ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" березня 2024 р. Справа№ 910/13302/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко А.І.

Яковлєва М.Л.

розглянувши у письмовому проваджені заяву заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

від 04.05.2023 у справі 910/13302/22 (суддя Маринченко Я.В., повний текст рішення складено та підписано 04.05.2023)

за позовом Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані"

про стягнення 35 157,69 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 заяву Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" на користь Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн.

В іншій частині заяви Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/13302/22 - задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/13302/22 - скасовано частково, викладено його резолютивну частину в наступній редакції: "Заяву Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3, літера А; ідентифікаційний код 41200660) на користь Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. В іншій частині заяви Фізичної особи-підприємця Фарбуна Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення відмовити.".

22.09.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13302/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу)(складу суду) від 22.09.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13302/22 передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Гончаров С.А., Яковлєва М.Л.

Листом №910/13302/22/09.1-14/516/23 від 26.09.23 витребувано матеріали справи №910/13302/22.

23.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/13302/22.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4408/23 від 31.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13302/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/13302/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі 910/13302/22 - залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні заяви.

21.11.2023 до Північного апеляційного господарського від Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" надійшло клопотання про усунення недоліків заяви.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці з 20.11.2023 по 08.12.2023

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про поновлення строку для подання доказів задоволено. Поновлено строк Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу. Розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про розподіл судових витрат вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Колегією суддів встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем додано: Договір № 16 від 10.12.2018 про надання правової допомоги (далі - договір); Додаток №є2 від 20.05.2023 до Договору № 16 від 10.12.2018 про надання правничої (правової) допомоги; Акт надання послуг №47 від 19.09.2023; Рахунок на оплату №67 від 19.09.2023.

У свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п 1.1. договору Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором (додатками, додатковими угодами) та за домовленістю Сторін.

Водночас, відповідно до п.1 Додатку №2 клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження; захищати права і законні інтереси Клієнта з питань, що пов`язані з підготовкою та поданням до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 04.05.2023 р. по справі №910/13302/22.

Згідно з п. 2 Додатку №2 загальний розмір гонорару за надання правової допомоги згідно п. 1 цього Додатку до Договору становить 20 000,00 (двадцять тисяч) грн. та є фіксованим.

З доданого до заяви акту надання послуг №47 від 19.09.2023 вбачається, що адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги з надання інформаційно-консультаційних послуг та юридичний супровід з питань, що пов`язані з підготовкою та поданням до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 04.05.2023 по справі №є910/13302/22.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів зазначає, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 у справі № 910/13302/22 є самостійним актом правосуддя, яким вирішене окреме процесуальне питання, однак таке рішення не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимоги, не досліджені у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі на підставі положень статей 129 ГПК України.

Аналіз положень статті 244 ГПК України свідчить про те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури. Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України). Подібне право має сторона в господарському судочинства згідно з частиною першою статті 221 ГПК України.

Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

Частина перша статті 244 ГПК України містить диспозитивну норму щодо права суду з власної ініціативи, або за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення. Винятком є розподіл судових витрат, який має ініціювати сторона з дотриманням правил статей 123-130, 221 ГПК України (статей 133 - 142, 246 ЦПК України).

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 ГПК України). Водночас, ГПК України під поняттям "порядок ухвалення судового рішення" розуміє: ухвалення рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду; прийняття рішень та постанов, складення та їх підписання в нарадчій кімнаті тим складом суду, який розглянув справу; можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті; оформлення окремим документом ухвал, які постановляються в нарадчій кімнаті, а інших ухвал, що постановляються без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання; особливості оформлення судових рішень (ухвал) що містять вступну та резолютивну частину, а також складення повного рішення (постанови, ухвали) у певні строки; можливість внесення виправлень в рішеннях чи ухвалах із застереженням перед підписом судді; викладення усіх судових рішень письмово у паперовій та електронній формі та вимоги їх викладення у Єдиній судово-інформаційно-телекомунікаційній системі (стаття 233 ГПК України).

Отже, ГПК України не включає до поняття "порядок ухвалення судового рішення" "процедуру розгляду справи по суті в загальному чи письмовому провадженні", яка виділена в окремі глави процесуальних кодексів (глава 6 ЦПК України, глава 6 ГПК України).

Колегія суддів звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21, відповідно до якого термін "ухвалення" додаткового судового рішення, а не термін "розгляд" законодавцем застосовано з метою, щоб підкреслити необхідність буквального тлумачення такого поняття відповідно до статті 233 ГПК України). Таке тлумачення є релевантним для з`ясування змісту положення другого речення частини третьої статті 244 ГПК України, коли йдеться про усунення неповноти судового рішення, тобто відсутності у резолютивній частині рішення висновків щодо результатів розгляду справи. Водночас презюмується, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами статей 201 - 221 ГПК України, а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. У протилежному випадку неповнота судового рішення може бути усунута шляхом його перегляду в апеляційному (касаційному) порядку, а не через ухвалення додаткового рішення.

Отже, оскарження додаткового судового рішення не є окремими судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення ("розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу"), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 14.03.2023 у справі № 925/790/17 (925/580/20).

Відтак, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13302/22 до постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 у справі №910/13302/22, колегія суддів дійшла висновку, що остання не підлягає задоволенню та суперечить змісту ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Релайз Компані" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13302/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді А.І. Тищенко

М.Л. Яковлєв