ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6029/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (Дніпропетровська обл., м. Павлоград)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" (Дніпропетровська обл., м. Павлоград)

про встановлення сервітуту та усунення перешкод у користуванні

Представники:

від позивача: Фурсов Р.М.;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради звернулось з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний", в якій просить:

- встановити Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради постійний безоплатний сервітут щодо технічного підвального приміщення будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання;

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області, шляхом надання доступу Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у КП "Павлоградводоканал" відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку №65 по вул. Центральна в м. Павлограді вузлом комерційного обліку, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про встановлення сервітуту щодо частини будівлі, в якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2023 відкладено підготовче засідання на 11.01.2024 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

У судове засідання 11.01.2024 відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач не надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2024 відкладено розгляд справи по суті на 12.02.2024 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

У судове засідання 12.02.2024 відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2024 відкладено розгляд справи по суті на 26.02.2024.

У судове засідання 26.02.2024 відповідач свого повноважного представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач не надав відзив на позовну заяву.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Господарським судом направлялися ухвали суду від 21.11.2023, 14.12.2023, 11.01.2024, 25.01.2024 та 12.02.2024 на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 65.

Однак, поштові конверти з ухвалами суду від 21.11.2023, 14.12.2023, 11.01.2024, 25.01.2024 та 12.02.2024 були повернуті працівниками поштового зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 71-73, 78-81, 90-92, 97-99, 100-102 том 1).

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 180 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на правильність наявної в матеріалах справи адреси відповідача, враховуючи вищевикладені обставини, а також термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до суду "адресат відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку, що останнім днем строку для подання відзиву на позов необхідно вважати 18.12.2023 (17.12.2023 вихідний день), оскільки 02.12.2023 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення конверту, яким направлялась відповідачу ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за якою було зобов`язано надати відповідача відзив на позов.

Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску наведеного строку суду також не повідомлено.

Станом на 26.02.2024 відповідач відзив на позов не надав.

Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також обізнаність відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, а тому справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.02.2024 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

Згідно зі статутом Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради останнє є підприємством комунальної власності, засновником та власником якого є територіальна громада міста Павлограда в особі Павлоградської міської ради (п.п. 3.1, 5.4 Статуту).

Комунальне підприємство «Павлоградводоканал» створене для задоволення потреб територіальної громади міста Павлограда шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з транспортуванням, підготовкою, знезаражуванням та реалізацією абонентам води питної якості та потреб фізичних та юридичних осіб (п. 4.1 Статуту).

Згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради №234-10/ХХІV від 23.10.2003 «Про деякі питання, пов`язані з діяльністю комунальних підприємств» передано у власність територіальної громади м. Павлограда цілісний майновий комплекс Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а, як майно, що належить до спільної власності територіальних громад області (а.с. 24 том 1).

02.08.2017 вступив в силу Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 2 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України. Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання такого повідомлення має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку (частина третя статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Постановою Кабінету Міністрів України №444 від 06.06.2018 затверджено Порядок інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку (далі Порядок № 444)

Відповідно до п. 4 Порядку №444 повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Позивач зазначає, що звернувся до комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово-комунальних послуг з листом №1801 від 23.05.2023 (а.с. 31 том 1), в якому просив надати роз`яснення щодо правильності надсилання направлених паперових листів головам ОСББ. Тобто водоканал зобов`язаний повідомити кожного власника квартири, що знаходиться в одному будинку, наприклад 60 квартир в одному будинку і кожному направити повідомлення, чи достатньо повідомити листом голову ОСББ? Також просив надати роз`яснення щодо п. 2 розділу IV Закону, а саме чи має право оператор зовнішніх інженерних мереж виконувати роботи з оснащення, вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були, оснащені такими вузлами обліку в період воєнного стану в Україні.

Листом №6784/19.1.3/7-23 від 30.06.2023 (а.с. 32 том 1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, розглянувши лист Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради №1801 від 23.05.2023 повідомила, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку води є вимогою Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Крім того, надання послуг з централізованого водопостачання за наявності встановлених вузлів комерційного обліку в кожній точці розподілу послуг є вимогою підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №307. Норма пункту 2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлює обов`язок оператора зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні здійснити оснащення відповідних будівель вузлами комерційного обліку, але, водночас, не забороняє здійснювати таке оснащення до дня припинення або скасування воєнного стану в Україні за рахунок власника (співвласників) будівлі, коштів місцевого або державного бюджетів, а також з інших джерел, не заборонених законом. Загальні вимоги та механізм інформування виконавцем власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку води визначені Порядком інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №444 (далі - Порядок), пунктом 4 якого встановлені способи інформування власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку. Такими способами є розміщення повідомлення встановленого зразка: на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Пунктом 5 Порядку встановлено, що днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. У разі відсутності веб-сайту у оператора зовнішніх інженерних мереж та органу місцевого самоврядування днем отримання повідомлення є дата розміщення повідомлення у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Так, на виконання вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Порядку, 08.05.2023 на офіційному сайті КП «Павлоградводоканал» https://vodokanal-pvk.org.ua було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання будинку за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 65 (а.с. 26, 27 том 1).

Також, позивач зазначає, що про намір здійснити обладнання будинку вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання співвласників було додатково повідомлено шляхом розміщення на дошках оголошень біля під`їздів (а.с. 25 том 1).

Позивач зазначає, що на виконання вимог частини третьої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відповідач у встановлений законодавством строк не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах. В свою чергу відповідач листом від 03.07.2023 (а.с. 30 том 1) заперечував проти встановлення вузла комерційного обліку, але його заперечення зводилися до не бажання здійснювати оплату різниці між фактично спожитою кількістю води і кількістю води за показами вузлів обліку.

Позивач зазначає, що в нього немає змоги без згоди відповідача здійснити установку вузла комерційного обліку, оскільки доступ до підвального приміщення закритий.

Відповідно до довідки Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради №3318 від 09.11.2023 (а.с. 64 том 1) станом на 09.11.2023 вузол комерційного обліку на будинок №65 по вулиці Центральна міста Павлограда Дніпропетровської області не встановлений.

Позивач зазначає, що з метою здійснення оснащення будинку №65 по вулиці Центральній міста Павлограда Дніпропетровської області вузлом комерційного обліку погоджено робочий проект 2023-13-ВК «Реконструкція вводу водопостачання з встановленням комерційного вузла обліку холодної води на багатоквартирний будинок за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 65» (а.с. 33-57, 58-63 том 1). Комерційний вузол обліку холодної води повинен бути встановлений в належному технічному підвальному приміщенні будівлі. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника. Вузол обліку холодної води повинен бути розташований у зручному, окремому, сухому місці та повинен бути захищений від несанкціонованого доступу сторонніх, відповідно до схематичного зображення, наведеного в Схемі підключення В1, що додається до Проекту.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди для встановлення вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється.

Позивач зазначає, що ним здійснено усі залежні від нього дії з метою погодження з володільцем будівлі порядку та способу встановлення вузла комерційного обліку холодної води. Відповідач, зі своєї сторони, згоди позивачу на встановлення відповідного вузла не надав, самостійно вузол комерційного обліку холодної води у строки, передбачені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», не встановив. Тому у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку №65 по вулиці Центральній вузлом комерційного обліку холодної води іншим способом, аніж встановлення сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку 65 по вулиці Центральній міста Павлограда Дніпропетровської області.

Зазначене і стало причиною звернення до суду.

Предметом доказування у справі, відповідно до частини другої статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини наявності/відсутності підстав для встановлення позивачу постійного безоплатного сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлоград Дніпропетровської області для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання, а також для зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні зазначеним технічним підвальним приміщенням шляхом надання доступу позивачу до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №206 від 09.08.2018 затверджено "Порядок оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку" (далі Порядок № 206).

Відповідно до п. 1 Порядку №206, цей Порядок визначає процедуру оснащення будівель вузлами комерційного обліку оператором зовнішніх інженерних мереж та власником (співвласниками) будівлі, узгодження умов такого оснащення та вимоги до місць встановлення.

Оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил та з урахуванням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» і не потребує видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, а також погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг (п. 11 Порядку №206).

Відповідно до п. 13 Порядку №206 вузлами комерційного обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у житлових та нежитлових будівлях. Вузол комерційного обліку встановлюється на стороні споживача на межі майнової належності у точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі, а в разі неможливості встановлення - в іншому місці якомога ближче до точки приєднання.

Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил. Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж (частина друга статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання").

Оператор зовнішніх інженерних мереж повідомляє про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку відповідно до абзацу першого частини третьої статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (п. 3 Порядку №206).

Оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання").

Постановою Кабінету Міністрів України №444 від 06.06.2018 затверджено «Порядок інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку» (далі Порядок №444)

Відповідно до п. 4 Порядку №444 повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування (п. 5 Порядку №444).

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Порядку №444, 08.05.2023 на офіційному сайті КП «Павлоградводоканал» https://vodokanal-pvk.org.ua було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання будинку за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 65 (а.с. 26, 27 том 1).

Також позивач зазначає, що про намір здійснити обладнання будинку вузлом комерційного обліку централізованого водопостачання співвласників було додатково повідомлено шляхом розміщення на дошках оголошень біля під`їздів повідомлення №1462 від 05.05.2023 (а.с. 25 том 1).

Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання такого повідомлення має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку (абзац 2 частини третьої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання").

Власники (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення мають право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку (п. 6 Порядку №444).

Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку має право повідомити оператора зовнішніх інженерних мереж у спосіб, зазначений в повідомленні про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку, про (за своїм вибором): згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку, у тому числі встановити вузол (вузли) комерційного обліку, придбаний(і) власником (співвласниками); намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку (п. 4 Порядку №206).

Господарський суд зазначає, що докази надання згоди на встановлення вузла комерційного обліку у встановлений законодавством строк, докази повідомлення про намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку, докази повідомлення про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку в матеріалах справи відсутні.

У разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку власник (співвласники) будівлі не повідомив(ли) оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, а також у разі, якщо власник (співвласники) повідомив(ли) про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку, але не зробив(ли) цього протягом чотирьох місяців з дня отримання повідомлення оператора зовнішніх інженерних мереж про намір встановити вузол комерційного обліку, оснащення будівлі вузлом комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж (п. 10 Порядку №206).

У разі якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення власник (співвласники) не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах або не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дати повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж (абзац 3 частини третьої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання").

У разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди для встановлення вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється (абзац 4 частини третьої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання").

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут) (пункт 2 частини першої статті 395 Цивільного кодексу України)

Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом (частина 1 статті 401 Цивільного кодексу України).

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (частина друга статті 401 Цивільного кодексу України).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (частина 1 статті 402 Цивільного кодексу України).

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (частина третя статті 402 Цивільного кодексу України).

Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном (частина перша статті 403 Цивільного кодексу України).

Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку (частина друга статті 403 Цивільного кодексу України).

Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном (частина п`ята статті 403 Цивільного кодексу України).

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо (частина перша статті 404 Цивільного кодексу України).

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо) (частина третя статті 404 Цивільного кодексу України).

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що метою сервітуту є задоволення потреб заінтересованої особи для ефективного використання належного їй майна; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

Речове право у вигляді сервітуту дає змогу власникові повною мірою реалізувати надані йому правомочності щодо належного цій особі майна і забезпечити його ефективне використання, а також передбачає право на задоволення немайнових інтересів інших осіб, речове право яких на чужу річ не пов`язано зі здійсненням майнових прав.

Отже, однією з основних ознак сервітуту, який має бути встановлено за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів особи у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягти згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

Господарським судом встановлено, що позивачем здійснено усі залежні від нього дії з метою погодження з володільцем будівлі порядку та способу встановлення вузла комерційного обліку водопостачання, проте відповідач згоди позивачу на встановлення відповідного вузла не надав, самостійно вузол комерційного обліку не встановив (що відповідачем не заперечується), а тому у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинків вузлами комерційного обліку іншим способом, аніж встановлення сервітуту щодо технічного підвального приміщення у будинку.

З метою здійснення оснащення будинку №65 по вулиці Центральній міста Павлограда Дніпропетровської області вузлом комерційного обліку погоджено робочий проект 2023-13-ВК «Реконструкція вводу водопостачання з встановленням комерційного вузла обліку холодної води на багатоквартирний будинок за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 65» (а.с. 33-63).

Як встановлено судом, відповідно до довідки Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради №3318 від 09.11.2023 (а.с. 64 том 1) станом на 09.11.2023 вузол комерційного обліку на будинок №65 по вулиці Центральній міста Павлограда Дніпропетровської області не встановлений.

Враховуючи викладене, оскільки з моменту повідомлення співвласників багатоквартирного будинку шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті позивача (08.05.2023) відповідач у встановлений законодавством строк не надав згоду на встановлення вузла комерційного обліку, будь-яких рішень з самостійного встановлення вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю відповідачем не прийнято, а також не повідомлено позивача у належний спосіб про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку, суд дійшов висновку, що у позивача виник обов`язок з встановлення вузла комерційного обліку згідно вищенаведених приписів Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та виникло право вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку.

З огляду на наведене, господарський суд вважає позовні вимоги в частині встановлення Комунальному підприємству «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради постійного безоплатного сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку №65 по вул. Центральна в м. Павлограді, Дніпропетровської області для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, господарський суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п. 2 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Позивач звернувся до комітету Верховної Ради України з питань енергетики та житлово-комунальних послуг з листом №1801 від 23.05.2023 (а.с. 31 том 1), в якому просив надати роз`яснення щодо п. 2 розділу IV Закону, а саме чи має право оператор зовнішніх інженерних мереж виконувати роботи з оснащення, вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були, оснащені такими вузлами обліку в період воєнного стану в Україні.

Листом №6784/19.1.3/7-23 від 30.06.2023 (а.с. 32 том 1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг повідомила, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку води є вимогою Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Крім того, надання послуг з централізованого водопостачання за наявності встановлених вузлів комерційного обліку в кожній точці розподілу послуг є вимогою підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №307. Норма пункту 2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлює обов`язок оператора зовнішніх інженерних мереж протягом 24 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні здійснити оснащення відповідних будівель вузлами комерційного обліку, але, водночас, не забороняє здійснювати таке оснащення до дня припинення або скасування воєнного стану в Україні за рахунок власника (співвласників) будівлі, коштів місцевого або державного бюджетів, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області, шляхом надання доступу Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Господарський суд зазначає, що зміст позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області, шляхом надання доступу Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла фактично охоплюється змістом вимоги про встановлення позивачу постійного безоплатного сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку №65 по вул. Центральна в м. Павлограді, Дніпропетровської області для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання.

При цьому суть сервітуту полягає у праві користування чужим майном, а вимога про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні майном є за своїм змістом негаторною.

З аналізу положень частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України вбачається, що власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

За загальним правилом позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Таким чином, з викладеного вбачається, що лише власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю, однак позивач не є власником приміщення, не захищає своє право власності, а тому не може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування ним. Зазначене виключає можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у користуванні технічним підвальним приміщенням (негаторний позов).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області, шляхом надання доступу Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла - задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за вимогу щодо встановлення постійного безоплатного сервітуту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00грн, а за вимогу щодо усунення перешкод в користуванні технічним підвальним приміщенням покладається на позивача у розмірі 2684,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" про встановлення сервітуту та усунення перешкод у користуванні задовольнити частково.

Встановити Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (51404, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Дніпровська, 41-а, ідентифікаційний код 03341345) постійний безоплатний сервітут щодо технічного підвального приміщення будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку централізованого водопостачання.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" в частині зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням будинку №65 по вулиці Центральна в місті Павлограді Дніпропетровської області, шляхом надання доступу Комунальному підприємству "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до технічного підвального приміщення будинку, в якому обладнується вузол комерційного обліку централізованого водопостачання для встановлення та обслуговування такого вузла.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "65-й Центральний" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 65; ідентифікаційний код 40465008) на користь Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 41-А; ідентифікаційний код 03341345) 2684,00грн витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 07.03.2024.

Суддя В.О. Татарчук