УХВАЛА

про визнання виконавчого документу

таким, що не підлягає виконанню

м. Київ

01.02.2024Справа № 910/5901/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Гаврищук К.М. розглянувши в судовому засіданні матеріали

заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/5901/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" УЗВІЗ КОДАЦЬКИЙ 2, м. Дніпро, 49100

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" вул. Грушевського буд.1, м. Київ, 01001

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

Від позивача (стягувача): не з`явився.

Від відповідача (боржника): Кузьменко В.С. (в режимі відеоконференції)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як страховим агентом укладених між сторонами Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг № 1 від 03.01.2014 року та № 2 від 03.01.2014 року в частині здійснення передбаченої їх умовами діяльності, в тому числі за наслідками прийняття відповідачем рішення, оформленого Протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 року, у зв`язку з чим зазначає про протиправну бездіяльність та дії відповідача і порушення прав ПАТ "СК "Інгосстрах" як страховика.

В свою чергу, 21.07.2022 року відповідачем через систему "Електронний суд" подано клопотання б/н від 21.07.2022 року про відмову у відкритті провадження у справі з посиланням приписи п.2 ч. 1 ст. 175 ГПК України та наявність судового рішення у справі № 904/6015/20, а саме з огляду на тотожність предмету, підстав позовів у справах № 904/6015/20 та № 910/5901/22, а також ідентичність доказів, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги в обох справах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5901/22, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 року за заявою позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" залишено позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про зобов`язання вчинити дії у справі № 910/5901/22 без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Засобами електронного зв`язку 27.12.2022 року від відповідача надійшла заява б/н від 26.12.2022 року про відшкодування в порядку ст.ст. 123, 126, 129, 130 ГПК України судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи № 910/5901/22, в якій останній просить вирішити питання відшкодування понесених АТ АБ "ПриватБанк" витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у загальному розмірі 390 940,48 грн.

Окрім цього, засобами електронного зв`язку 27.12.2022 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 27.12.2022 року про поновлення згідно ст. 119 ГПК України строку для подання доказів понесених банком витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 року задоволено клопотання відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про поновлення процесуального строку для подання доказів, прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року заяву відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в відшкодуванні решти витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі № 910/5901/22 відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року залишено без задоволення. Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року у справі №910/5901/22 залишено без змін.

Поряд із цим, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.12.2023 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 року у справі №910/5901/22 залишено без змін.

Матеріали справи № 910/5901/22 повернуто 14.12.2023 року до Господарського суду міста Києва.

На виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 року і постановою Верховного Суду від 06.12.2023 року, та набрало законної сили 27.09.2023 року, Господарським судом міста Києва 01.01.2024 року видано відповідний наказ.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 04.01.2024 року надійшла заява боржника - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" б/н від 04.01.2024 року про визнання виконавчого документу у справі № 910/5901/22 таким, що не підлягає виконанню повністю, в якій боржник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 року у справі № 910/5901/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з тим, що боржником було сплачено відповідну суму.

До заяви додані докази здійснення оплати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази надсилання копії даної заяви стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 року розгляд заяви ПАТ "СК "Інгосстрах" призначено на 01.02.2024 року.

Уповноважений представник боржника приймав участь в судовому засіданні 01.02.2024 року в режимі відеоконференції.

Уповноважений представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" у судове засіданні 01.02.2024 року не з`явився.

Про дату, час і місце судового засідання відповідно до норм ст. 6 ГПК України заявник повідомлений належним чином в електронному кабінеті останнього, шляхом надсилання копії ухвали суду від 08.01.2024 року про призначення судового засідання у справі № 910/5901/22, факт отримання якої 10.01.2024 року підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа до електронного кабінету.

Про поважні причини неявки в підготовче судове засідання 01.02.2024 року уповноваженого представника стягувача суд не повідомлено.

Будь - яких заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання 01.02.2024 року від сторін до суду не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому судом враховано, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскільки відповідач (стягувач) не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, стягувачем не забезпечено явку в судове засідання 01.02.2024 року уповноваженого представника АТ КБ "Приватбанк", не надано заперечень на заяву боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та за відсутності підстав для оголошення перерви або відкладення судового засідання, суд здійснював розгляд заяви 01.02.2024 року виключно за наявними матеріалами та за відсутності уповноваженого представника стягувача.

Дослідивши матеріали заяви в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 року виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішення від 15.10.2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконання або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами частини 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Згідно правової позиції, вкладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №755/15479/15-ц, наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

За приписами ч. 3 ст. 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Судом встановлено за матеріалами справи, що на виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року, яке залишено постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 року і постановою Верховного Суду від 06.12.2023 року та набрало законної сили 27.09.2023 року, видано відповідний наказ від 01.01.2024 року у справі № 910/5901/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 18 500,00 грн. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Наразі, в обґрунтування поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, боржник - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" посилається на факт сплати ним відповідної суми, що підтверджується копією платіжної інструкції № 6062 від 20.12.2023 року на суму 18 500,00 грн.

В свою чергу, судом враховано відсутність будь-яких заперечень відповідача (стягувача) щодо факту та розміру здійсненої боржником оплати та змісту поданої згідно ст. 328 ГПК України заяви у справі.

За приписами частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на вищевикладене вбачається, що обов`язок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" зі сплати коштів у розмірі 18 500,00 грн., присуджених до стягнення на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року у справі №910/5901/22, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 року та Верховного Суду від 06.12.2023 року, відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням, що є підставою для визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/5901/22 від 01.01.2024 року про стягнення 18 500 грн. 00 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви боржника - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання наказу від 01.01.2024 року у справі № 910/5901/22 таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання виконавчого документу (наказу) Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 року у справі № 910/5901/22 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 року у справі № 910/5901/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (узвіз Кодацький 2, м. Дніпро, 49100, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1, м. Київ, 001001, ) 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон