ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 914/3180/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.11.2023 (суддя Іванчук С. В.) та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 (судді: Бонк Т. Б. - головуючий, Кравчук Н. М., Якімець Г. Г.) у справі

за позовом Львівської обласної прокуратури в інтересах держави

до: 1) Львівської міської ради, 2) Державної інспекції архітектури та містобудування України, 3) Підприємство громадської організації "Асоціація інвалідів захисників вітчизни "Львівська здравниця",

третя особа - Державний реєстратор виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області,

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 23.10.2020 № 2067, визнання незаконним та скасування дозволу Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.10.2022 № IV54 та скасування державної реєстрації права власності.

Короткий зміст позовних вимог

1. 23.10.2023 Львівська обласна прокуратура в інтересах держави звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України та Підприємства громадської організації "Асоціація інвалідів захисників вітчизни "Львівська здравниця" за участю третьої особи Державного реєстратора виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 23.10.2020 № 2067, визнання незаконним та скасування дозволу Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.10.2022 № IV54 та скасування державної реєстрації права власності.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.11.2023, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023, повернуто позовну заяву Львівської обласної прокуратури в інтересах держави та додані до неї документи на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3. Ухвала місцевого господарського суду, з якою погодився апеляційний господарський суд, мотивована тим, що заступник прокурора області уповноважений підписувати позовну заяву прокуратури лише у разі відсутності на дату її підписання і подання прокурора області та його першого заступника, однак будь-які документи, які б свідчили про те, що на момент підписання та подання позовної заяви (23.10.2023) керівник Львівської обласної прокуратури був відсутній і зокрема його заступник уповноважений виконувати обов`язки керівника Львівської обласної прокуратури в позовних матеріалах відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із ухвалою місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, заступника керівника Львівської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. На обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування і порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме положень статті 1311 Конституції України, статей 11, 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", статей 53, 55, 56, 60, 61, 162 ГПК України, наголошуючи на тому, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували положення статті 11 Закону України "Про прокуратуру" та статей 56, 60, 61 ГПК України (самопредставництво прокурором юридичної особи - органу прокуратури) замість застосування у цій справі положень статті 1311 Конституції України, статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", статей 53, 55, 162 ГПК України (представництво прокурором інтересів держави в суді).

Узагальнені доводи інших учасників справи

6. 09.01.2024 до Верховного Суду від ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" надійшов відзив на касаційну скаргу.

Колегія суддів не бере до уваги доводи, викладені у відзиві ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" на касаційну скаргу, оскільки, виходячи зі змісту статей 41, 42 ГПК України, виключно учасники справи (сторони та треті особи в позовному провадженні) мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Проте з матеріалів справи № 41/207 не вбачається залучення судами попередніх інстанцій ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" до участі в цій справі, що виключає набуття Товариством статусу учасника справи та зумовлює відсутність процесуальних підстав для врахування будь-яких його заперечень проти касаційної скарги ТОВ "ТД "Ресурси".

Розгляд справи Верховним Судом

7. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 914/3180/23 та призначено здійснити їх перегляд у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

8. Позов заявлено Львівською обласною прокуратурою в інтересах держави до Львівської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України та Підприємства громадської організації "Асоціація інвалідів захисників вітчизни "Львівська здравниця" про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 23.10.2020 № 2067, визнання незаконним та скасування дозволу Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.10.2022 № IV54 та скасування державної реєстрації права власності.

9. Позовна заява у справі № 914/3180/23 Львівської обласної прокуратури подана через систему "Електронний суд" 23.10.2023 за підписом ОСОБА_1 .

10. У поданій позовній заяві не вказано посадового становища особи, що підписала позовну заяву. У вступній частині позовної заяви представник ОСОБА_1 не визначив посадового становища особи, що підписала позовну заяву.

11. До позовної заяви додано довіреність у порядку передоручення від 05.04.2022, відповідно до якої ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.03.2022 уповноважує в порядку передоручення ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) представляти інтереси Львівської обласної прокуратури (ЄДРПОУ - 02910031) в судах України (у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні у справі, у тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Ця довіреність сформована в системі "Електронний суд" 05.04.2022.

12. До позовної заяви додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Львівської обласної прокуратури (індент. код. 02910031), за змістом якого у графі відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи, зазначено ОСОБА_2 - керівник. Цей витяг сформований в системі "Електронний суд" 31.03.2022.

13. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату подання позову керівником Львівської обласної прокуратури визначено Демченка Геннадія Валентиновича.

Позиція Верховного Суду

14. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

15. Відповідно до частини 2 статті 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

16. Положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено виключний перелік функцій, однією з яких є представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

17. За змістом пункту 1 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" однією з форм такого представництва є звернення прокурора до суду із позовом.

18. Відповідно до частини 3, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

19. Таким чином, ГПК України та Закон України "Про прокуратуру" розрізняють випадки, коли прокуратура діє як самостійний учасник справи і коли прокуратура діє як представник інтересів держави або громадянина.

20. Так, прокурор може брати участь у розгляді судом господарських справ:

1) як представник органу прокуратури, яка має статус позивача, відповідача, третьої особи, відповідно до статті 11 Закону України "Про прокуратуру",

2) як представник держави - виконуючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

21. Так, у першому випадку в суді забезпечується представництво інтересів самої прокуратури через інститут самопредставництва або представництва.

У такому разі керівник обласної прокуратури представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями (пункт 1 частини 1 статті 11 Закону України "Про прокуратуру"). У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури (частина 3 статті 11 цього Закону).

22. У другому випадку прокуратура діє як представник і тоді застосуванню підлягають правила статті 53 ГПК України та частини 3 статті 24 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

23. Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи позов подано на виконання прокурором функції щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому статтею 53 ГПК України у взаємозв`язку із положеннями статті 23 Закону України "Про прокуратуру", тому до спірних відносин належить застосовувати норму частини 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру", якою передбачено право заступника керівника обласної прокуратури на подання позовної заяви.

24. Позов від імені Львівської обласної прокуратури в інтересах держави підписано ОСОБА_1 .

25. Інформація, що ОСОБА_1 працює на посаді заступника прокурора Львівської обласної прокуратури, є публічно доступною.

26. Натомість суд першої інстанції, при вирішенні питання про відповідність позовної заяви заступника прокурора Львівської обласної прокуратури положеннями пункту 1 частини першої статті 11 Закону України "Про прокуратуру", дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення прокурору його позовної заяви, оскільки зазначена норма визначає коло посадових осіб, уповноважених здійснювати представництво обласної прокуратури у відносинах з органами державної влади та не регламентує питання здійснення прокурором окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді. З огляду на зазначене суд першої інстанції, хибно застосував до спірних відносин положення пункту 1 частини 1 статті 11 Закону України "Про прокуратуру", внаслідок чого зробив необґрунтований висновок про те, що прокурор належно не підтвердив повноваження для здійснення представництва інтересів держави в суді.

27. У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви з посиланням на відсутність доказів на підтвердження наявності у заступника прокурора Львівської обласної прокуратури Друзюка М. В. повноважень на подання та підписання позовної заяви.

28. Посилання суду першої інстанції в обґрунтування оскаржуваної ухвали на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.05.2020 у справі № 819/478/17, є безпідставним, оскільки у зазначеній справі позовна заява подана на захист прав, свобод та інтересів прокуратури як самостійного позивача у статусі юридичної особи, а не на реалізацію повноважень представництва інтересів в суді.

29. З огляду на наведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України.

30. За таких обставин оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанції ухвалені з порушенням норм процесуального права, зокрема, статей 53, 174 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

32. Відповідно до частин 3, 4 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

33. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

34. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина 6 статті 310 ГПК України).

35. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, підтвердилися під час касаційного провадження, та спростовують висновки судів попередніх інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

36. За таких обставин оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанції необхідно скасувати, а справу № 914/3180/23 передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Розподіл судових витрат

37. Оскільки справа передається для продовження розгляду, розподіл судових витрат у порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 914/3180/23 скасувати.

Справу № 914/3180/23 передати до Господарського суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі .

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай