РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.02.2024Справа № 910/17857/23
За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот Тревел»

про стягнення 105 291,10 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот Тревел» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 105 291, 10 грн, з яких: 62 354, 14 грн основний борг, 35 233, 47 грн пеня, 2 179, 02 грн 3% річних та 5 524, 47 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 11, 509, 526, 530, 610, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України та ст. 175, 193, 216, 222 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором № 02.5-14/1-653 від 25.01.2022 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

04.12.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02095, місто Київ, вулиця Княжий затон, будинок 9, офіс 369.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 11.12.2023 був повернутий з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/17857/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2021 між фізичною особою-підприємцем Черепащуком Сергієм Олександровичем (надалі - орендар) та відповідачем (надалі - суборендар) укладено договір № 1 суборенди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (надалі - договір суборенди), відповідно до п. 1.1. якого, орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 10 кв.м (далі - майно).

Згідно з п. 1.2. договору суборенди, майно розташоване за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7.

Пунктом 1.4. договору суборенди визначено, що майно передається в суборенду для здійснення діяльності з продажу авіаквитків.

Суборендар вступає в строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна (п. 2.1. договору суборенди).

Згідно з п. 8.1. та п. 8.2. договору суборенди, цей договір укладено строком на 1 (один) рік. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами.

25.01.2022 між позивачем (надалі - балансоутримувач) та відповідачем (надалі - суборендар) було укладено договір № 025-14/1-653 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг суборендарю (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, у зв`язку з укладанням між фізичною особою-підприємцем Черепащуком Сергієм Олександровичем (надалі - орендар) та суборендарем договору суборенди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 1 від 04.09.2021 (надалі - договір суборенди), за яким суборендар отримав в строкове платне користування частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», площею 10, 0 кв. м (надалі - майно або приміщення) та з 17.09.2021 розпочав господарську діяльність в орендованому приміщенні з метою здійснення діяльності з продажу авіаквитків.

Згідно з п. 1.1. договору, балансоутримувач надає, а суборендар отримує та оплачує послуги, перелік, вартість (ціну), далі - вартість, яких визначено додатком № 1 до договору, далі - послуги.

Розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат балансоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених чинним законодавством України (п. 1.3. договору).

Пунктом 1.4. сторони передбачили, що в разі припинення надання в строкове платне користування майна, нарахування оплати за послуги відбувається до дати фактичного повернення суборендарем майна (включно), що фіксується сторонами у відповідному акті до договору суборенди (далі - акт повернення).

Відповідно до п. 3.1.4. договору, балансоутримувач, зокрема, зобов`язується щомісяця, до 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, виставляти суборендарю рахунок фактуру (далі - рахунок) за надані послуги за звітний місяць та складати акти приймання-здачі виконаних послуг (далі - акт), який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості.

Згідно з п. 3.2.3. договору, суборендар, зокрема, зобов`язується щомісяця з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з п. 1.1.3. договору. Суборендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та акту. Сторони домовилися вважати датою отримання рахунку 15 число місяця, що слідує за звітним.

Підписаний акт суборендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Акт підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання акту суборендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором, договором суборенди та чинним законодавством України (п. 5.1. договору).

Пунктом 5.5. договору сторони передбачили, що суборендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, включаючи день оплати.

У разі застосування штрафних санкцій, сторона, яка допустила порушення зобов`язання за договором, повинна сплатити суму штрафних санкцій, у тому числі (але не обмежуючись), на підставі окремо виставленого у кожному випадку рахунку-фактури, протягом 10-ти (десяти) робочих днів з дати його отримання. Рахунки-фактури направляються стороні, яка допустила порушення зобов`язання за договором, факсимільним зв`язком або електронною поштою, оригінал із супровідним листом поштою (рекомендованим повідомленням). Датою отримання рахунків-фактур стороною, яка допустила порушення зобов`язань за договором, вважається дата їх направлення іншою стороною факсимільним зв`язком або електронною поштою (п. 5.8. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, він набуває чинності з моменту укладення сторонами та діє до 04.09.2022. Датою укладання договору вважається пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами окремо.

Додатком № 1 до договору встановлено перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) суборендарю на (в) орендованому майні:

- постачання теплової енергії (за 1 Гкал) - 10, 0 кв.м (? 0, 70 Гкал) - по 31.10.2021 включно 2 350, 00 грн (послуга надається з 04.09.2021 (з дати договору судборенди);

- виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (за 1 Гкал) - 10, 0 кв.м (? 0, 70 Гкал) - з 01.11.2021 2 203, 81 грн (послуга надається з 04.09.2021 (з дати договору судборенди);

- забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника (за місяць) - 1 - по 31.10.2021 включно 50, 00 грн - з 01.11.2021 99, 68 грн (послуга надається з 17.09.2021 (з дати початку здійснення господарської діяльності суборендаря в приміщенні);

- вода, використана для прибирання (за місяць) - 10, 0 кв.м - по 31.10.2021 включно 4, 00 грн - з 01.11.2021 6, 23 грн (послуга надається з 17.09.2021 (з дати початку здійснення господарської діяльності суборендаря в приміщенні);

- прибирання та вивезення твердих побутових відходів (за 1 куб.м) - 0, 04 куб.м - 145 грн (послуга надається з 17.09.2021 (з дати початку здійснення господарської діяльності суборендаря в приміщенні);

- створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності в ДП МА «БОРИСПІЛЬ» - послуга надається з 17.09.2021 відповідно до Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 № 01-35-16, та щомісячний розмір якої становить 4 000, 00 грн без ПДВ.

Додатком № 2 до договору визначено графік зняття показників електропостачальників та подання їх позивачем, відповідно до п. 3 якого, у випадку не надання даних про спожиту електроенергію в зазначений строк, визначення використаної електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період.

03.09.2022 відповідно до акту повернення з суборенди, суборендар передав, а орендар прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, а саме: частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 10 кв.м за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7.

Вказаний акт підписаний зі сторони орендаря та суборендаря без зауважень та заперечень.

На виконання умов договору позивач за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року та з січня 2022 по вересень 2022 року надав відповідачу послуги на загальну суму 62 354, 14 грн (66 894, 20 грн (загальна сума) - 4 540, 06 грн (коригування згідно акту приймання-здачі виконаних послуг від 02.11.2022), що підтверджується:

- рахунками-фактурами: № 61/537 від 29.07.2022 на суму 2 293, 64 грн, № 62/183 від 29.07.2022 на суму 182, 28 грн, № 61/538 від 29.07.2022 на суму 4 914, 96 грн, № 62/181 від 29.07.2022 на суму 400, 44 грн, № 61/617 від 31.07.2022 на суму 58, 09 грн, № 62/182 від 29.07.2022 на суму 519, 11 грн, № 61/539 від 29.07.2022 на суму 5 001, 34 грн, № 61/618 від 31.07.2022 на суму 271, 01 грн, № 61/184 від 31.07.2022 на суму 526, 84 грн, № 61/540 від 29.07.2022 на суму 5 001, 34 грн, № 61/619 від 31.07.2022 на суму 384, 78 грн, № 62/185 від 29.07.2022 на суму 434, 35 грн, № 61/542 від 29.07.2022 на суму 5 047, 32 грн, № 61/620 від 31.07.2022 на суму 1 077, 02 грн, № 61/544 від 29.07.2022 на суму 5 050, 00 грн, № 62/245 від 22.11.2022 на суму 419, 10 грн, № 61/545 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/546 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/547 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/548 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/606 від 31.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/686 від 31.08.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 61/775 від 12.09.2022 на суму 0, 53 грн, № 61/819 від 30.09.2022 на суму 5 044, 51 грн.

- актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 317496 від 29.07.2022 на суму 2 293, 64 грн, № 317511 від 29.07.2022 на суму 182, 28 грн, № 317497 від 29.07.2022 на суму 4 914, 96 грн, № 317509 від 29.07.2022 на суму 400, 44 грн, № 317796 від 31.07.2022 на суму 58, 09 грн, № 317510 від 29.07.2022 на суму 519, 11 грн, № 317498 від 29.07.2022 на суму 5 001, 34 грн, № 317797 від 31.07.2022 на суму 271, 01 грн, № 317512 від 29.07.2022 на суму 526, 84 грн, № 317499 від 29.07.2022 на суму 5 001, 34 грн, № 317799 від 31.07.2022 на суму 384, 78 грн, № 317513 від 29.07.2022 на суму 434, 35 грн, № 317501 від 29.07.2022 на суму 5 047, 32 грн, № 317800 від 31.07.2022 на суму 1 077, 02 грн, № 317503 від 29.07.2022 на суму 5 050, 00 грн, № 319120 від 19.09.2022, № 320622 від 22.11.2022 на суму 419, 10 грн, № 317504 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 317505 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 317506 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 317507 від 29.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 317785 від 31.07.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 318413 від 31.08.2022 на суму 5 044, 51 грн, № 318852 від 12.09.2022 на суму 0, 53 грн, № 319460 від 30.09.2022 на суму 5 044, 51 грн, від 02.11.2022 на суму - 4 540, 06 грн.

Позивач зазначає, що зазначені рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг відправлені через програму документообігу M.E.Doc, та отримані відповідачем, що підтверджується відповідними відмітками в зазначеній програмі, однак останній акти зі своєї сторони не підписав.

24.12.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією від 20.12.2022 № 35-28/5-142, у якій вимагав у місячний строк сплатити заборгованість у загальній сумі 62 354, 14 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованого повідомлення та конверту № 884.

21.06.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 31.05.2023 № 35-28/5-138, у якій вимагав протягом семи календарних днів сплатити заборгованість у загальній сумі 62 354, 14 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку від 21.06.2023 та конвертом № 541.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 62 354, 14 грн, 35 233, 47 грн пені, 2 179, 02 грн 3% річних та 5 524, 47 грн інфляційних втрат.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6 та ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року та з січня 2022 по вересень 2022 року було надано, а відповідачем прийнято послуги, що передбачені додатком № 1 до договору на загальну суму 62 354, 14 грн, що підтверджується актами приймання-здачі та рахунками-фактурами, що містяться в матеріалах справи. Однак, зазначені акти підписані зі сторони відповідача не були.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені в ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3.2.3. договору, суборендар, зокрема, зобов`язується щомісяця з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з п. 1.1.3. договору. Суборендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та акту. Сторони домовилися вважати датою отримання рахунку 15 число місяця, що слідує за звітним.

Підписаний акт суборендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Оскільки в суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження позивача з приводу факту та обсягів наданих послуг, договором передбачений обов`язок відповідача одержувати в бухгалтерії позивача акти та рахунки-фактури, відповідальність за таке отримання за договором покладена саме на відповідача, а також оскільки матеріали справи не містять вмотивованих відмов від підписання актів, у зв`язку з чим, такі акти вважаються підписаними за принципом «мовчазної згоди», а послуги за ними прийнятими в повному обсязі та підлягають оплаті.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.4. сторони передбачили, що в разі припинення надання в строкове платне користування майна, нарахування оплати за послуги відбувається до дати фактичного повернення суборендарем майна (включно), що фіксується сторонами у відповідному акті до договору суборенди (далі - акт повернення).

03.09.2022 відповідно до акту повернення з суборенди, суборендар передав, а орендар прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, а саме: частину приміщення № 226 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 10 кв.м за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7.

Отже, кінцевою датою нарахування оплати за послуги є 03.09.2022.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 62 354, 14 грн по оплаті наданих послуг, доказів її погашення відповідачем не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення суми основної заборгованості за договором.

Крім того, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 2 179, 02 грн 3% річних за загальний період з 16.10.2022 по 18.10.2023 та 5 524, 47 грн інфляційних втрат за загальний період з жовтня 2022 року по жовтень 2023 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.

Передбачені, викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Перевіривши розрахунок 3 % річних наданий позивачем у розмірі 2 179, 02 грн за загальний період з 16.10.2022 по 18.10.2023 та інфляційних втрат у розмірі 5 524, 47 грн за загальний період з жовтня 2022 року по жовтень 2023 року, судом встановлено, що він є арифметично невірним, у зв`язку з чим, здійснено власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, при цьому, обмежуючись періодами та сумами, визначеними позивачем, а саме наступним чином:

Місяць, рікПеріод нарахуванняРахунок-фактураВартість послуг (грн)3% річних (грн)Інфляційні втрати (грн)
Вересень 202116.10.2022-18.10.2023№ 61/537 від 29.07.20222 293, 6469, 37121, 40
№ 62/183 від 29.07.2022182, 285, 519, 65
Жовтень 202116.10.2022-18.10.2023№ 61/538 від 29.07.20224 914, 96148, 66260, 15
№ 62/181 від 29.07.2022400, 4412, 1121, 19
№ 61/617 від 31.07.202258, 091, 763, 07
Листопад 202116.10.2022-18.10.2023№ 62/182 від 29.07.2022519,1115, 7027, 48
№ 61/539 від 29.07.20225 001, 34151, 27264, 72
№ 61/618 від 31.07.2022271, 018, 2014, 34
Грудень 202116.10.2022-18.10.2023№ 62/184 від 29.07.2022526, 8415, 9427, 89
№ 61/540 від 29.07.20225 001, 34151, 27264, 72
№ 61/619 від 31.07.2022384, 7811, 6420, 37
Січень 202216.10.2022-18.10.2023№ 62/185 від 29.07.2022434, 3513, 1422, 99
№ 61/542 від 29.07.20225 047, 32152, 66267, 15
Січень - лютий 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/620 від 31.07.20221 077, 0232, 5857, 01
Лютий 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/544 від 29.07.20225 050, 48152, 76267, 32
16.12.2022-18.10.2023№ 62/245 від 22.11.2022419, 1010, 5816, 07
Березень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/545 від 29.07.20225 044, 51152, 58267, 00
Квітень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/546 від 29.07.20225 044, 51152, 58267, 00
Травень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/547 від 29.07.20225 044, 51152, 58267, 00
Червень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/548 від 29.07.20225 044, 51152, 58267, 00
Липень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/606 від 31.07.20225 044, 51152, 58267, 00
Серпень 202216.09.2022-18.10.2023№ 61/686 від 31.08.20225 044, 51165, 02399, 79
Вересень 202216.10.2022-18.10.2023№ 61/819 від 30.09.2022504, 4515, 2626, 70
Всього: 1 896, 333 427, 01
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме інфляційні втрати в розмірі 3 427, 01 грн та 3% річних у розмірі 1 896, 33 грн.

Також за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 35 233, 47 грн пені за загальний період з 16.08.2022 по 18.10.2023.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.5. договору сторони передбачили, що суборендар зобов`язаний, в разу несвоєчасної оплати отриманих послуг сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, включаючи день оплати.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем за загальний період з 16.08.2022 по 18.10.2023 в розмірі 35 233, 47 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 62 354, 14 грн основного боргу, 35 233, 47 грн пені, 1 896, 33 грн 3% річних та 3 427, 01 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявлених позивачем витрат пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду - відправка засобами поштового зв`язку кореспонденції іншим учасникам справи в розмірі 200, 00 грн, суд зазначає таке.

За змістом ст. 128 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесення вказаних витрат, позивачем додано до матеріалів справи фіскальний чек від 14.11.2023 з описом вкладення в лист № 316, що підтверджує відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками на суму 36, 00 грн.

Доказів понесення додаткових витрат на суму 164, 00 грн матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду підлягають частковому задоволенню в розмірі 36, 00 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат пов`язаних із відправленням поштової кореспонденції підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот Тревел» (02095, місто Київ, вулиця Княжий затон, будинок 9, офіс 369, ідентифікаційний код 43078934) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) 62 354 (шістдесят дві тисячі триста п`ятдесят чотири) грн 14 коп. основного боргу, 35 233 (тридцять п`ять тисяч двісті тридцять три) грн 47 коп. пені, 1 896 (одну тисячу вісімсот дев`яносто шість) грн 33 коп. 3% річних, 3 427 (три тисячі чотириста двадцять сім) грн 01 коп. інфляційних втрат, 35 (тридцять п`ять) грн 19 коп. витрат пов`язаних із відправленням поштової кореспонденції та 2 623 (дві тисячі шістсот двадцять три) грн 33 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань