ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1608/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України " (м. Київ) в особі Філія "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до Фізичної особи-підприємця Сороки Ігоря Миколайовича

про стягнення 105 030,77 грн

Процесуальні дії по справі.

11 грудня 2023 року до Господарського суду Житомирської області (далі - суд) звернулось Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України " (м. Київ) в особі Філія "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі - Позивач) з позовом до Фізичної особи-підприємця Сороки Ігоря Миколайовича (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №43/23-03-2021 від 23.03.2021 року.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 14.12.23р. відкрив провадження у справі №906/1608/23, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.01.24р. о 10:00 год.

03.01.24р. до Суду надійшла заява на виконання вимог ухвали від 14.12.23р., зокрема до даної заяви додано: копію акту звірки.

15.01.24р. до суду повернулася без вручення позивачу з підстави відсутності адресата за вказаною адресою копія ухвали суду від 14.12.23р. про відкриття провадження у справі. Судове рішення надсилалось за адресою: 11002, Житомирська область, Коростенський район, м. Олевськ, вул. Льонозаводська, 23.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 23.01.2024р. відклав розгляд справи по суті на 27.02.2024р. о 11:00 год.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

11 грудня 2023 року через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України " (м. Київ) в особі Філія "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до відповідача фізичної особи-підприємця Сороки Ігоря Миколайовича про стягнення 105 030,77 грн.

В обґрунтування підстав поданого позову Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України " (м. Київ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" доводить, що позов зумовлено невиконанням фізичною особою-підприємцем Сорокою Ігорем Миколайовичем зобов`язань, щодо сплати заборгованості у повному обсязі за Договором купівлі-продажу необробленої деревини №43/23-03-2021 від 23.03.2021 року.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків між Філією "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та ФОП Сорокою І.М. станом на 30.08.2023р. заборгованість на користь Позивача становить 72 143,62 грн.

Позивач просить стягнути основний борг в розмірі 72 143,62 грн.; 3% річних у розмірі 4 679,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 28 208,15 грн. за період з 01.07.2021р. по 31.08.2023р.

Правові підстави позову: ст.ст. 526, 530, 538, 611, 625, 692 ЦК України, ст. ст. 7, 20, 193, 229 ГК України, ст. ст. 162, 163, 164, 171, 172 ГПК України.

Відповідач фізична особа-підприємець Сорока Ігор Миколайович правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами за правилами ст. 165 та 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. 23 березня 2021 року між Філією "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (Позивач, Продавець) та фізичною особою-підприємцем Сорокою Ігорем Миколайовичем (Відповідач, Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини №43/23-03-2021 (надалі за текстом - Договір №43/23-03-2021).

Договір є публічним договором, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачу як послуги Оператора системи. Договір укладається сторонами з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднанням, що є додатком 1 до Договору.

У п. 1.1 Договору №43/23-03-2021 зазначено, що за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2021 року, який відбувся Продавець зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними у цьому Договорі.

Товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону, а саме: №139, №141, №143 відповідно до п. 1.3 Договору №43/23-03-2021.

У п. 2.1 зазначено, що загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 120 500,00 грн. (сто двадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок з ПДВ).

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків) п. 2.4 Договору №43/23-03-2021.

Як зазначено у п. 3.2; 3.3; 3.4; 3.5 Договору №43/23-03-2021 Продавець передає товар у власність Покупця за умовами франко-склад Продавця (франко-нижній, франко-верхній, EXW-нижній) відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Продавець зобов`язаних протягом 5 (п`яти) робочих днів передати Покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Під час передачі товару Продавець надає Покупцеві наступні документи:

- Товарно-транспортна (залізнична) накладна;

- Рахунок-фактура. Про відвантаження партії товару Продавцем повідомляється Біржа.

Датою передачі товару Продавцем та прийому його Покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього Договору.

Права та обов`язки сторін визначенні у Договорі №43/23-03-2021 Продавець має право на своєчасне отримання грошових коштів за проданий товар відповідно до умов цього договору (п. 4.1; 4.1.1).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити Продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченими цим договором (п. 4.4; 4.4.1).

У п. 5.1 зазначено , що порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Даний Договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання Сторонами та реєстрації на Біржі (п. 7.1).

Договір діє з 1 квітня 2021 року по 30 червня 202 року (п. 7.2).

Договір №43/23-03-2021 та всі додатки до нього підписані сторонами, скріплені печатками сторін.

Суд встановив. що для проведення звірки взаєморозрахунків Відповідачу було надіслано акт звірки на суму заборгованості, який підписаний Відповідачем, однак не оплачений.

ДП "Білокоровицьке лісове господарство" 15.11.2022 р. надіслало ФОП Сорокі І.М. претензію №2148 , в якій повідомлялося про заборгованість у розмірі 72143,62 грн. та ставилась вимога погасити вищевказаний борг.

Суд встановив, що у відповідності до п. 3.2 договору № 43/23-03-2021 товар за цим договором зі складу в замовленій кількості Покупець забирав самостійно.

На виконання умов договору ДП «Білокоровицьке лісове господарство» було Вiдповiдачевi продано (поставлено) i передано продукцію на загальну суму - 83 655,16 грн. що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: ЖТА № 358119 вiд 15.04.2021, ЖТА № 358109 вiд 06.04.2021, ЖТА № 358145 вiд 26.04.2021, ЖТЖ № 591026 вiд 29.04.2021, ЖТЖ № 591023 вiд 29.04.2021, ЖТЖ № 591010 вiд 26.04.2021, ЖТЖ № 590897 вiд 06.04.2021, ЖТЖ № 590942 вiд 14.04.2021, ЖТВ № 732846 вiд 13.04.2021, ЖТА № 337688 вiд 13.04.2021, ЖТЖ № 591194 вiд 09.06.2021, ЖТЖ № 591194 вiд 09.06.2021, ЖТЖ № 591227 вiд 16.06.2021 та ЖТЖ № 591195 вiд 09.06.2021р.

Отже, всього Вiдповiдачем із отриманого вiд Позивача товару на загальну суму 83655,16 грн було сплачено 11511,54 грн, а залишок неоплаченої заборгованостi за отриману Вiдповiдачем згiдно вищевказаного договору лісопродукцію становить 72143,62 грн.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України " (м. Київ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулося до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості на суму основного боргу 72 143,62 грн та додатково до стягнення 4679,00 грн 3% річних, 28 208,15 грн інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 2 ст. 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір купівлі - продажу необробленої деревини за своєю правовою природою є договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що сторони у п. 2.4. Договору №43/23-03-2021 визначили порядок оплати за розрахунковий період за отриманий товар.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд визнає доведеною обставину про стягнення основного боргу за поставлений товар на суму 72 143,62 грн.

2. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних на суму 4679,00 грн. та суми інфляційних втрат на суму 28 208,15 грн.

2.1. Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, дійшла висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Визначені ч.2 ст.625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг) (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20 лютого 2023 року у cправі № 910/15411/21).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).

2.2. Суд констатує, що згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 08.11.2019 №127/15672/16-ц).

2.3. Розрахунки 3% річних за прострочення виконання фінансового зобов`язання на суму 4679,00 грн здійснено позивачем Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України " (м. Київ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", з урахуванням умов Договору №43/23-03-2021, судом перевірено розрахунок та з урахуванням наведеного, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 4679,00 грн 3% річних в повному обсязі.

2.4. Розрахунки суми інфляційних втрат за прострочення виконання фінансового зобов`язання на суму 28 208,15 грн. здійснено позивачем Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України " (м. Київ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", з урахуванням умов Договору №43/23-03-2021,судом перевірено, за наслідками якого здійснено власний розрахунок в наступний спосіб:

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) = 1.34231148

Інфляційне збільшення:

72 143,62 x 1.34231148 - 72 143,62 = 24 695,59 грн.

Загалом обґрунтована до стягнення сума інфляційних втрат за прострочення виконання фінансового зобов`язання складає 24 695,59 грн. У стягненні 3512,56 грн слід відмовити.

3. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Щодо розподілу судового збору.

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовною заявою до суду Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України " (м. Київ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" сплачено судовий збір в розмір 2684,00 із заявленої до стягнення суми 105 030,77 грн.

За наслідками розгляду справи, обґрунтованою до стягнення є сума 101 518,21 грн.

За наслідками вирішення спору витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2594,23 грн (101 518,21 грн : 105 030,77 грн х 2684,00 грн = 2594,23 грн).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Сороки Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України " (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, ) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (11054, Житомирська область, Коростенський район, смт. Нові-Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1, ):

- 72 143,62 грн основного боргу;

- 4679,00 грн 3% річних;

- 24 695,59 грн інфляційних втрат;

- 2594,23грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягнені 3512,56 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.02.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу

2-3 - позивачам (через Ел. суд)

4 - відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1