ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5083/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судових засідань Гутниковій О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні справу №916/5083/23

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" (61020, м. Харків, Григорівське шосе, 88; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" (73009, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24, офіс 19; )

про стягнення 1923836,66 грн.

Представники:

Від позивача: Луніна В.В., довіреність

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Приватне акціонерне товариство "Новий стиль" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" про стягнення боргу у розмірі 1923836,66 грн. за Договором поставки №2510/17-1 від 25.10.2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2023р. прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5083/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "20" грудня 2023 р. о 10:40. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 20.12.2023р. о 10:40.

18.12.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.01.2024р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/5083/23: Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" про судове засідання, яке відбудеться "29" січня 2024 р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.01.2024р. закрито підготовче провадження по справі №916/5083/23. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "26" лютого 2024 р. о 10:30. Викликати учасників справи у судове засідання, призначене на 26.02.2024р. о 10:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвал суду в систему "Електронний суд", які доставлені в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідками про доставку документів в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

29.01.2024р. до суду відповідачем надавалось клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, проте, відзиву до суду у подальшому надано не було.

У судовому засіданні 26.02.2024 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 26.02.2024р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що між сторонами було укладено договір поставки №2510/17-1 від 25.10.2017 року (далі Договір).

Відповідно до умов укладеного Договору, підписаного з Протоколом розбіжностей (з врахуванням положень додаткових угод до нього від 27.08.2018 р., від 02.10.2018 р., від 05.03.2019 р., 16.12.2019 р.,02.04.2020 р., 27.04.2020 р. з протоколом розбіжностей до додаткової угоди, 01.07.2020 р., 13.10.2020 р.) Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві меблі офісні та комплектуючі до неї, крісла, стільці та комплектуючі до них (Далі за текстом Договору - Продукція), а Покупець зобов`язується приймати цю Продукцію та оплачувати її (п.1.1 Договору).

Позивачем було зазначено, що поставка продукції в межах цього Договору проводилась партіями. Асортимент, кількість та ціна Продукції в партії визначається виходячи з замовлення Покупця та вказується у видаткових накладних та/або рахунках-фактурах, які є специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України.

Сторони погодили, що підставою для бухгалтерського обліку господарської операції по поставці Продукції за цим договором, є первісний документ, а саме - видаткова накладна, яка підтверджує проведення господарської операції (п. 1.2 Договору з врахування Протоколу розбіжностей від 25.10.2017 р.).

Продукція поставляється зі складу Постачальника на умовах DAP, склад Покупця, який знаходиться за адресою, вказаною в заявці Покупця: - 1. м. Херсон, вул. Кольцова 57; - 2. м.Херсон, Миколаївське шосе 5-й км; у відповідності з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року (п. 3.1. Договору в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року).

При цьому Сторони погодили, що факт отримання Продукції Покупцем підтверджується відміткою Покупця об отриманні в накладній (п. 3.2. Договору).

Продукція постачається з супровідними документами, передбаченими діючим законодавством України (п. 3.4. Договору з врахування Протоколу розбіжностей від 25.10.2017 р.).

Сторонами було погоджено, що Покупець здійснює оплату Продукції щотижня, у розмірі повної вартості реалізованої Продукції за попередній тиждень, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Постачальника. Покупець зобов`язаний надавати щотижня та за підсумком місяця звіти про реалізовану продукцію із зазначенням періоду, номенклатури, кількості реалізованої та решти продукції, ціни закупівлі та реалізації.

У випадку несвоєчасного виконання Покупцем обов`язку з оплати продукції, Постачальник залишає за собою право змінити умови оплати (п.2.2. в редакції додаткової угоди від 13.10.2020 р.).

Строк дії договору становив з моменту його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2017 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Якщо, не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії цього Договору, жодна із сторін не заявить про його розірвання, Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік. У разі застосування автоматичної пролонгації термін дії договору не може перевищувати 6 (шість) календарних років, наступних за роком укладання договору (п. 7.1. Договору).

За поясненнями позивача, він систематично протягом дії Договору здійснював поставку Продукції Покупцю, у тому числі було поставлено Продукції, та Продукція була прийнята з боку Покупця в повному обсязі, про що свідчить відповідна відмітка про прийняття продукції на видаткових накладних №CD351104 від 02.03.2021, №CD351105 від 02.03.2021, №CD351701 від 09.03.2021, №CD354368 від 29.03.2021, №CD354370 від 29.03.2021, №CD356179 від 12.04.2021, №CD358618 від 12.05.2021 №CD358619 від 12.05.2021, №CD359110 від 17.05.2021, №CD361458 від 07.06.2021 р.

Також факт поставки продукції Покупцю підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними, які містять підпис Директора Покупця, а також печатку про прийняття зазначеної Продукції.

Отже, як вказує позивач, в розумінні положень укладеного Договору поставки №2510/17- 1 від 25.10.2017 року (пп. 1.2, 3.2.) факт отримання відповідачем Продукції від позивача на загальну суму 2154118,08 грн. підтверджений належними документами.

Позивачем було зазначено суду, що відповідно до умов укладеного Договору відповідачем Продукція за видатковими накладними №CD351104 від 02.03.2021, №CD351105 від 02.03.2021, №CD351701 від 09.03.2021, №CD354368 від 29.03.2021, №CD354370 від 29.03.2021, №CD356179 від 12.04.2021, №CD358618 від 12.05.2021 №CD358619 від 12.05.2021, №CD359110 від 17.05.2021, №CD361458 від 07.06.2021 року була прийнята з боку за кількістю та якістю без будь-яких зауважень.

Що в свою чергу свідчить про виникнення у відповідача обов`язку сплатити за поставлений товар за вищевказаними видатковими накладними.

Згідно п. 2.3. Договору вважається, що Покупець виконав своє зобов`язання щодо оплати Продукції у день надходження коштів на поточний рахунок Постачальника. Отже, зобов`язання Відповідача щодо оплати за поставлений товар вважається виконаним з дня надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.

Але, як зазначав позивач, в порушення умов укладеного Договору відповідачем не здійснювалась оплата за поставлений товар за видатковими накладними №CD351104 від 02.03.2021, №CD351105 від 02.03.2021, №CD351701 від 09.03.2021, №CD354368 від 29.03.2021, №CD354370 від 29.03.2021, №CD356179 від 12.04.2021, №CD358618 від 12.05.2021 №CD358619 від 12.05.2021, №CD359110 від 17.05.2021, №CD361458 від 07.06.2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1923836,66 грн.

Також, покупець тривалий час не виконував прийняті на себе зобов`язання згідно укладеного договору поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року, а саме не надавав Звіти про реалізовану продукцію, не здійснював оплату за поставлену Продукцію.

Позивачем зазначалось, що з метою спонукання покупця до виконання взятих на себе зобов`язань щодо оплати за поставлений Товар, надання Звітів про реалізовану Продукцію, ним було направило засобами поштового зв`язку по місцезнаходженню відповідача повідомлення про невиконання умов Договору від 15.06.2023 року, а також копія зазначеного повідомлення була направлена на електроні адреси працівників відповідача та передано у месенеджері (телеграм) на номери представників відповідача.

Позивач було зазначено суду, що продовжуючи порушувати умови укладеного Договору з боку відповідача не було вчинено жодних дій спрямованих на виконання ними умов п. 2.2. Договору поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року.

Позивач зверталась увага суду та було зазначено, що приймаючи до уваги ігнорування з боку відповідача вимог, вказаних у повідомленні від 15.06.2023 року, а саме не надання до 22.06.23 року Звітів про реалізовану продукцію та не здійснення оплати за реалізовану Продукцію, позивач користуючись пп. 2.2., 2.3., 7.3. Договору змінив з 20.07.2023 року умови оплати за поставлену Продукцію відповідно до абз.4 п. 2.2. Договору поставки №2510/17-1 від 25.10.2017 року (в редакції додаткової угоди від 13.10.2020 р.), а саме встановив, що Продукція, яка поставлена Постачальником Покупцю по Договору поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року і яка не оплачена з боку Покупця на час складання Повідомлення в розмірі 1923836,66 грн. має бути оплачена в строк до 31.07.2023 року.

Про зазначену зміну умов оплати за поставлену Продукцію відповідач був повідомлений Листом від 20.07.2023 року, також копія зазначеного Листа була направлена на електроні адреси працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ": , та передано у месенеджері (телеграм) на номери представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" +32.

Після надіслання зазначеного Повідомлення про зміну умов оплати та вимогу про оплату Продукції відповідачу, з електроної адреси 26.07.2023 року було отримано відповідь на Повідомлення про зміну умов оплати Товару та оплату вартості поставленого Товару від 21.07.2023 року.

Позивач вказував суду, що в своєму листі (Відповіді на Повідомлення про зміну умов оплати Товару та оплату вартості поставленого Товару від 21.07.2023 року) відповідач посилався на те, що вимога про здійснення оплати за поставлений товар в розмірі 1923836,66грн. за Договором поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року не настав а вимога позивача є передчасною з огляду на дію форс-мажорних обставин через введення воєнного стану. В якості обґрунтування наявності форс-мажорних обставин Відповідач в своєму Листі посилався на офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 N 2024/02.0-7.1.

У Відповідь позивач надав Лист від 09.08.2023 року з вимогою негайно сплатити за поставлений товар в розмірі 1923836,66 грн. до якого долучив належним чином засвідчені копії видаткових накладних №CD351104 від 02.03.2021, №CD351105 від 02.03.2021, №CD351701 від 09.03.2021, №CD354368 від 29.03.2021, №CD354370 від 29.03.2021, №CD356179 від 12.04.2021, №CD358618 від 12.05.2021 №CD358619 від 12.05.2021, №CD359110 від 17.05.2021, №CD361458 від 07.06.2021.

Але, як вказує позивач, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" не було вчинено жодних дій спрямованих на погашення заборгованості за отриманий товар в розмірі 1 923 836,66 грн. за Договором поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як з`ясовано судом, між правовідносини між Приватним акціонерного товариства "Новий стиль", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ", як покупцем, виникли на підставі укладеного між ними Договору поставки №2510/17-1 від 25.10.2017 року.

Судом враховано, що між сторонами Договору підписано Протокол розбіжностей (з врахуванням положень додаткових угод до нього від 27.08.2018 р., від 02.10.2018 р., від 05.03.2019 р., 16.12.2019 р.,02.04.2020 р., 27.04.2020 р.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

За положеннями статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до статті 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Судом з`ясовано, що позивачем на користь відповідача було здійснено поставку товару, що підтверджується видатковими накладними: №CD351104 від 02.03.2021, №CD351105 від 02.03.2021, №CD351701 від 09.03.2021, №CD354368 від 29.03.2021, №CD354370 від 29.03.2021, №CD356179 від 12.04.2021, №CD358618 від 12.05.2021 №CD358619 від 12.05.2021, №CD359110 від 17.05.2021, №CD361458 від 07.06.2021 р.

Також факт поставки продукції Покупцю підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними, які містять підпис Директора Покупця, а також печатку про прийняття зазначеної Продукції.

Жодних зауважень щодо отриманою продукції з боку відповідача матеріали справи не містять.

Судом прийнято до уваги, що позивач користуючись пп. 2.2., 2.3., 7.3. Договору змінив з 20.07.2023 року умови оплати за поставлену Продукцію відповідно до абз.4 п. 2.2. Договору поставки №2510/17-1 від 25.10.2017 року (в редакції додаткової угоди від 13.10.2020 р.), а саме встановив, що Продукція, яка поставлена Постачальником Покупцю по Договору поставки № 2510/17-1 від 25.10.2017 року і яка не оплачена з боку Покупця на час складання Повідомлення в розмірі 1923836,66 грн. має бути оплачена в строк до 31.07.2023 року та повідомив про такі зміни відповідача.

Отже, за своєю правовою природою видаткові накладні посвідчують виконання зобов`язань - констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору. За результатами аналізу вказаних накладних, останні відповідають вимогам щодо заповнення обов`язкових реквізитів у відповідності до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Судом враховано, що підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення з позивачем розрахунків за отриманий товар. При цьому видаткові накладні, за якими відбувалась поставка товару, підписані відповідачем.

Суд зазначає, що отримання відповідачем поставленого товару є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору, а також чинного законодавства на підставі оформлених відповідно до умов договору видаткових накладних.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1923836,66 грн. боргу є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 23086,04 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй ОПТ" (73009, м.Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, буд. 24, офіс 19; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" (61020, м.Харків, Григорівське шосе, 88; ) основний боргу у розмірі 1923836 (один мільйон дев`ятсот двадцять три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 23086 (двадцять три тисячі вісімдесят шість) грн. 04 коп.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко