ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/854/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця"

до відповідача: Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз"

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сумі 410 338 грн 31 коп.

за участю:

від позивача: Яців Веніамін Романович

від відповідача: Михавків Андрій Васильович

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця" з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сумі 410338 грн 31 коп., з яких 325 636 грн 68 коп. - основна заборгованість за договором; 79455 грн 43 коп. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 5245 грн 88 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Вирішення процесуальних питань.

18.09.2023 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.10.2023, яке відклав на 06.11.2023.

05.10.2023 відповідач подав відзив на позов вх.№14454/23, який суд прийняв до розгляду.

10.10.2023 позивач подав відповідь на відзив вх.№14710/23, яку суд прийняв до розгляду.

03.11.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив вх.№15961/23, яке суд прийняв до розгляду.

06.11.2023 суд постановив підготовче провадження закрити та призначити розгляд справи по суті на 29.11.2023, в якому оголосив перерву до 18.12.2023.

18.12.2023 суд постановив повернутися до стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначити на 05.02.2024; зобов`язати сторони провести звірку заборгованості, за наслідками якої скласти двосторонній акт, який подати в судове засідання. Обов`язок з проведення звірки покласти на позивача. Відповідачу сприяти у проведенні звірки заборгованості та подати детальне пояснення та документальне підтвердження сум, зазначених в контррозрахунку вартості по статті "Матеріали основні та допоміжні". Позивачу подати суду підписаний обома сторонами акт звірки заборгованості.

22.01.2024 представник позивача подав пояснення вх.№1180/24, яке суд прийняв до розгляду.

01.02.2024 представник відповідача подав пояснення вх.№1805/24, які суд прийняв до розгляду.

05.02.2024 суд оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 20.02.2024.

20.02.2024 суд постановив закрити підготовче провадження та керуючись ч.6 ст.183 ГПК України, за згодою всіх учасників справи, розпочав розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 20.02.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав зобов"язання щодо оплати наданих послуг, відповідно до договору на надання послуг з ремонту вантажних вагонів № СВРЗ-05-05-01/ю від 04.01.2023, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 325 636 грн 68 коп. За прострочення виконання грошового зобов"язання позивач, керуючись п.7.3. договору та ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 79455 грн 43 коп. - пені та 5245 грн 88 коп. Обґрунтовані позовні вимоги положеннями ст. 193 ГК України та статтями 526, 530, 610, 901,903 ЦК України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що заперечення відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що фактична калькуляція за наданий ремонт значно відрізняється від планової калькуляції, оскільки сировина і матеріали у планову калькуляцію не закладалися. Зазначив, що 74 % від вартості наданих послуг (розбирання, дефектація та монтаж візків і автозчепів) надавали допоможні цехи КВЦ і КМЦ, яких затрати відображені у матеріалах. Детальний аналіз понесених витрат на ремонт, виготовлення всіх деталей і запчастин відображено у фактичній калькуляції по ремонту запчастин і деталей, яка долучена до позовної заяви. Запчастини (давальницька сировина) для ремонту вагонів, які були надані замовником у вартість не включалися.

Ствердив, що укладений з відповідачем договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, оскільки в договорі не зазначено про складення кошторису, що притаманне договору підряду, а в договорі підряду відсутнє поняття калькуляція, що зазначено у спірному договорі.

Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що всупереч вимогам договору, позивач включив у фактичну калькуляцію на запчастини затрачені для ремонту вагону до статті витрат "Матеріали основні та допоміжні" статті витрат "Основна заробітна плата", "Додаткова заробітна плата", "Соціальне страхування", "Загальновиробничі витрати", які є окремими статтями витрат. Включення позивачем до фактичної калькуляції на запчастини затрачені для ремонту вагону таких статей витрат, як "Основна заробітна плата", "Додаткова заробітна плата", "Соціальне страхування", "Загальновиробничі витрати", "Технологічне паливо та енергія" призвело до повторного нарахування сум, які вже були нараховані у розрахунковій калькуляції та оплачені відповідачем, як 100% передоплата робіт.

Відповідач подав контррозрахунок та зазначив, що виходячи з наданих Фактичних калькуляцій на запчастини затрачені для ремонтів вагонів-цистерн в розрізі відповідних виробів, відповідно до договору та враховуючи попередню оплату відповідача за низкою статей витрат, сукупна вартість, по статті "Матеріали основні та допоміжні" складає 22 401 грн 45 грн. без ПДВ за ремонт п "яти вагонів - цистерн.

Обставини справи. Оцінювання доказів.

Предметом спору є стягнення заборгованості за виконані роботи та надані послуги.

04.01.2023 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця" (Виконавець) та Акціонерне товариство "Укрспецтрансгаз" (Замовник) уклали договір № СВРЗ-05-05-01/ю на надання послуг з ремонту вантажних вагонів.

Згідно з п.1.1. договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника на підставі та на умовах даного договору виконати деповський або капітальний ремонт вантажних вагонів власності Замовника "Акціонерне товариство "Укрспецтрансгаз" (), на базі структурного підрозділу Виконавця Філія Стрийський вагоноремонтний завод Акціонерного товариства "Українська залізниця", а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Кількість вантажних вагонів, рід або тип вагонів Замовника, вид ремонту, графік їх надання Виконавцю для надання послуг по календарних місяцях визначається у погодженому Сторонами Графіку подачі вантажних вагонів у ремонт (далі - Графік), (Додаток 1 до цього Договору). Вагони, рід або тип яких, не зазначений в Графіку, в ремонт не приймаються та повертаються Замовнику за його рахунок (п.1.2.).

Виконавець завчасно (за згодою Сторін або до початку відповідного календарного місяця надання послуг) засобами поштового або електронного/факсимільного зв`язку, направляє Замовнику рахунок на попередню оплату (п.1.3).

Замовник надає вантажні вагони для надання послуг за цим-Договором на колії залізничної станції Стрий РФ "Львівська залізниця" АТ «Укрзалізниця» (за місцезнаходженням ВРП), згідно з Графіком подачі вантажних вагонів у ремонт (Додаток І до цього Договору) з обов`язковим узгодженням у ВРП листом-заявкою (направляється Замовником до початку календарного місяця надання послуг, погоджується Виконавцем протягом 1-го (одного) робочого дня після направлення Замовником) кількості або номерів вагонів, які одночасно надаються у ремонт, з ВРП за допомогою електронного, факсимільного зв`язку або шляхом використання інформаційної системи АТ "Укрзалізниця" АС "Месплан". Згідно з погодженим листом-заявкою протягом 1-го (одного) робочого дня Виконавець направляє Замовнику за допомогою електронного або факсимільного зв`язку рахунок на проведення передоплати, згідно з Розділом 5 цього Договору. При наданні вагонів для надання послуг Замовник (або уповноважена особа Замовника) відправляє вагони із зазначенням у залізничній накладній у графі - "Найменування вантажу": "Вагон залізничний порожній на власних осях у плановий ремонт" (п.2.1).

В разі надання Замовником вагонів в ремонт для надання послуг у ВРП, без погодження його листа-заявки Виконавцем (у тому числі інформації від ВРП про готовність їх прийняти в ремонт), не здійснення Замовником передоплати, надання вагонів яким неможливо виконати планові види ремонтів за їх технічним станом (далі - неремонтопридатні вагони) та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях ВРП нараховується відповідна плата, то розрахунки щодо плати за користування та зберігання вагонів за весь час знаходження (простою) таких вагонів Замовника на коліях залізничної станції або на підходах до неї за надані послуги здійснюються Замовником, згідно наданих Виконавцем документів на оплату наданих залізницею послуг відповідно до Правил розрахунків за перевезення вантажів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085 та відповідно до договору. Розмір плати визначається відповідно розділу V та пункту 2 Розділу III "Збірника тарифів перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги" затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 (п.2.1.1.).

Замовник за узгодженням із ВРП Виконавця направляє до ВРП надання послуг свого вповноваженого представника для участі у дефектуванні вагонів та визначенні обсягів надання послуг, який отримує 1 (один) примірник дефектної відомості ВУ-22. У випадку відсутності вповноваженого представника при дефектуванні вагонів та визначенні обсягів надання послуг - обсяги послуг вважаються погодженими Сторонами.

Замовник повинен надати необхідні (визначені при дефектуванні вагонів) для надання послуг матеріали, деталі та вузли належної якості - давальницьку сировину. При наданні Замовником в якості давальницької сировини деталей та вузлів, які при виготовленні підлягають інспекційному контролю та/або підтвердженню відповідності органом оцінки відповідності виробництва, Замовник надає документи, які засвідчують якість продукції (п.2.2.1).

Після перерахування Замовником коштів на поточний рахунок Виконавця в порядку, передбаченому Розділом 5 цього Договору, Виконавець за рахунок Замовника самостійно здійснює подачу вагонів на тракційні колії ВРП, виконує передбачений цим Договором обсяг послуг, оформляє перевізні документи для відправки вагонів із ВРП і відправляє вагони за реквізитами, зазначеними у заявці Замовника. Замовник несе відповідальність за достовірність реквізитів, які зазначені в його заявці (п.2.6.).

Послуги з ремонту вантажних вагонів надаються шляхом безпосереднього ремонту деталей і вузлів на вагоні або заміни несправних вузлів і деталей відремонтованими або новими відповідного типу, які відповідають технічним вимогам і характеристикам даної моделі вагонів (п.3.1.).

Строк надання відповідних послуг з планового ремонту одного вагону не повинен перевищувати 20-ти (двадцяти) діб, за умови виконання пунктів 2.6. та 3.3. цього Договору. У кожному окремому випадку Сторони вправі погодити інший строк надання послуг (п.3.2.).

Виконавець після виконання ремонту вагонів оформляє та надає Замовнику до десятого числа місяця, наступного за звітним: копію повідомлення форми ВУ-36М, що підтверджує надання послуг акт приймання-передачі наданих послуг, дефектну відомість форми ВУ-22, листок комплектації вантажного вагону форми ВУ-35Р та ВУ-35Р-ГО-М, акт зняття деталі/вузла з вагону, фактичну калькуляцію вартості послуг, рахунки на оплату, розрахунок плати за знаходження (простій) вагону Замовника на тракційних коліях ВРП та/або станційних коліях загального користування, калькуляцію вартості зберігання давальницької сировини, що знаходяться на відповідальному зберіганні ВРП, акт використання давальницької сировини, документи, які підтверджують витрати Виконавця, при проведенні маневрових робіт, подачі-забирання вагонів, зважування вагона, документи, які підтверджують нарахування плати за знаходження (простій) вагона на коліях залізничної станції примикання до ВРП (п.3.12.).

Перевірка якості виконаних ремонтів (наданих послуг) здійснюється Виконавцем на підставі чинних Стандартів підприємства АТ "Укрзалізниця". При прийманні вагонів після ремонту Замовник зобов`язаний забезпечити присутність свого представника у ВРП. Представник Замовника може надати виключно обґрунтовані заперечення щодо якості наданих послуг. У разі відсутності представника Замовника при прийманні вагонів, після ремонту обсяги та якість послуг вважаються погодженими та прийнятими Замовником (п.3.13).

Планова вартість робіт (послуг) з планових видів ремонту вантажних вагонів, визначена на дату укладення договору, згідно Договірних цін на роботи (послуги) з ремонту вантажних вагонів власності промислових підприємств, що надаються підприємствами вагонного господарства АТ "Укрзалізниця" та зазначені у погоджених Сторонами Додатків до цього Договору (п.5.1).

Вартість надання послуг з ремонту одного вагона за цим Договором визначається Актом приймання-передачі наданих послуг відповідно до фактично понесених витрат, що визначаються калькуляціями вартості ремонтних робіт під час проведення ремонту, з урахуванням прибутку від собівартості цих робіт у розмірі 10%. Калькуляції складаються у відповідності з Методичними рекомендаціями з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених 9 липня 2007 року наказом № 373 Міністерства промислової політики України, Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених 5 лютого 2001 року наказом № 65 Міністерства транспорту України, з урахуванням наступних витрат за статтями калькуляції:

- стаття калькуляції "Сировина та матеріали" включає вартість сировини та основних матеріалів, допоміжних матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів;

- стаття калькуляції "Покупні комплектуючі та напівфабрикати" включає вартість купівельних напівфабрикатів та готових комплектуючих виробів;

- стаття калькуляції "Технологічне паливо та електроенергія" включає витрати на всі види палива й енергії, що безпосередньо використовуються в процесі виробництва продукції;

- стаття калькуляції "Зворотні відходи" включає оцінку за зниженою ціною вихідного матеріального ресурсу (ціною можливого використання) якщо відходи можуть бути використані для основного виробництва, але з підвищенням витрат, для потреб допоміжного виробництва; за повною ціною вихідного матеріального ресурсу якщо відходи реалізуються стороннім підприємствам і організаціям для використання у виробництві іншої продукції;

- стаття калькуляції "Основна заробітна плата" враховує витрати на заробітну плату, нараховану за виконану роботу (відпрацьований час) відповідно до встановлених норм праці, тарифних ставок, годинних розрахункових ставок та посадових окладів;

- стаття калькуляції "Додаткова заробітна плата" враховує надбавки та доплати до тарифних ставок та посадових окладів; премії та заохочення робітникам за виробничі результати; інші витрати на оплату праці;

- стаття калькуляції "Відрахування на соціальне страхування" включає відрахування на обов`язкове пенсійне страхування, обов`язкове соціальне страхування, загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття робітників, індивідуальне пенсійне страхування та інші соціальні заходи робітників;

- стаття калькуляції "Інші прямі витрати" включає всі інші прямі витрати виробничого процесу;

- стаття калькуляції "Загальновиробничі витрати" включає змінні та постійні загальновиробничі витрати;

- стаття калькуляції "Адміністративні витрати" включає загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством;

- стаття калькуляції "Витрати на збут" включає витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг).

Остаточна вартість ремонту за цим Договором визначається відповідно до фактично понесених витрат Виконавця згідно з фактичними калькуляціями, які складаються ВРП. Зі сторони Виконавця акти приймання-передачі наданих послуг, а також усі інші документи, які передбачені умовами цього Договору, підписуються уповноваженими представниками Виконавця (п.5.2.).

Витрати Виконавця з подачі вагонів від залізничної станції Стрий РФ Львівської залізниці до ВРП, від ВРП до станції, зазначеної у заявці Замовника, оплачуються Замовником за окремим(и) розрахунком(и) Виконавця протягом двадцяти календарних днів з дати виставлення рахунку. Якщо через затримку вагонів Замовника (з його вини) на станційних коліях станції примикання або на коліях виробничого підрозділу Виконавця - ВРП, нараховується відповідна плата (згідно з вимогами Правил користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1), яка підлягає відшкодуванню у певному обсязі Замовником за весь час знаходження (простою) вагонів на коліях залізничної станції примикання станція Стрий РФ Львівської залізниці або на підходах до неї за наданими Виконавцем підтверджуючими документами (п.5.3.).

Замовник здійснює 100% (стовідсоткову) передоплату вартості робіт та вартості транспортних послуг протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту отримання рахунку Замовником, окремо за кожний вагон (партію вагонів). Сума передоплати визначається виробничим підрозділом Виконавця - ВРП, на підставі даних про кількість та планову вартість ремонту вагону (в тому числі чотирьох колісних пар за ціною середнього ремонту з обточуванням) Замовника, розраховується згідно пунктів 5.1. та 5.7. Договору, з урахуванням ПДВ та не є остаточною ціною ремонту.

Остаточна вартість послуг визначається за актами приймання-передачі наданих послуг та окремими рахунками за послуги, в тому числі за транспортні послуги, що виконані у межах цього Договору.

Остаточний розрахунок за цим Договором між Сторонами проводиться протягом двадцяти календарних днів з дати підписання акта (ів) приймання-передачі наданих послуг (п.5.8.).

Загальна ціна Договору визначається як сума усіх платежів, здійснених у межах цього Договору, на підставі підписаних Сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та інших документів (п.5.10.).

Відповідно до п.6.1. договору замовник має право не приймати та не оплачувати послуги, що були надані Виконавцем, які не погоджені та не прийняті Замовником.

Згідно з п.6.2. договору замовник зобов`язується вчасно здійснювати розрахунки за надані послуги на підставі та на умовах цього Договору; не пізніше трьох робочих днів з дня отримання від Виконавця відповідних актів приймання-передачі наданих послуг підписати їх та повернути один примірник кожного Виконавцю, чи надати Виконавцю свої обґрунтовані заперечення до актів приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п.6.3. договору Виконавець має право вимагати від Замовника своєчасного виконання умов пунктів 5.3. та 5.8. Договору та має право притримувати (зупиняти експлуатацію) вагона (ів) Замовника до проведення остаточного розрахунку за цим Договором.

Згідно з п.6.6. договору, Виконавець зобов`язується у визначені цим Договором строки надати послуги, за рахунок Замовника оформити перевізні документи для відправки вагонів з ВРП та відправити вагони на залізничну станцію, зазначену у заявці Замовника.

В п.7.3.договору, сторони погодили, що за несвоєчасне виконання (порушення) грошового зобов`язання, у тому числі прострочення його виконання, Замовнику нараховується пеня від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.9.1. договору, договір набирає чинності з моменту його укладення, тобто з дня його підписання сторонами, і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов"язань.

06.01.2023 Замовник відповідно до листа № 102/129 звернувся до Виконавця з проханням провести деповський ремонт згідно цього договору залізничним вагоно-цистернам №№ 77595890, 77770998, 77734499, 77683597, 76656271.

На виконання умов договору та для проведення деповського ремонту, 09.01.2023 відповідач направив до філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця" вагоно-цистерни № 77595890, 77770998, 77734499, 77683597, 76656271. По кожному з вищезазначених вагонів по факту складені дефектні відомості ВУ-22 пошкоджених деталей, обладнання, пристроїв, тощо.

Як стверджує позивач, представник Замовника для огляду вагонів, відповідно до п.2.8. договору не з`явився, відповідно такі відомості підписані фахівцями Виконавця без представника Замовника та вважаються прийнятими.

17.01.2023 Замовник на виконання п.5.8. договору, на підставі рахунка №22 від 10.01.2023 , здійснив попередню оплату за деповський ремонт вагонів в сумі 372 502 грн 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 82 та не заперечується позивачем.

30.01.2023 позивач повідомив відповідача про проведення деповського ремонту вагонів №№ 77595890, 77770998, 77734499, 77683597, 76656271 відповідно до Керівництва з ремонту, технічних умов, креслеників та визнання їх придатними до експлуатації, що підтверджується повідомленням №21 Форма ВУ-36М.

31.01.2023 у зв"язку із виконанням робіт позивач склав акт №1 виконаних робіт згідно договору №СВРЗ-05-05-01/Ю (деповський ремонт вагонів -цистерн (без ремонту котла), відповідно до якого остаточна вартість робіт становить 691 153 грн 50 коп. В підтвердження долучив до матеріалів справи фактичну калькуляцію вартості ремонту вагонів-цистерн.

01.02.2023 позивач також склав акт №2 виконаних робіт згідно договору №СВРЗ-05-05-01/Ю (подача та забирання вагонів), відповідно до якого вартість наданих послуг становить 6985 грн 98 коп.

Вказану суму відповідач мав сплати на підставі рахунка № 86 від 31.01.2023 на суму 318 650 грн 70 коп., та рахунка № 86/1 від 01.02.2023 за подачу та забирання вагонів на суму 6 985 грн 98 коп.

Вказані акти за твердженням позивача, направлені на адресу відповідача в день їх складення. Однак докази такого направлення в матеріалах справи відсутні.

03.04.2023 відповідач відповідно до листа №896/106, повідомив позивача, що акт виконаних робіт №1 від 31.01.2023 отримав 31.03.2023. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт отримання 31.03.2023 також Акта №2 від 01.02.2023. У вказаному листі відповідач вказав, що на виконання умов договору та на підставі рахунка №22 від 10.01.2023 здійснив 100% попередню оплату деповського ремонту, у зв"язку з чим отримані акти не погодив та повернув без підписання.

18.05.2023 позивач направив на адресу відповідача вимогу №СВРЗ-4/392, відповідно до якої просив негайно погасити борг за надані послуги з ремонту вантажних вагонів, докази направлення приєднані до матеріалів справи.

01.06.2023 відповідач відповідно до листа №1360/106 повідомив позивача, що при проведенні деповського ремонту, філія СВРЗ АТ Укрзалізниця, не надавала Замовнику інформації щодо перевищення обсягів робіт, використання сировини та матеріалів, які передбачені вимогами нормативних документів (СТП 04-032:2020) та включені у планову калькуляцію та Калькуляції вартості використаних матеріалів, загальновиробничих витрат, що перевищують витрати встановлені у договорі та зазначив, що вимоги позивача є незаконними.

19.06.2023 позивач повторно направив на адресу відповідача лист - вимогу №СВРЗ-4/551, відповідно до якого зазначив, що у плановій калькуляції закладені загальновиробничі витрати - 323,73 % при повній завантаженості заводу, проте враховуючи, що у січні 2023 року завод не працював на повну завантаженість коефіцієнт загальновиробничих витрат становив 992 % не враховуючи нерозподілені постійні загальновиробничі витрати. Відтак просив відповідача здійснити оплату виконаних робіт та послуг за подачу та забирання вагонів.

22.08.2023 відповідач відповідно до листа №2041/11 повідомив, що згідно його розрахунку проведеного відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених 9 липня 2007 року наказом № 373 Міністерства промислової політики України, Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених 5 лютого 2001 року наказом № 65 Міністерства транспорту України, фактична сукупна вартість матеріалів основних та допоміжних складає 22401 грн 45 коп. за ремонт п"яти вагонів, оскільки стаття калькуляції "Сировина та матеріали" включає вартість сировини та основних матеріалів, допоміжних матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів.

Позивач посилаючись на подані докази (Фактичну калькуляцію щодо кожного вагону та акти виконаних робіт) зазначив, що відповідач цілеспрямовано відмовляється від підписання актів виконаних робіт для того, щоб не оплачувати грошові кошти в сумі 325 636 грн 68 коп. за фактично виконані роботи та надані послуги, у зв`язку з чим, за прострочення виконання грошового зобов"язання нарахував 3% річних і пеню та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначив що фактична калькуляція більша за розрахункову на 22401 грн 45 коп. В підтвердження своїх доводів подав контррозрахунок вартості виконаних робіт та таблиці розбіжності щодо кожного вагону.

Оцінивши подані сторонами та зібрані судом докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення від 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі " Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на підтвердження факту виконання робіт з деповського ремонту вагонів -цистерн (без ремонту котла), крім акта виконаних робіт, як позивач так і відповідач посилаються на Фактичну калькуляцію на запчастини затрачені для ремонту вагонів, з яких вбачається, що позивач до Фактичної калькуляції на запчастини, затрачені для ремонту вагону включив такі статті витрат, як "Основна заробітна плата", "Додаткова заробітна плата", "Соціальне страхування", "Загальновиробничі витрати", "Технологічне паливо та енергія", які вже були включені у Розрахункову калькуляці (Додаток № 5 до Договору). Вказане призвело до повторного нарахування сум, які оплачені відповідачем, як 100% передоплата робіт згідно з п.5.8. договору.

Відтак виходячи з наданих Фактичних калькуляцій на запчастини, затрачені для ремонтів вагонів-цистерн в розрізі відповідних виробів, відповідно до умов договору, враховуючи попередню оплату відповідача за низкою статей витрат, суд встановив, що остаточна вартість виконаних робіт з деповського ремонту вагонів -цистерн (без ремонту котла) по статті "Матеріали основні та допоміжні" становить 22 401 грн 45 коп. за ремонт п"яти вагонів вагонів- цистерн.

Доказів, які б підтвердили інформацію, зазначену позивачем у Фактичній калькуляції на запчастини затрачені для ремонтів вагонів-цистерн та спростували обставин встановлені судом, матеріали справи не містять.

Відповідач не подав доказів оплати остаточної вартості виконаних робіт з деповського ремонту вагонів -цистерн по статті "Матеріали основні та допоміжні" в сумі 22 401 грн 45 коп., тому у суду є правові підстави для стягнення вказаної суми.

Щодо настання строку вказаної оплати, суд зазначає, що відповідно до п.5.8. договору остаточний розрахунок за цим договором між сторонами проводиться протягом двадцяти календарних днів з дати підписання акта приймання - передачі наданих послуг. Зважаючи на відсутність підписаного Акта виконаних робіт №1 від 31.01.2023 та доказів його отримання раніше ніж вбачається з переписки сторін, суд вважає що строк виконання відповідачем обов"язку щодо оплати вартості виконаних робіт на суму 22 401 грн 45 коп. настав 20.04.2023 (20 днів від 31.03.2023).

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості в сумі 6 985 грн 98 коп. згідно Акта № 2 від 01.02.2023 (подача та забирання вагонів) суд зазначає, що факт надання вказаних послуг підтверджується матеріалами справи. Доказів оплати таких послуг матеріали справи не містять. Відтак враховуючи отримання відповідачем Акта № 2 від 01.02.2023 (подача та забирання вагонів) 31.03.2023 та відсутність доказів оплати, суд вважає, що строк оплати вказаних послуг, відповідно до п.5.8. договору настав 20.04.2023.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

04.01.2023 АТ "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця" та АТ "Укрспецтрансгаз" уклали договір №СВРЗ-05-05-01/ю на надання послуг з ремонту вантажних вагонів. Аналіз укладеного сторонами договору дозволяє зробити висновок, що хоча сторонами і визначено назву укладеного договору як договір на надання послуг, однак за правовим змістом вказаний договір є змішаним договором підряду, який містить елементи договору надання послуг.

Відповідно до частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, згідно з положеннями статей 853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт (частини виконаних робіт), то такі роботи вважаються прийнятими.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17.08.2021 у справі №910/16308/20.

Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання позивачем робіт.

Враховуючи положення статей 853,882 ЦК України, суд дійшов висновку, що обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Проте Відповідач свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, акт залишив не підписаним без належних пояснень щодо виконаних робіт на суму 22 401 грн 45 коп.

Як передбачено ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Висновок суду.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати виконаних робіт на суму 22 401 грн 45 коп. та наданих послуг з подачі та забирання вагонів на суму 6985 грн 98 коп. в строк, встановлений договором підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 29 387 грн 43 коп. обґрунтована та належить до задоволення.

Суд враховуючи суму заборгованості, яка належить до задоволення, умови договору, настання строку оплати та межі позовних вимог, перевірив правильність нарахування позивачем 3 % річних за період 20.04.2023 - 04.09.2023 та пені за період 20.04.2023 - 20.08.2023, які згідно арифметичного розрахунку, проведеного судом за допомогою ІПС "Законодавство" менші за суму заявлену позивачем до стягнення, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 330 грн 91 коп. та пені в сумі 4 795 грн 38 коп. (розрахунок додається). В решті суми нарахованих 3% річних та пені належить відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 29 387 грн 43 коп. заборгованості, 4 795 грн 38 коп. - пені та 330 грн 91 коп. - 3% річних.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 6155 грн 07 коп., що підтверджується платіжним дорученням №566197 від 07 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову судовий збір в сумі 517 грн 71 коп. суд покладає на відповідача. Судовий збір в сумі 5 637 грн 36 коп. на позивача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця" до Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сумі 410338 грн 31 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрспецтрансгаз", вул. Промислова, буд. 3, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, 77503 (код 00157842 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" , вул. Єжи Гедройця,5 , м.Київ, 03680 (код 40075815) в особі відокремленого підрозділу - філії "Стрийський вагоноремонтний завод" АТ "Українська залізниця", вул. Зубенка, буд. 2, м. Стрий, Львівська область, 82405 (код 40123439) - 29387 (двадцять дев"ять тисяч триста вісімдесят сім) грн 43 коп. заборгованості, 4795 (чотири тисячі сімсот дев"яносто п"ять) грн 38 коп. - пені, 330 (триста тридцять) грн 91 коп. - 3% річних, а також 517 (п"ятсот сімнадцять ) грн 71 коп. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 296 249 (двісті дев"яносто шість тисяч двісті сорок дев"ять) грн 25 коп. - основної заборгованості, 74660 (сімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят) грн 05 коп. - пені та 4914 (чотири тисячі дев"ятсот чотирнадцять) грн 97 коп. відмовити.

Судовий збір в сумі 5637 (п"ять тисяч шістсот тридцять сім) грн 36 коп. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.03.2024

Суддя Т.В.Максимів