ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/3890/23

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі № 911/3890/23 за позовом

Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Л. Українки, буд. 27/2, код: 02909996) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, код: 00022533)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт» (04074, місто Київ, вул. Бережанська, будинок 4, поверх 9, код: 43804432)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9А, код: 44768034).

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області 25.12.2023 надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт», в якій прокурор просить суд усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження землями лісогосподарського призначення шляхом повернення від ТОВ «Веріта Істейт» земельних ділянок: площею 1,3535 га з кадастровим номером :04:002:0054, площею 0,0526 га з кадастровим номером :04:002:0050, площею 0,1339 га з кадастровим номером :04:002:0051, площею 0,2064 га з кадастровим номером :04:002:0052, площею 0,2536 га з кадастровим номером :04:002:0053, площею 0,1124 га з кадастровим номером :04:002:0055, площею 0,0946 га з кадастровим номером :04:002:0056, площею 0,0933 га з кадастровим номером :04:002:0057, площею 0,1687 га з кадастровим номером :04:002:0058, площею 0,1303 га з кадастровим номером :04:002:0059, площею 0,1309 га з кадастровим номером :04:002:0060, площею 1,2698 га з кадастровим номером :04:002:0061, площею 1,2 га з кадастровим номером :04:002:0039 на користь Київської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.11.2015 № 10-7695/36-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0040 для ведення особистого селянського господарства на території Мигалківської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення якої згідно розпорядження Бородянської районної державної адміністрації від 02.06.2017 № 168 змінено на землі для індивідуального садівництва.

Вказана земельна ділянка, як вказує прокурор, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2015 відчужена ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ворфей». Та в подальшому, на підставі заяви ТОВ «Ворфей» від 24.05.2018 № 1575 здійснено поділ земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0040, внаслідок чого утворилось п`ять земельних ділянок: площею 1,3535 га з кадастровим номером :04:002:0054; площею 0,0526 га з кадастровим номером :04:002:0050; площею 0,1339 га з кадастровим номером :04:002:0051; площею 0,2064 га з кадастровим номером :04:002:0052; площею 0,2536 га з кадастровим номером :04:002:0053, які на підставі договорів купівлі-продажу від 30.06.2021, від 30.09.2021 та від 03.12.2021 відчужені на користь ТОВ «Веріта Істейт».

Також, як зазначає прокурор, наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.11.2015 № 10-7694/36-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0041 для ведення особистого селянського господарства на території Мигалківської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення якої згідно розпорядження Бородянської районної державної адміністрації від 02.06.2017 № 169 змінено на землі для індивідуального садівництва.

Вказана земельна ділянка, як вказує прокурор, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2015 відчужена ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ворфей». Та в подальшому, на підставі заяви ТОВ «Ворфей» від 24.05.2018 № 1575 здійснено поділ земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0041, внаслідок чого утворилось сім земельних ділянок: площею 0,1124 га з кадастровим номером :04:002:0055; площею 0,0946 га з кадастровим номером :04:002:0056; площею 0,0933 га з кадастровим номером :04:002:0057; площею 0,1687 га з кадастровим номером :04:002:0058; площею 0,1303 га з кадастровим номером :04:002:0059, площею 0,1309 га з кадастровим номером :04:002:0060, площею 1,2698 га з кадастровим номером :04:002:0061, які на підставі договорів купівлі-продажу від 30.06.2021, від 30.09.2021 та від 03.12.2021 відчужені на користь ТОВ «Веріта Істейт».

Окрім того, прокурор також доводить, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 14.08.2017 № 10-15159/15-17-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,2 га з кадастровим номером :04:002:0039 для ведення особистого селянського господарства на території Мигалківської сільської ради Бородянського району, яка в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2020 відчужена ОСОБА_3 на користь ТОВ «Ворфей», яке, своєю чергою, на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2021 відчужило її на користь ТОВ «Веріта Істейт».

Прокурор вказує, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.11.2015 № 10-7695/36-15-СГ, № 10-7694/36-15-СГ, від 14.08.2017 № 10-15159/15-17-сг, всупереч вимог ст. ст. 19, 55, 56, 57, 84, 116, 122, 141, 142, 149 Земельного кодексу України та ст. ст. 1, 2, 5, 8, 12, 16, 17, 18, 57 Лісового кодексу України, відведено у приватну власність спірні земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства. Тому подальше перебування земельних ділянок у володінні відповідача є незаконним, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із вимогами про усунення перешкод у здійснені права користування земельними ділянками, шляхом повернення земельних ділянок з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3890/23 за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 22.02.2023 від Заступника керівника Київської обласної прокуратури (надалі заявник) надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою, або іншого виду зміни власників і первинного стану земельних ділянок: площею 1,3535 га з кадастровим номером :04:002:0054, площею 0,0526 га з кадастровим номером :04:002:0050, площею 0,1339 га з кадастровим номером :04:002:0051, площею 0,2064 га з кадастровим номером :04:002:0052, площею 0,2536 га з кадастровим номером :04:002:0053, площею 0,1124 га з кадастровим номером :04:002:0055, площею 0,0946 га з кадастровим номером :04:002:0056, площею 0,0933 га з кадастровим номером :04:002:0057, площею 0,1687 га з кадастровим номером :04:002:0058, площею 0,1303 га з кадастровим номером :04:002:0059, площею 0,1309 га з кадастровим номером :04:002:0060, площею 1,2698 га з кадастровим номером :04:002:0061, площею 1,2 га з кадастровим номером :04:002:0039, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник мотивує тим, що спірні земельні ділянки, які належать до земель лісогосподарського призначення, зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт», тому права держави вважатимуться ефективно захищеними лише у разі, якщо ці ділянки повернуться у титульне володіння держави у первинному вигляді, зберігши свої унікальні природні характеристики.

Водночас, одразу ж після відведення спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення у приватну власність, первинні набувачі здійснили їх відчуження на користь ТОВ «Ворфей», яке, своєю чергою, з метою приховування первинного стану здійснило поділ і відчуження ділянок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт», яке в подальшому передало спірні земельні ділянки у заставу за договорами іпотеки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Голдана Плюс».

На переконання заявника, первинні набувачі отримали спірні земельні ділянки у власність виключно з метою їх подальшого відчуження на користь інших осіб, які в силу об`єктивних ознак характерних для спірних земельних ділянок лісів (наявність на них лісових культур) усвідомлювали чи могли усвідомлювати, що такі земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення, що ставить під сумнів доброчесність первинних набувачів під час набуття такого права власності.

Таким чином, заявник вважає, що наведені вище обставини та підстави позову дають підстави стверджувати про реальну загрозу подальшого переоформлення права власності, відчуження масиву спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення на користь інших осіб, приховування їх первинного стану шляхом поділу чи об`єднання, тому невжиття судом відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів держави.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З системного аналізу наведених норм права можна дійти висновку про те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Матеріали справи свідчать, що остаточною метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушених прав та інтересів держави в особі органу, уповноваженого на розпорядження спірними земельними ділянками, які незаконно вибули з власності держави поза її волею, і набуті у власність відповідачем.

Надавши оцінку доводам заявника наведеним у заяві, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави щодо існування обставин, відповідно до яких, можливе здійснення відповідачем під час вирішення спору у справі дій щодо, зокрема, відчуження, об`єднання або поділу спірних земельних ділянок, що у свою чергу фактично порушить принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивача в межах одного провадження, та може призвести до необхідності подальшого звернення до суду до кінцевих набувачів речових прав на спірні земельні ділянки з інших підстав.

На думку суду запропоновані прокурором заходи забезпечення позову, є цілком співмірними, із заявленими позовними вимогами прокурора, виправданими та необхідними.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у цьому питанні, зазначені вище обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим, ніж відновлення інтересів відповідача, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Отже, розглянувши заяву прокурора, суд дійшов висновку про наявність достатніх, обґрунтованих підстав для її задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 911/3890/23 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою, або іншого виду зміни власників і первинного стану земельних ділянок: площею 1,3535 га з кадастровим номером :04:002:0054, площею 0,0526 га з кадастровим номером :04:002:0050, площею 0,1339 га з кадастровим номером :04:002:0051, площею 0,2064 га з кадастровим номером :04:002:0052, площею 0,2536 га з кадастровим номером :04:002:0053, площею 0,1124 га з кадастровим номером :04:002:0055, площею 0,0946 га з кадастровим номером :04:002:0056, площею 0,0933 га з кадастровим номером :04:002:0057, площею 0,1687 га з кадастровим номером :04:002:0058, площею 0,1303 га з кадастровим номером :04:002:0059, площею 0,1309 га з кадастровим номером :04:002:0060, площею 1,2698 га з кадастровим номером :04:002:0061, площею 1,2 га з кадастровим номером :04:002:0039, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт».

Стягувачем за ухвалою є:

Київська обласна прокуратура (01601, м. Київ, бульв. Лесі Українки, будинок 27/2, код: 02909996)

Боржником за ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веріта Істейт» (04074, місто Київ, вул. Бережанська, будинок 4, поверх 9, код: 43804432)

Ця ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2024 про забезпечення позову у справі № 911/3890/23 до виконання до 27.02.2027.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 27.02.2024 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 27.02.2024, набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Колесник