ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6677/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Синюк С.Л.;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (м. Дніпро)

про повернення майна за договором № 1800026 серії РKS від 04.01.2018

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (далі - відповідач) передати Приватному акціонерному товариству "Просто-страхування" пошкоджені запасні частини (згідно з переліком), які були замінені в процесі ремонту транспорту засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:

1) крило переднє праве у кількості 1 штука за ціною 2 160 грн. 00 коп.;

2) двері передні праві у кількості 1 штука за ціною 6 000 грн. 00 коп.;

3) двері задні праві у кількості 1 штука за ціною 5 400 грн. 00 коп.;

4) кронштейн переднього бампера, Ravon R2, у кількості 1 штука за ціною 200 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 04.01.2018 Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" уклали договір страхування № 1800026 серії РKS майнових інтересів власника автомобіля "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- 05.07.2018 до АТ "Просто-страхування" з повідомлення про настання випадку звернулося ТОВ "Гетманглобал" та пояснило, що 05.07.2018 в місті Києві на вулиці Здолбунівській було пошкоджено застрахований транспортний засіб "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 . У результаті цієї пригоди власнику транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було заподіяно матеріальних збитків. Відповідно до акту виконаних робіт № 1834/05/07/18/4 від 13.07.2018 вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 23 300 грн. 00 коп.;

- 28.08.2018 до АТ "Просто-страхування" із заявою на виплату страхового відшкодування звернулося ТОВ "Гетманглобал";

- 09.01.2019 за результатами розгляду даної заяви АТ "Просто-страхування" було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт №129850, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 16 620 грн. 00 коп.;

- відповідно до платіжної інструкції № 703 від 11.01.2019 АТ "Просто-страхування" виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 16 620 грн. 00 коп.;

- АТ "Просто-страхування" під час прийняття рішення щодо розміру страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було взято до уваги акт виконаних робіт № 1834/05/07/18/4 від 13.07.2018, відповідно до якого для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , були використані наступні запасні частини: 1) крило переднє праве у кількості 1 штука за ціною 2 160 грн. 00 коп.; 2) двері передні праві у кількості 1 штука за ціною 6 000 грн. 00 коп.; 3) двері задні праві у кількості 1 штука за ціною 5 400 грн. 00 коп.; 4) кронштейн переднього бампера, Ravon R2, у кількості 1 штука за ціною 200 грн. 00 коп.;

- відповідно до пункту 2.11.2.16 договору страхування № 1800026 серії РKS від 04.01.2018 страхувальник за вимогою страховика зобов`язаний передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого транспортного засобу, замінені в процесі ремонту. З вказаного випливає, що в АТ "Просто-страхування", у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, згідно з договором № 1800026 серії РKS від 04.01.2018, виникло право на повернення пошкоджених частин транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були замінені в процесі ремонту, що підтверджується вищезазначеним переліком, а також актом виконаних робіт № 1834/05/07/18/4 від 13.07.2018.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 28.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.01.2024.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 2036/24 від 12.01.2024), в якій він просить суд змінити найменування позивача з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" на Приватне акціонерне товариство "Просто", а також, здійснити розгляд справи 24.01.2024 без участі представника позивача, посилаючись на таке:

- 27.12.2023 було затверджено Статут Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" в новій редакції, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство "Просто" є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування";

- через ускладнену ситуацію на території України, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації та запровадженням воєнного стану, позивач немає можливості забезпечити явку уповноваженого представника для участі у розгляді даної справи 24.01.2024 об 11 год. 00 хв.

Від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності (вх. суду № 2928/24 від 17.01.2024), в якій він просить суд застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ "Просто-страхування" до ТОВ "Гетманглобал" про повернення майна за договором серії PKS № 1800026 від 04.01.2018 та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що строк позовної давності за вказаною вимогою сплив 12.01.2022; вказане є підставою для відмови у позові.

У підготовче засідання 24.01.2024 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому, судом були враховані подані ними до суду заяви, з яких вбачається, що останні повідомлені про розгляд справи судом.

У вказаному засіданні судом було розглянуто заяву позивача про зміну найменування підприємства, з приводу якої зазначено наступне.

Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ "Просто-страхування" протоколом № 6 від 27.12.2023 було затверджено Статут Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" в новій редакції. Відповідно до пункту 1.1. Статуту Приватного акціонерного товариства "Просто" в новій редакції від 2023 року Приватне акціонерне товариство "Просто" є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", що зареєстроване 02.04.1997 за № 1 000867. 29.12.2023 було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо відомостей Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", та змінено найменування Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" на Приватне акціонерне товариство "Просто".

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Комерційне (фірмове) найменування юридичної особи може бути зареєстроване у порядку, встановленому законом. Найменування юридична особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи. Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви. Назва це індивідуальна частина найменування. Повне найменування юридичної особи зазначається в її установчих документах, змінах до них, усіх офіційних документах і вноситься до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з пунктом 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 22.01.1996, ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, реорганізації суб`єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьомуне змінюється організаційно-правова форма даної особи, Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ".

Жодних дій, які б свідчили про припинення юридичної особи заявника шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора в зобов`язанні, заміни особи у відносинах, у розумінні положень статті 52 Господарського процесуального кодексу України, не відбулося. Змінено лише найменування юридичної особи.

Оскільки, зміна найменування юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною найменування, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно зміна найменування юридичної особи не тягне на собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та свідчить про юридичну незмінність учасника цивільних відносин. Отже, заява позивача підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 24.01.2024 було задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про заміну найменування підприємства позивача у справі, а саме: замінено найменування Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" на Приватне акціонерне товариство "Просто"; підготовче засідання було відкладено на 13.02.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №5994/24 від 05.02.2024), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно з інформацією, наданою відділом інформаційно-технічного забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області, 13.02.2024 об 11:00 год. відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з наявністю справ, призначених до розгляду у залах Господарського суду Дніпропетровської області на 13.02.2024 об 11:40 год. (зайнятістю залів судових засідань обладнаних відповідними технічними засобами).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.02.2023 у задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів було відмовлено.

Від відповідача надійшла заява (вх. суду № 7358/24 від 13.02.2024), в якій він просить суд провести підготовче засідання 13.02.2024 без участі представника відповідача, у зв`язку з неможливістю останнього прибути у вказане судове засідання.

У підготовче засідання 13.02.2024 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому, судом були враховані подані ними до суду заяви, з яких вбачається, що останні повідомлені про розгляд справи судом.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 13.02.2024 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 13.02.2024 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 27.02.2024.

У судове засідання 27.02.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у вказане засідання не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив; про день час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 13.02.2024 до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 13.02.2024 доставлена до Електронного кабінету відповідача - 15.02.2024 о 00:45 (а.с. 95).

З приводу вказаних обставин суд зазначає таке.

Відповідно до частин 5, 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Слід відзначити, що відповідно до пункту 42 вказаного Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що позивач та відповідач мають зареєстровані Електронні кабінети в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, у зв`язку з чим всі ухвали суду по справі надсилались позивачу та відповідачу в їх Електронні кабінети в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду від 13.02.2024 була надіслана судом в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 13.02.2024 була доставлена до Електронного кабінету відповідача - 15.02.2024 о 00:45 (а.с. 95).

Отже, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 15.02.2024 відповідач отримав ухвалу суду від 13.02.2024, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.95).

За змістом частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи вказане, відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином.

У судовому засідання 27.02.2024 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

У зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання, судом було оголошено зміст заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 27.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для повернення пошкоджених запасних частин (згідно з переліком), які були замінені в процесі ремонту транспорту засобу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як убачається з матеріалів справи, 04.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (далі - страхувальник, вигодонабувач, відповідач) та Акціонерним товариством "Просто-страхування", яке у подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Просто" (далі - страховик, страхова компанія, позивач) укладено Договір добровільного страхування майнових інтересів власника автомобіля № 1800026 серії РKS (далі - договір, а.с.7), за умовами якого страховою компанією прийнято під страховий захист автомобіль "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Пунктом 1.15. договору визначено строк його дії, а саме: з 05.01.2018 по 04.01.2019.

Згідно з пунктом 1.10. договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику збитки, що виникли протягом строку дії договору страхування в разі пошкодження, в межах страхової суми, що становить 199 000 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1.8., 1.8.1. договору виплати страхового відшкодування у разі пошкодження автомобіля проводяться без урахування амортизаційного зносу.

Згідно з пунктом 1.8.5. договору розмір безумовної франшизи при пошкодженні автомобіля, становить 2 % від страхової суми.

Як убачається з матеріалів справи, 05.07.2018 в місті Києві на вулиці Здолбунівській застрахований автомобіль - "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого вказаному автомобілю було завдано механічних пошкоджень. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до умов договору, 05.07.2018 страхувальник звернувся до страховика із Повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.20-21), а також 05.07.2018 було складено Акт огляду транспортного засобу № 129850 (а.с.25-30).

Відповідно до пункту 2.11.4.2 договору страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування страхувальнику.

З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також ремонту автомобілю, страхувальник звернувся до Фізичної особи - підприємця Сінькевич Олени Сергіївни, якою було складено рахунок №1834/05/07/18/4 від 05.07.2018, згідно з яким вартість відновлювального ремонту складає 23 300 грн. 00 коп. (а.с.31).

У подальшому, 28.08.2018 страхувальник звернувся до страховика із заявою на виплату/доплату страхового відшкодування у зв`язку із страховим випадком (ДТП), який стався 05.07.2018 (а.с.33), за результатами розгляду якої ПрАТ "Просто-страхування" прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт №129850 від 09.01.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 16 620 грн. 00 коп. (а.с.34).

Як зазначає позивач, АТ "Просто-страхування" під час прийняття рішення щодо розміру страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було взято до уваги акт виконаних робіт № 1834/05/07/18/4 від 13.07.2018, відповідно до якого для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , були використані наступні запасні частини: 1) крило переднє праве у кількості 1 штука за ціною 2 160 грн. 00 коп.; 2) двері передні праві у кількості 1 штука за ціною 6 000 грн. 00 коп.; 3) двері задні праві у кількості 1 штука за ціною 5 400 грн. 00 коп.; 4) кронштейн переднього бампера, Ravon R2, у кількості 1 штука за ціною 200 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 2.11.4.3 договору страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачені договором строки.

Пунктом 2.8.2.3. договору встановлено, що у випадку пошкодження застрахованого автомобіля виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 20 календарних днів, починаючи з дня надання страхувальником страховику останнього із всіх необхідних документів визначених у пункті 2.7.1.5 договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжної інструкції № 703 від 11.01.2019 АТ "Просто-страхування" виплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" суму страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 16 620 грн. 00 коп. (а.с.35).

При цьому, відповідно до пункту 2.11.2.16 договору страхування страхувальник за вимогою страховика зобов`язаний передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого транспортного засобу, замінені в процесі ремонту.

Отже, звертаючись із позовом до суду, Приватне акціонерне товариство "Просто-страхуваня", яке в процесі розгляду справи судом змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Просто", посилаючись на підпункт 2.11.2.16. пункту 2.11. спірного договору, вказує на те, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику згідно з договором № 1800026 серії РKS від 04.01.2018, у нього виникло право на повернення пошкоджених частин транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були замінені в процесі ремонту та не передані Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" позивачеві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до платіжної інструкції № 703 від 11.01.2019 Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" здійснено виплату Товариству з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" страхового відшкодування у розмірі 16 620 грн. 00 коп. за пошкодження транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого на підставі договору страхування № 1800026 серії РKS від 04.01.2018.

При цьому, відповідно до підпункту 2.11.2.16. пункту 2.11. договору страхувальник за вимогою страховика зобов`язаний передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого ТЗ, замінені в процесі ремонту.

Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки статтею 530 Цивільного кодексу України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, звернення особи до суду з вимогою про виконання зобов`язання, є одним із способів пред`явлення вимоги в розумінні частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

У постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 у справі № 3-127гс11 зроблено висновок, що "оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту".

Схожі правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №201/13756/16-ц (провадження № 61-6896св19), від 18.09.2019 у справі № 183/2925/17 (провадження № 61-12368св19), від 16.02.2022 у справі № 520/19325/18 (провадження № 61-9353св21) та узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі № 924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

З урахуванням викладеного господарський суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання щодо передачі відповідачем позивачеві пошкоджених деталей застрахованого транспортного засобу - "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , замінених в процесі ремонту, є таким, що настав.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів, які б підтверджували, що ремонтні роботи транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого на підставі договору страхування №1800026 серії РKS від 04.01.2018, в процесі яких було замінено спірні деталі, здійснені не були, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Доказів на підтвердження повернення Приватному акціонерному товариству "Просто-страхування" пошкоджених запасних частин, які були замінені в процесі ремонту транспорту засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:

1) крило переднє праве у кількості 1 штука;

2) двері передні праві у кількості 1 штука;

3) двері задні праві у кількості 1 штука;

4) кронштейн переднього бампера, Ravon R2, у кількості 1 штука відповідач також не надав, доводи позивача, викладені в позовній заяві, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином.

При цьому, суд відзначає, що позивачем у прохальній частині позовної заяви безпідставно зазначена вартість кожної з пошкоджених деталей, які він просить суд зобов`язати відповідача повернути, виходячи із вартості нової кожної такої деталі (вартість нових деталей була вказана у рахунку № 1834/05/07/18/4 від 05.07.2018), оскільки, по-перше, очевидним є факт того, що вартість пошкодженої деталі не може прирівнюватись до вартості аналогічної нової деталі; по-друге, доказів узгодження сторонами саме такої вартості пошкоджених деталей матеріали справи не містять. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, але без наведення вартості кожної з пошкоджених деталей у зазначених позивачем сумах.

З приводу заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У той же час, Законом України № 540-IX від 30.03.2020 доповнено "Прикінцеві та Перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та відповідний карантин був продовженим до 30.06.2023 (згідно з постановою Кабінетом Міністрів України № 383 від 25.04.2023).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин на всій території України відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Отже, строк позовної давності було продовжено на період дії карантину (карантин закінчився 30.06.2023) та продовжено на період дії воєнного стану, який введено 24.02.2022 і є діючим на час розгляду справи.

За таких обставин, позивачем не було пропущено строк позовної давності за позовними вимогами у даній справі, отже заява відповідача задоволенню не підлягає.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача, як на особу з вини, якої виник спір; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" про повернення майна за договором № 1800026 серії РKS від 04.01.2018 - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (вулиця Дмитра Кедріна, будинок 44, офіс 4, м. Дніпро, 49008; ідентифікаційний код 34735259) передати Приватному акціонерному товариству "Просто" (вулиця Герцена, будинок 10, м.Київ, 04050; ідентифікаційний код 24745673) пошкоджені запасні частини, які були замінені в процесі ремонту транспорту засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: крило переднє праве у кількості 1 штука; двері передні праві у кількості 1 штука; двері задні праві у кількості 1 штука; кронштейн переднього бампера, Ravon R2, у кількості 1 штука.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (вулиця Дмитра Кедріна, будинок 44, офіс 4, м. Дніпро, 49008; ідентифікаційний код 34735259) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто" (вулиця Герцена, будинок 10, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 24745673) 2 684 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.02.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко