УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.03.2024Справа № 910/2563/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс"( м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подол Бізнес Груп" (м. Вінниця)

про стягнення 118 941,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс" (далі - ТОВ "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подол Бізнес Груп" (далі - ТОВ "Подол Бізнес Груп", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 118 941,03 грн. за угодами про надання послуг від 01.02.2021 № 207-129/1 та № 207-130/1.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та яким внесено зміни до ряду статтей ГПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 ГПК України (в новій редакції) позовна заява повинна містити, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та інших учасників справи.

Водночас за приписами ч. 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

З огляду на викладене, позивач мав у поданому позові зазначити інформацію щодо наявності у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд").

Однак при дослідженні судом позовної заяви встановлено, що позивач не надав відомостей щодо наявності електронного кабінету у відповідача, що суперечить вимогам статті 162 ГПК України та є підставою для залишення позову без руху.

Також відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, у порушення вказаних норм, позивач не надав доказів тих обставин, на які він посилається у обґрунтування позову, а саме - доказів направлення претензії вих. № 274-БФ від 26.12.2023 та вих. № 278-БФ від 26.12.2023 на адресу відповідача.

Далі, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, який справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (ч. ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Судовий збір згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн 00 коп.

Із поданої позовної заяви вбачається, що заявник просить стягнути з ТОВ "Подол Бізнес Груп": заборгованість у сумі 46 362,56 за договором про надання послуг № 207-129/1 від 01.02.2021, а також заборгованість у сумі 72 578,47 за договором про надання послуг № 207-130/1 від 01.02.2021, тобто за двома вимогами майнового характеру, що виникли за окремими договорами (підставами).

Таким чином позивач за 2 майнові вимоги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 6056,00 грн. ((46 362,56 *1,5 %) + (72 578,47*1,5%)) (1,5 відсотка ціни позову за кожну майнову вимогу, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У якості доказу сплати судового збору за такі вимоги позивач надав квитанції на загальну суму 3 196, 20 грн. - № 478 від 05.10.2021 на суму 2 391,00 грн., № 1821 від 19.05.2023 на суму 268,40 грн., № 1822 від 19.05.2023 на суму 268,40 грн., № 1612 від 02.05.2023 на суму 268,40 грн. Проте вказані квитанції не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, тому позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 2859,80 грн. (6056,00- 3 196, 20).

При цьму суд зазначає, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подол Бізнес Груп" про стягнення 118 941,03 грн. залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс"строк у 10 днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України у них існує обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) та можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.