УХВАЛА

м. Київ

11.03.2024Справа № 910/2654/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Дистрибушн 2.0» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілсі» заборгованості у розмірі 19 752,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Дистрибушн 2.0» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілсі» заборгованості у розмірі 19 752,00 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Так, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету (пункт 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з абзацу 1 частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Заявник є юридичною особою, втім, як встановлено судом, усупереч вищенаведеним положенням, не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та не вказав відомості про наявність у нього електронного кабінету.

Пунктом 21 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно з абзацом 2 частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Наведені обставини свідчать про невиконання заявником вимог абзацу 1 частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до пункту 21 частини 1 статті 152 цього Кодексу, має наслідком відмову у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктів 1, 2, 21, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БМ Дистрибушн 2.0» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілсі» заборгованості у розмірі 19 752,00 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (11.03.2024) та підлягає оскарженню в порядку розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю.Кирилюк