ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.03.2024 Справа № 908/552/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко Ірини Вікторівни, розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу

від заявника (стягувача): Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СОФІ» (02094, м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 46, буд. 7,ідентифікаційний код 36346548)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФСИН» (6902795, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, буд. 111, ідентифікаційний код 32694834)

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СОФІ» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФСИН» 32 956,22 грн заборгованості за Договором поставки № 168 від 09.06.2011, ст.ст. 147-151 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024, вказану заяву передано для розгляду судді Давиденко І.В.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі ст. 152 ГПК України, у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

При цьому, як визначено ч. 8 ст.6 ГПК України, якщо цим ГПК України встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Заява про видачу судового наказу подана у паперовій формі, отже, заявник не звільняється від обов`язку зазначити у заяві про видачу судового наказу відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Судом встановлено, що у вказаній заяві заявником не зазначено відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Статтею 152 ГПК України визначено підстави для відмови у видачі судового наказу, а саме суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу (п. 1 ч. 1).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія СОФІ» в задоволенні заяви про видачу судового наказу, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України, суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За змістом ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

До того ж, слід зауважити, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія СОФІ» у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія СОФІ» про наявність права на звернення до суду з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України).

Ухвалу підписано 07.03.2024.

Суддя І.В. Давиденко