суму 37 006,63 грн); платіжну інструкцію № 24215990 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 66 098, 57 грн (оплата за надані юридичні послуги за грудень 2022 року згідно рахунку № 1067 від 26.12.2022 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24214652 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 146 916, 68 грн (оплата за надані юридичні послуги за грудень 2022 - січень 2023 року згідно рахунку № 1214 від 02.02.2023 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24215190 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 2 515, 74 грн (оплата за надані юридичні послуги за лютий 2023 року згідно рахунку № 1394 від 01.03.2023 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24215873 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 60 554, 92 грн (оплата за надані юридичні послуги за березень 2023 року згідно рахунку № 1487 від 03.04.2023 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24216438 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 34 793, 42 грн (оплата за надані юридичні послуги за квітень 2023 року згідно рахунку № 1582 від 02.05.2023 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24217059 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 63 357, 10 грн (оплата за надані юридичні послуги за травень 2023 року згідно рахунку № 1675 від 02.06.2023 в т.ч. ПДВ); платіжну інструкцію № 24217694 про сплату АТ "Лекхім" на користь Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" 37 006, 63 грн (оплата за надані юридичні послуги за червень 2023 року згідно рахунку № 1758 від 30.06.2023 в т.ч. ПДВ); детальний опис робіт (наданих послуг) у справі, виконаних адвокатом у період з 08.12.2022 по 13.09.2023; довідку Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" від 18.09.2023 щодо погодинних ставок адвокатів.

Зазначені докази направлені іншому учаснику справи (ДП "Медичні закупівлі України"), що підтверджується долученими до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком Укрпошти.

Колегією суддів встановлено, що 17.01.2003 між АТ"Лекхім" (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" (далі - Фірма) укладено Договір про надання юридичних послуг № 001-03 (далі - Договір), яким сторони визначили умови, на яких Фірма за дорученням Клієнта буде надавати Клієнту юридичні послуги (далі - послуги), а Клієнт буде сплачувати за послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору сторони погодили, що Фірма за усним чи письмовим дорученням Клієнта буде надавати Клієнту такі юридичні послуги:

(і) надання усних та письмових консультацій з юридичних питань;

(іі) надання усних та письмових довідок (висновків з питань законодавства;

(ііі) підготовки в інтересах Клієнта заяв, скарг, інших документів правового характеру;

(іv) представництва інтересів Клієнта в судах, третейських судах, а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед громадянами та юридичними особами;…

(vіі) здійснення правового забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності Клієнта.

Разом з цим, пунктом 2.2 Договору сторони передбачили, що Фірма за дорученням Клієнта буде надавати інші, передбачені законодавством юридичні послуги, які можуть бути в подальшому узгоджені сторонами. Якщо інше спеціально не буде застережено сторонами, надання таких послуг та порядок їх оплати будуть регулюватися даним Договором.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що вартість послуг визначається як сума гонорарів Фірми за надані послуги та витрат, понесених Фірмою в зв`язку з наданням послуг. Гонорари Фірми за послуги, що надаються її адвокатами та юристами (далі - гонорари), визначаються, яка правило, на підставі кількості часу, затраченого вказаними особами на надання послуг, помноженому на відповідні погодинні ставки цих осіб. Погодинні ставки адвокатів та юристів Фірми вказані в Додатку №1 до даного Договору.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що з метою нарахування гонорарів, Фірма здійснює облік часу, затраченого адвокатами /юристами Фірми на надання послуг. Облік часу здійснюватиметься Фірмою в часових сегментах, що становлять одну десяту (1/10) години. Гонорари підлягають нарахуванню за будь-яку роботу, що здійснюється співробітниками Фірми в інтересах Клієнта в зв`язку з наданням послуг, наприклад: вивчення та аналіз документів; підготовка документів (договорів, юридичних висновків, листів, запитів, інше); юридичний аналіз та дослідження; участь в переговорах; підготовка до та участь в судових засіданнях; проведення зустрічей, відрядження, телефонні переговори з Клієнтом та/або його співробітниками; проведення, у випадку необхідності, нарад між співробітниками Фірми (внутрішні офісні наради) з питань, пов`язаних з наданням послуг Клієнту. У випадку, коли двоє та більше співробітників Фірми одночасно зайняті роботою в справі Клієнта час, затрачений кожним з них, буде враховуватися при нарахуванні гонорарів. Мінімальний час, що враховується при нарахуванні гонорарів за виконання певної роботи, буде складати одну десяту (1/10) години.

Згідно з п. 5.3 Договору Клієнт погоджується оплачувати рахунки, що виставляються Фірмою, одразу після їх отримання та, в будь-якому випадку, не пізніше п`ятнадцяти днів з дати їх отримання Клієнтом, коли за домовленістю між сторонами Клієнт оплатив послуги авансом.

Відповідно до п. 7.6 Договору всі зміни та доповнення до Договору повинні бути зроблені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

15.12.2021 між АТ "Лекхім" (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" (далі - Адвокатське об`єднання) укладено Додаток № 7 до Договору про надання юридичних послуг № 001-03 від 17.01.2003 (далі - Додаток № 6 до Договору) (а.с. 151-152 т. 2), предметом якого згідно з п. 1.1 визначено надання Адвокатським об`єднанням Клієнту юридичних послуг (правничої допомоги) та зобов`язання Клієнта оплатити зазначені послуги (правничу допомогу) у спосіб та в строки, передбачені цим Договором (далі - Додаток № 7 до Договору).

Пунктом 2.1 Додатку № 7 до Договору сторони встановили, що Адвокатське об`єднання буде надавати Клієнту юридичні послуги (правничу допомогу) у справі № 910/20337/21 Господарського суду міста Києва за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України" про стягнення неустойки, що включатиме зокрема такі послуги:

1) підготовку заяв, пояснень, клопотань, відзивів, апеляційних і касаційних скарг та інших процесуальних документів, вивчення процесуальних документів та доказів, що подаються іншими сторонами, процесуальні дії у відповідь;

2) участь у збиранні доказів, надання рекомендацій щодо отримання конкретних доказів, які необхідні для обгрунтування правової позиції, направлення адвокатських запитів для отримання додаткової інформації та документів;

3) вивчення та оцінку доказів та аналіз можливих варіантів правової позиції, аналіз спірних правових відносин; погодження з Клієнтом правової позиції стратегії;

4) участь та представництво Клієнта в судових засіданнях в суді першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанцій;

5) регулярні звіти Клієнту щодо стану справи, подальших дій і очікуваних подій (далі - послуги).

Відповідно до п. 3.1 Додатка № 7 до Договору сторони погодили, що Адвокатське об`єднання готуватиме для Клієнта детальний опис робіт (наданих послуг) і розрахунок гонорару на основі погодинних ставок ВКП. Погодинні ставки адвокатів/юристів ВКП на дату набрання чинності становлять: (і) партнер - від 350 до 460 Євро; (іі) радники - від 250 до 300 Євро; (ііі) старші юристи - від 190 до 250 Євро; (іv) юристи - від 120 до 190 Євро; (v) молодші юристи - то 90 до 120 Євро. Для цілей розрахунку гонорару ВКП застосовуватиме ці погодинні ставки та перераховуватиме їх у гривнях за курсом НБУ на дату рахунку. Сума гонорару розраховуються шляхом множення кількості годин, витрачених адвокатами/юристами ВКП на надання послуг на відповідні погодинні ставки адвокатів/юристів ВКП. Рахунки виставляються і сточуються в українських гривнях за курсом НБУ на дату виставлення рахунку.

Згідно з п. 3.2 Додатка № 7 до Договору, Клієнт погоджується відшкодувати Адвокатському об`єднанню витрати і витрати, понесені у зв`язку з наданням послуг (витрати), включаючи (без обмеження): послуги кур`єрів, посильних та інші платежі за доставку, вартість поштових відправлень, а також інші подібні витрати.

Пунктом 4.1 Додатка № 7 до Договору передбачено, що всі рахунки, які направляються клієнту, супроводжуються детальним описом робіт (наданих послуг), який містить: (а) дату надання послуги; (б) юриста, який надавав послуги; (в) детальний опис кожної послуги; (г) кількість часу, витраченого на надання послуги; (д) погодинну ставку кожного адвоката (юриста), який надавав послуги; (е) суму витрат, понесених у зв`язку з наданням послуг.

Відповідно до п. 4.2 Додатка № 7 до Договору Клієнт погоджується оплатити рахунок, який виставляється Адвокатським об`єднанням, не пізніше п`ятнадцяти днів від дати його отримання.

Згідно з п. 5.1 Додатка № 7 до Договору цей Додаток № 7 набуває чинності з дати набуття чинності (28.04.2021) і діє до його повного виконання сторонами.

Пунктом 5.2 Додатка № 7 до Договору встановлено, що цей Додаток № 7 є невід`ємною складовою Договору про надання юридичних послуг № 001-03 від 17.01.2003. Умови цього Додатку № 7 є спеціальними умовами для надання послуг, визначених у пункті 2.1 цього Додатку № 7. Інші умови Договору застосовуються під час надання вказаних послуг у частині, що не суперечить спеціальним умовам цього Додатку № 7.

Так, на виконання робіт (надання послуг) у справі, адвокатами Адвокатського об`єднання у період з 08.12.2022 по 13.09.2023 було витрачено 92 години 00 хвилин часу, а саме: адвокатом Рудь Г.І. (погодинна ставка 120 євро); адвокатом Колосом Ю.В. (погодинна ставка 250 євро); адвокатом Стельмащуком А.В. (погодинна ставка 370 євро), про що зазначено в детальному описів робіт (наданих послуг).

Погодинні ставки підтверджуються відповідачем довідкою Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" від 18.09.2023, долученою до матеріалів справи, відповідно до даних якої погодинні ставки юристів (адвокатів), залучених до роботи по судовому спору з ДП "Медичні закупівлі України" згідно з Договором про надання юридичних послуг № 001-03 від 17.01.2003 та Додатком № 7 від 15.12.2021 до цього договору.

Актами приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування АТ "Лекхім" від 11.04.2023, від 06.02.2023, від 03.03.2023, від 05.04.2023, від 04.05.2023, від 05.06.2023, від 03.07.2023 підтверджується факт виконання Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" та прийняття АТ "Лекхім" відповідно до договору таких робіт: 1. Комплекс юридичних послуг та консультацій, представництво інтересів клієнта у господарському спорі з ДП "Медичні закупівлі України". 2. Юридичні консультації з питань чинного законодавства України. Загальна сума по оплаті таких робіт (юридичних послуг) складає 411 243,06 грн. Вказані акти підписані уповноваженими представниками та скріплений печатками АТ "Лекхім" та Адвокатського об`єднання "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери".

Суд виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК ГПК України, якщо встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Необхідно враховувати, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Позивач у клопотанні про зменшення суми витрат на правничу допомогу просить відмовити позивачу у їх відшкодуванні в повному обсязі. Посилається, серед іншого, на те, що при визначенні суми заявлених до стягнення витрат позивачем не було дотримано вимог щодо співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, тим більше, що позиція відповідача у справі була сформованою при розгляді справи № 910/6535/21 і не змінювалась. Також позивач вказав, що адвокат відповідача у судовому засіданні 26.10.2023 заявив, що дана справа не є складною. Відповідач не обґрунтував необхідність залучення двох кваліфікованих адвокатів. Також вказує на неналежну поведінку представників відповідача, яка полягає, зокрема, у заявленні відводу судді. Вважає, що кількість часу, витраченого представниками відповідача - 77 год. 40 хв. недоцільно, відповідні витрати не стосуються надання правової допомоги у цій справі. Отже, у даному випадку позивач вважає за можливе покласти на нього половину тих витрат, які можуть бути прийняті судом.

Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, заяву про зменшення витрат на правову допомогу, колегія суддів враховує: складність справи, зокрема, спір стосувався стягнення 67 741 768, 97 грн неустойки за прострочення поставки двох партій товару за договором про закупівлю №09/390-12/2020 від 30.12.2020; результат вирішення цього спору апеляційним судом (задоволено 2,89 % заявлених позовних вимог); виконання робіт і послуг адвокатів, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду цієї справи у Північному апеляційному господарському суді, час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт/надання послуг (зазначено 92 години); обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а саме складання і написання відзивів на апеляційні скарги та участь у судових засіданнях (19.04.2023, 24.05.2023, 14.06.2023, 09.08.2023 та 13.09.2023); значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Колегія під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись у тому числі критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшла висновку не присуджувати відповідачу, на користь якого частково ухвалено судове рішення (97, 11 %), всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22, при зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати таке: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції позиція відповідача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням. Водночас колегія суддів враховує відсутність обґрунтованої необхідності залучення відповідачем трьох адвокатів для надавання правової допомоги (Стельмащука В.С., Колоса Ю.В., Рудь Г.І.).

Разом з тим, правова позиція відповідача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається. Колегія суддів звертає увагу на те, що вивчення та юридичний аналіз апеляційних скарг охоплюється правовою допомогою з підготовки відзивів на апеляційні скарги та не є окремою та самостійною послугою. При цьому, час витрачений представниками відповідача (загалом більше 24 годин) на підготовку відзивів на апеляційні скарги позивача (тексти яких викладено на 9 та 5 сторінках) не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним. Крім того, відповідно до ст. 263 ГПК України подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Відносно надання такої послуги, як підготовка додаткових пояснень та клопотання про надання можливості надати пояснення до Північного апеляційного господарського суду, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції такі пояснення відповідача не були враховані судом при розгляді апеляційних скарг.

Щодо надання таких послуг, як підготовка заперечень проти відкриття апеляційного провадження, редагування проекту цих заперечень, ознайомлення зі змістом ухвали суду щодо витребування матеріалів справи, отримання інформації у Північному апеляційному господарському суді щодо статусу справи, вивчення та аналіз заяв позивача про усунення недоліків апеляційних скарг та аналіз підстав для підготовки заперечень, то колегія суддів вважає не доведеною розумну необхідність таких витрат.

Отже виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність даної справи, а також те, що позивач є державним підприємством, яке здійснює свою господарську діяльність в умовах воєнного стану в Україні, суд апеляційної інстанції вважає, що заявлені витрати на оплату адвокатських послуг в сумі 735 436, 55 грн не відповідають критерію реальності, розумності та співмірності таких витрат та становлять надмірний тягар для учасника справи, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Обґрунтованим та розумним розміром компенсації витрат буде стягнення 62 444, 54 грн (14 год. 16 хв. * 120 доларів США = 1 707, 60 доларів США, що еквівалентно за курсом 1 долара США по курсу НБУ до гривні станом на день подання заяви до суду). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у цій справі, наявні підстави, передбачені нормою п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, для покладення на сторін судових витрат, понесених на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з огляду на те, що позивачем заявлено у позові до стягнення 67 741 768, 97 грн, а судом апеляційної інстанції задоволено 1 954 420, 06 грн, з позивача належить стягнути на користь відповідача 60 639, 89 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених вимог (відмовлено у задоволенні 97,11 % заявлених позовних вимог; 62 444, 54 грн * 97,11 % = 60 639, 89 грн).

Щодо посилання позивача у клопотанні про зменшення судових витрат на порушення відповідачем вимог частини 9 статті 128 ГПК України, слід зазначити таке.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.

Водночас докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.

Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.

З матеріалів справи (т.1., а.с. 279) вбачається, що відповідач з першою заявою по суті спору (відзив на позов) подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу - 500 000 грн, що виключає відмову у відшкодуванні таких судових витрат на підставі частини 2 статті 124 ГПК України.

Отже матеріали справи містять заяву, яка стосується витрат на професійну правничу допомогу і яка змістовно виражає намір відповідної особи (відповідача) отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат, а тому враховуючи результати апеляційного розгляду справи апеляційний господарський суд має вирішити питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У цьому висновку колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.08.2023 у справі № 910/5013/22.

За результатами розгляду апеляційних скарг судом апеляційної інстанції постанови прийняті 13.09.2023, а заява про розподіл судових витрат з доданими до неї документами (доказами понесення витрат) подана до суду 18.09.2023, що підтверджується відбитком штампу канцелярії Північного апеляційного господарського суду. Отже, вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідачем дотримані.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Приватного акціонерного товариства "Лекхім" про розподіл судових витрат у справі № 910/20337/21 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, код 42574629) на користь Приватного акціонерного товариства "Лекхім" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 23, код 20029017) 60 639 (шістдесят тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 89 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови підписано - 11.03.2024 (у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці з 04.03.2024 по 08.03.2024).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко