ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2024р. Справа №905/1559/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (; адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 11) в особі представника - адвоката Брухно Валентина Сергійовича (Свідоцтво № 000666 від 19.02.2020; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН» (; адреса місцезнаходження: 84306, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 1а)

про стягнення 10489,56 грн.

Суддя Величко Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Донецької області через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» в особі представника - адвоката Брухно Валентина Сергійовича надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН» заборгованості в розмірі 10489,56 грн., яка складається з 7840,02 грн. основного боргу, 876,95 грн. інфляційних нарахувань, 322,19 грн. - 3% річних, 1450,40 грн. - пеня, крім того судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору постачання електричної енергії № 704/2021-Е від 20.07.2021 в частині оплати за електроенергію, отриману останнім у червні 2022 року.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано наступні документи: копію договору № 704/2021-Е від 20.07.2021 про постачання електричної енергії споживачу з додатками; заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.07.2021 з додатком; копію рахунку № 9 від 07.07.2022 за червень 2022 року; копії актів купівлі-продажу електричної енергії № від 31.08.2021, № від 30.09.2021, № від 31.10.2021, № 180262111 від 30.11.2021, № 180261121 від 31.12.2021, № від 31.01.2022, № від 28.02.2022, № 180262031 від 31.03.2022, № від 30.04.2022, № 1 від 31.05.2022, № від 30.06.2022; докази надсилання актів; копії платіжних доручень № 2018_86018/3 від 06.08.2021, № 491_9801N/359 від 08.08.2021, № 425_8906Н/280 від 09.08.2021, № 455_8J01F/194 від 19.08.2021, № 521_9L010/789 від 21.09.2021, № 2083_AD01І/192 від 13.10.2021, № 587_AM01H/92 від 22.10.2021, № 2098_АМ01К/163 від 22.10.2021, № 655 від 19.11.2021, № 675 від 26.11.2021, № 697 від 13.12.2021, № 730 від 20.12.2021, № 729 від 20.12.2021, № 761 від 28.01.2022; довідка про заборгованість станом на 05.11.2023; довідка взаємних розрахунків за період 20.07.2021-07.12.2023; лист ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» № 08-24/1379 від 13.11.2023 про надання інформації з доказами наявності ЕЦП; докази (скріншоти) електронного листування позивача з відповідачем; розрахунок ціни позову.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

ХІД СПРАВИ:

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/1559/23 та за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Величко Н.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023).

Ухвалою суду від 07.12.2023 позовну заяву б/н від 30.11.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» залишено без руху, встановлено п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк, відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1559/23; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін; вирішені інші процедурні питання.

Зазначена ухвала суду доставлена 21.12.2023 до електронного кабінету позивача в підсистемі "Електронний суд".

Відповідачу ухвала суду від 21.12.2023 про відкриття провадження направлена засобами поштового зв?язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте 02.02.2024 до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення про причини повернення від 29.01.2024 - «за закінченням терміну зберігання».

Процесуальні документи у цій справі були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для відповідача 15.02.2024 оприлюднене оголошення про відкриття провадження у справі за його участю на сайті Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу Судова влада України (за посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/gromadyanam/povidomlenniz_dlia_ychasnukiv/1557516/).

Згідно з частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Господарський суд вважає, що ним, в межах наданих повноважень вжиті всі можливі заходи для повідомлення учасників судового процесу про хід справи та створені належні умови в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

На переконання суду, сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 1 статті 251 ГПК України встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З урахуванням вимог статей 116, 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 цього Кодексу відповідач мав подати суду відзив на позовну заяву у строк до 13.02.2024 включно (п`ятнадцять днів з дня відмітки у поштовому повідомленні про повернення відправлення).

Станом на 26.02.2024 відповідач не подав відзив на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

Відповідно до ст. 248 та ч.2, ч.8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, про намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН» (споживач) був укладений договір № 704/2021-Е про постачання електричної енергії споживачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з Постановою НКРЕКП від 28.08.18 № 899.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі- Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) (п. 1.1 договору).

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в Заяві-приєднанні до цього Договору (п. 3.1 договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, що зазначений в Комерційній пропозиції (п. 5.1 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць який починається з 01 числа місяця та закінчується в останній день місяця (п. 5.5 договору).

Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються виключно на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок), вказаний у рахунку на оплату. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору (п. 5.6 договору).

У платіжних дорученнях споживач повинен обов?язково зазначити інформацію про номер і дату цього Договору, період, за який здійснюється оплата, номер та дату рахунку (за наявності) (п. 5.7 договору).

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку та/або у Комерційній пропозиції, який не може бути меншим 5 (п?яти) робочих днів з моменту отримання рахунку споживачем, або протягом 5 (п?яти) робочих днів від дати, зазначеної у Комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п. 5.8 договору).

У разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в Комерційній пропозиції. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати (п. 5.10 договору).

Споживач зобов?язаний зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (пп.1 п. 6.2 договору); повернути постачальнику протягом місяця, наступного за розрахунковим, один примірник оригіналу Акта купівлі-продажу електричної енергії та інших актів за розрахунковий період, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою (за наявності). У разі ненадання протягом п?яти робочих днів з дня отримання актів письмової мотивованої відмови або письмового повідомлення з обґрунтуванням від підписання Акта купівлі-продажу електричної енергії та інших актів за розрахунковий період уважається, що такі Акти купівлі-продажу електричної енергії та інші акти за розрахунковий період прийнято без розбіжностей та підписано (пп. 8 п. 6.2 договору).

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (за наявності) та укладається на строк, зазначений в Комерційній пропозиції, та діє в частині не виконаних зобов?язань - до їх повного виконання (п.14.1 договору).

Зміни, доповнення та розірвання цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін, якщо інше не встановлено цим Договором або чинним законодавством. Додаткові угоди та Додатки до цього Договору є його невід?ємною частиною та мають юридичну силу у випадку, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності) сторін (п. 14.7 договору).

Платіжні документи (рахунки) на оплату вважаються зробленими належним чином та вважаються отриманими споживачем, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані одним або декількома способами за вибором постачальника, а саме: через особистий кабінет споживача на офіційному вебсайті постачальника або електронною поштою на e-mail споживача, що зазначений у Договорі або поштовим зв?язком, кур?єром за реквізитами, зазначеними у Договорі чи іншим способом з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу (п. 14.9 договору).

Згідно з п. 14.10 Договору датою отримання споживачем усіх повідомлень, у тому числі платіжних документів (рахунків), в залежності від відправлення, вважається дата: дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи); дата їх отримання від кур?єра; відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; дата їх відкриття споживачем на персональній сторінці (особистому кабінеті) споживача на офіційному вебсайті електропостачальника, що може бути підтверджено програмною платформою, яка забезпечує роботу персональної сторінки з визначенням дати та часу його відкриття; дата отримання електронною поштою чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому Договором про постачання електричної енергії споживачу; третій календарний день з дати їх отримання поштовим відділенням зв?язку, на території обслуговування якого розташований об?єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв?язку рекомендованим або цінним листом).

Невід?ємними частинами цього Договору значаться: Додаток 1 - Комерційна пропозиція; Додаток 2 - Зразок форми для заповнення споживачем «Перелік відповідальних осіб споживача для доступу до особистого кабінету споживача»; Додаток 3 - Угода про врегулювання відносин електронного документообігу. Інші додатки, укладені сторонами на виконання умов цього Договору складають його невід?ємну частину (п. 14.17 договору).

Договір складено та підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено печаткою споживача без зауважень та виправлень.

Комерційною пропозицією, що є додатком 1 до укладеного договору, сторони визначили та погодили зокрема:

- Спосіб оплати: оплату Заявленого до споживання у розрахунковому періоді обсягу електроенергії споживач здійснює плановими платежами та остаточним розрахунком по факту споживання;

- Терміни (строки) виставлення рахунків за електричну енергію та терміни (строки), порядок оплати: планові рахунки на оплату за електричну енергію надаються споживачу до початку розрахункового періоду. Терміни (строки) оплати: до 25 числа місяця, що передує розрахунковому - 100% від прогнозної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді (далі - прогнозна вартість); протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати надання рахунку - остаточний розрахунок по факту споживання у розрахунковому періоді;

- Розмір пені за порушення строку оплати або штраф: у разі несвоєчасних розрахунків за отриману електричну енергію, споживач зобов?язаний сплатити пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення такого платежу, без обмеження періоду ї нарахування, до дати повної оплати;

- Строк дії Договору: договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31 грудня 2021 року.

28.07.2021 відповідач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника шляхом підписання заяви-приєднання, якою визначено персоніфіковані дані споживача, дату початку постачання (01.08.2021), реквізити споживача.

У заяви-приєднання наявний додаток - Перелік ЕІС-кодів точок обліку електроенергії за об?єктами споживача - з якого вбачається, що постачання електричної енергії повинно здійснюватись на один об?єкт відповідача за адресою: 84306, м. Краматорськ, вул. О. Тихого, 1А, обсяг споживання у місяць 10000 кВт/год., ЕІС-код точки комерційного обліку: 62Z069.

З поданих документів відомо, що на запит №ЕЗБ/6114 від 10.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (далі - ТОВ ТЕК) отримано від оператора системи розподілу - ТОВ "ДТЕК Високовольтні Мережі" інформацію про фактичні обсяги споживання у період з 01.08.2021 по 30.06.2022 споживачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН», які покладені на ТОВ ТЕК.

Згідно з цими відомостями споживачем спожито (ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z069): у серпні 2021 року - 8454 кВт/год, у вересні 2021 року - 9720 кВт/год, у жовтні 2021 року - 18001 кВт/год, у листопаді 2021 року - 8283 кВт/год, у грудні 2021 року - 13049 кВт/год, у січні 2022 року - 8019 кВт/год, у лютому 2022 року - 6567 кВт/год, у березні 2022 року - 263 кВт/год, у квітні 2022 року - 1372 кВт/год, у травні 2022 року - 4293 кВт/год, у червні 2022 року - 3358 кВт/год.

Матеріали справи містять сформовані позивачем акти купівлі-продажу електричної енергії до договору № 704/2021-Е від 20.07.2021:

№ від 31.08.2021 за серпень 2021 року на обсяг електричної енергії 8454 кВт/год на суму 23156,82 грн.,

№ від 30.09.2021 на обсяг електричної енергії 9720 кВт/год за вересень 2021 року на суму 28679,09 грн.,

№ від 31.10.2021 за жовтень 2021 року на обсяг 10421 кВт/год на суму 36440,03 грн.,

№ від 30.11.2021 за листопад 2021 року на обсяг електричної енергії 15863 кВт/год на суму 63920,59 грн.,

№ від 31.12.2021 на обсяг 13039 кВ/год за грудень 2021 року на суму 51101,56 грн.,

№ від 31.01.2022 за січень 2022 року на обсяг 8019 кВт/год на суму 30161,80 грн.,

№ від 28.02.2022 за лютий 2022 року на обсяг 6567 кВт/год на суму 19092,64 грн.,

№ від 31.03.2022 на обсяг 263 кВт/год за березень 2022 року на суму 832,00 грн.,

№ від 30.04.2022 за квітень 2022 року на обсяг 1372 кВт/год на суму 4354,15 грн.,

№ від 31.05.2022 року за травень 2022 року на обсяг 4293 кВт/год на суму 13741,27 грн.,

№ від 30.06.2022 за червень 2022 року на обсяг електричної енергії 3358 кВт/год на суму 10649,78 грн.,

які, як зазначає позивач, надсилались відповідачу на електронну пошту, вказану у договорі , , @gmail.com.

Також, вищеперелічені акти купівлі-продажу позивач надіслав відповідачу на його юридичну адресу 22.12.2022, що підтверджується списком згрупованих відправлень, описом вкладення та фіскальним чеком АТ Укрпошта.

Загальна вартість електричної енергії за цими актами купівлі-продажу становить 282129,73 грн.

Відповідач перерахував позивачу за електроенергію за договором № 704/2021-Е від 20.07.2021 згідно платіжних доручень:

№ 2018_86018/3 від 06.08.2021 на суму 16875,60 грн.,

№ 425_8906Н/280 від 09.08.2021 на суму 3000,00 грн.,

№ 455_8J01F/194 від 19.08.2021 на суму 18938,28 грн,

№ 491_9801N/359 від 08.09.2021 на суму 3281,22 грн,

№ 521_9L010/789 від 21.09.2021 на суму 27391,56 грн,

№ 2083_АD01І/192 від 13.10.2021 на суму 9740,81 грн.,

№ 2098_АМ01К/163 від 22.10.2021 на суму 4000,00 грн,

№ 587_АМ01Н/92 від 22.10.2021 на суму 25005,24 грн,

№ 655 від 19.11.2021 на суму 34967,88 грн,

№ 675 від 26.11.2021 на суму 14752,62 грн.,

№ 697 від 13.12.2021 на суму 29211,20 грн.,

№ 729 від 20.12.2021 на суму 40915,92 грн,

№ 730 від 20.12.2021 на суму 17483,94 грн.,

№ 761 від 28.01.2022 на суму 28725,44 грн., що разом становить 274289,71 грн.

Як зазначає позивач, протягом всього часу відповідач належним чином виконував зобов?язання з оплати отриманої електричної енергії, проте за спожиту у червні 2022 року електричну енергію відповідач не розрахувався, надісланий на його електронну пошту () рахунок від 07.07.2022 на оплату № 9 на суму 7840,02 грн. (позивачем враховано переплату з попередніх періодів в розмірі 2809,76 грн.) не оплачений.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 7840,02 грн. заборгованості за отриману у червні 2022 року електроенергію, 876,95 грн. - інфляційні нарахування за період серпень 2022-жовтень 2023 року, 322,19 грн. - 3% річних за період 18.07.2022-29.11.2023 та 1450,40 грн. - пені за період 18.07.2022-18.01.2023.

КВАЛІФІКАЦІЯ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ:

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з частиною 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За відсутності в матеріалах справи доказів розірвання, визнання недійсним повністю чи частково договору № 704/2021-Е від 20.07.2021 у судовому порядку, суд виходить з принципу правомірності цього правочину, як то визначено ст. 204 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем отримано від позивача електричну енергію у червні 2022 року в обсязі 3358 кВт/год., що підтверджується також відомостями оператора системи розподілу - ТОВ "ДТЕК Високовольтні Мережі" у листі № 08-24/1379 від 13.11.2023 про фактичні обсяги споживання.

Відповідно до п. 2.1.1 Кодексу комерційного обліку, комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО (адміністратором комерційного обліку) та здійснюється ППКО (постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії) відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Згідно п. 2.2.2 Кодексу комерційного обліку АКО виконує функції, зокрема, щодо надання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків, а також учасникам ринку та іншим заінтересованим сторонам, які пов`язані з певною ТКО (точкою комерційного обліку).

Згідно із п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п. 4.12. ПРРЕЕ).

Отже, відомості оператора системи розподілу про фактичні обсяги споживання у період з 01.08.2021 по 30.06.2022 споживачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН» електричної енергії з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» є належним доказом у цій справі.

У пункті 5.5 договору сторони обумовили, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, який починається з 01 числа місяця та закінчується в останній день місяця.

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються виключно на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання, вказаний у рахунку на оплату (п.5.6 договору).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку та/або у Комерційній пропозиції, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у Комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п. 5.8 договору).

Розділом «Терміни (строки) виставлення рахунків за електричну енергію та терміни (строки) їх оплати» Комерційної пропозиції передбачено наступні терміни (строки) оплати:

до 25 числа місяця, що передує розрахунковому - 100% від прогнозної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді (далі - прогнозна вартість);

протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати надання рахунку - остаточний розрахунок по факту споживання у розрахунковому періоді.

Формула розрахунку вартості електричної енергії наведена у пункті 1 комерційної пропозиції (додаток 1 до договору) і погоджена сторонами.

За підрахунком позивача, вартість спожитої відповідачем електричної енергії у червні 2022 року становить 10649,78 грн.

Відповідач не оспорює ані обсяг спожитої електричної енергії у червні 2022 року, ані правильність визначення позивачем його вартості.

Відповідачем не оспорюється та не спростовується факт надсилання позивачем на електронну пошту вказану відповідачем відповідних актів приймання-передачі та рахунків на оплату спожитої у спірний період електричної енергії, а також отримання їх відповідачем, зокрема акту № від 30.06.2022 за червень 2022 року на обсяг електричної енергії 3358 кВт/год на суму 10649,78 грн. та рахунку на оплату № 9 від 07.07.2022 на суму 7840,02 грн. Відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання акту за договором зумовлює висновок суду про його прийняття.

Згідно зі сталою правовою позицією Верховного Суду, за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер (постанови Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19, від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18).

Як відомо зі змісту договору, підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника, однак враховуючи положення ст.692 ЦК України та пункти 5.5, 5.8 договору, така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується від дати передачі товару, а не від дати отримання рахунку.

Суд враховує, що при виставленні рахунку за червень 2022 року позивачем враховано надлишок оплати за попередні періоди в розмірі 2809,76 грн.

Відповідач не надав суду доказів сплати залишку заборгованості за спожиту у червні 2022 року електричну енергію у сумі 7840,02 грн., аргументів позивача не спростовує.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст. 610 ЦК України, з огляду на що відповідач згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 876,95 грн., 3% річних в розмірі 322,19 грн. та пені в розмірі 1450,40 грн. суд зазначає таке.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Пунктом 7 комерційної пропозиції передбачено, що у разі несвоєчасних розрахунків за отриману електричну енергію, споживач зобов?язаний сплатити пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення такого платежу, без обмеження періоду ї нарахування, до дати повної оплати.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані проценти річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою є самостійним способом захисту цивільних прав, відмінним від неустойки.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Здійснивши за допомогою калькулятору розрахунку заборгованості та штрафних санкцій «Ліга.Закон» перевірку наданого позивачем розрахунку суми інфляційних втрат суд визнає його арифметично не вірним та таким, що складає 920,54 грн.

Однак, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 876,95 грн. підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку розрахунку 3 % річних суд визнає його арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі, а саме 322,19 грн.

Суд враховує, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 запроваджено воєнний стан в України, який в подальшому продовжувався і триває дотепер.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як відомо, НКРЕКП прийнято Постанову «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» від 25.02.2022 № 332.

У пункті 1 цієї Постанови на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надані такі настанови:

- зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії (підпункт 16 пункту 1).

Спірні у цій справі правовідносини склалися відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», у зв`язку з чим вказана вище постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При цьому, суд зауважує, що період нарахування пені позивачем заявлено такий, що входить в період дії воєнного стану (початок розрахунку з 18.07.2022).

Враховуючи приписи підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», яка є чинною та обов`язковою для позивача та відповідача, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача як споживача електричної енергії штрафної санкції у вигляді пені, відтак суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідача на користь позивача 7840,02 грн. основного боргу, 876,95 грн. інфляційних втрат, 322,19 грн. - 3% річних. В частині пені - суд відмовляє в задоволенні вимог.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За правилами статей 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вирогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний частково, оскільки ним частково доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а відповідач не довів суду протилежного, що зумовлює задоволення позовних вимог частково.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАЛІЗОБЕТОН» (; адреса місцезнаходження: 84306, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 1а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ» (; адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 11) заборгованість в розмірі 9039,16 грн., яка складається з 7840,02 грн. - заборгованість за електричну енергію, 876,95 грн. - інфляційні втрати, 322,19 грн. - 3% річних, а також судовий збір в розмірі 2312,88 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2024.

Суддя Н.В. Величко