ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/3/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестагро-Україна", Черкаська область, Уманський район, м.Монастирище, вул.Соборна,29А

до Фермерського господарства "Зозуля", Черкаська область, Уманський район, с.Доброводи, вул.Східна,1

про зобов`язання вчинити дії

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кушнір Т.В. адвокат за ордером;

від відповідача: Зозуля С.М. голова ФГ за посадою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестагро-Україна" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Фермерського господарства "Зозуля" з вимогами про зобов`язання останнього здійснити передачу (поставку) зерна пшениці 3-го класу кількістю 248,94 метричних тони на загальну суму 1717686,00 грн відповідно до умов договору купівлі-продажу від 08.11.2023 №0399-МІВ, а також про відшкодування судових витрат в сумі 45612,23 грн (зокрема: 20612,23 грн судового збору та 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Короткий опис руху справи:

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 05.02.2024.

31.01.2024 за вх.суду№1923/24 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 30.01.2024, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з мотивів нестачі та пошкодження зерна урожаю 2023 з доказами направлення позивачеві;

05.02.2024 за вх.суду№2109/24 від позивача надійшла відповідь на відзив від 02.02.2024, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з доказами направлення відповідачеві.

05.02.2024 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд на 26.02.2024.

В судовому засіданні 26.02.2024:

представник позивач вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Вказує на невиконання умов договору купівлі-продажу відповідачем та ухилення останнього від відвантаження зерна пшениці Ш класу.

Представник відповідача вимоги заперечив та просить в позові відмовити повністю. Вказує на пошкодження та затоплення зібраного врожаю 2023 року внаслідок стихійного лиха. Вказує, що господарство вирощує товарну пшеницю, а не закупляє її.

За результатами судового розгляду оголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

08.11.2023 між сторонами ТОВ "Інвест-Арго" та ФГ "Зозуля" був укладений договір купівлі-продажу №0399-МІВ (а.с. 9-10).

За умовами договору ТОВ "Інвест-Агро" (покупець, позивач, кредитор) зобов`язався прийняти товар та оплатити його.

ФГ "Зозуля" (продавець, постачальник, відповідач, боржник) зобов`язався поставити товар та отримати грошові кошти за нього.

Предметом договору є продаж покупцеві товарної пшениці Ш класу в об`ємі 400 метричних тонн, по ціні 6900 грн/тонна (з ПДВ). Загальна вартість договору 2760000 грн (з ПДВ). Всі істотні умови договору викладені в додатку №1 до договору як Специфікація (а.с. 11).

Строк постачання товару в період з 09.11.2023 по 20.11.2023.

Перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття товару в пункті навантаженні товару.

Продавець (відповідач) здійснив передачу товару покупцеві (позивачеві) частково 151,06 метричних тонн на суму 1042313,73 грн (з ПДВ):

- накладна №69 від 11.11.2023;

- накладна №71 від 15.11.2023;

- накладна №72 від 16.11.2023 (а.с. 11 зворот-12 зворот).

За отримане збіжжя позивач розрахувався відповідно до виставлених рахунків №64 від 11.11.2023, №66 від 15.11.2023, №67 від 16.11.2023:

- платіжна інструкція №4770 від 14.11.2023;

- платіжна інструкція №4771 від 14.11.2023;

- платіжна інструкція №4801 від 21.11.2023;

- платіжна інструкція №4802 від 21.11.2023;

- платіжна інструкція №4989 від 22.12.2023;

- платіжна інструкція №4990 від 22.12.2023;

- платіжна інструкція №4991 від 22.12.2023 (а.с. 22-25).

Господарська операція підтверджена оформленням податкових

накладних (а.с. 16-20).

Недопоставка товару позивачеві становить 248,94 метричних тонн на

суму 1717686 грн (з ПДВ). Позивачем направлена вимоги про до поставку обумовленого об`єму зерна (вих.№07-12 від 07.12.2023, а.с.26-27). Відповідач повідомив про відсутність зерна для постачання (вих№36 від 11.12.2023, а.с.28 зворот-29).

Ухилення відповідача від постачання зерна стали причиною звернення позивача в суд за захистом порушеного права.

Відповідач вимоги заперечив. Позов не визнав з мотивів пошкодження запасу зерна урожаю 2023 року в господарстві внаслідок стихійного лиха. Пропозицій по врегулюванню спору не надано.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи пояснення представників сторін та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку сільськогосподарського виробництва та поставки збіжжя на території України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 32-37).

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 ЦК України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про зобов`язання відповідача здійснити передачу (поставку) зерна пшениці 3-го класу кількістю 248,94 метричних тони на загальну суму 1717686,00 грн відповідно до умов договору купівлі-продажу від 08.11.2023 №0399-МІВ, а також про відшкодування судових витрат в сумі 45612,23 грн (зокрема: 20612,23 грн судового збору та 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу від 08.11.2023 №0399-МІВ. Договір купівлі-продажу відповідає приписам гл.54 ЦК України. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські по характеру відносин сторін.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

ч.1 ст. 264, ч. 1 ст.265. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору від 08.11.2023 №0399-МІВ відповідачем продано та передано позивачеві 151,06 метричних тонн пшениці Ш класу станом на 16.11.2023.

Позивачем станом на 22.12.2023 проведено оплату 1042313,73 грн відповідачеві як розрахунок за поставлену пшеницю Ш класу.

Недопоставка товару пшениці Ш класу на користь позивача становить 248,94 метричних тонн на суму 1717686 грн, що є предметом розгляду.

Недопоставка пшениці Ш класу на користь позивача не заперечена відповідачем, але причину недопоставки сільгосппродукції відповідач обґрунтовує знищенням зібраного в господарстві збіжжя врожаю 2023 року внаслідок стихійного лиха.

Позивач вказує, що відповідачем частково було здійснено постачання збіжжя врожаю 2023, та наполягає на зобов`язанні відповідача за рішенням суду здійснити передачу позивачеві зерна пшениці Ш класі на умовах договору від 08.11.2023 №0399-МІВ всього 248,94 метричні тонни на суму 1717686 грн.

Позивач не звертався з вимогами до відповідача про стягнення 248,94 метричних тонн пшениці Ш класу на суму 1717686 грн на свою користь.

Суд враховує, що відповідач вже зобов`язаний здійснити добровільне виконання умов договору від 08.11.2023 №0399-МІВ в обумовлені договором строки.

Способи захисту порушеного права та відновлення його права встановлені законодавцем у приписах ст.ст. 15-16 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

При порушенні умов договору за умови звернення позивача в суд за захистом порушеного права судом має застосовуватись примус від імені держави, направлений на примусове стягнення боргу, а не зобов`язальна дія на користь заявника.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, визначений приписами ст.ст.15-16 ЦК України, оскільки відповідач вже зобов`язаний здійснити належне виконання за договором від 08.11.2023 №0399-МІВ без примусу, тому задоволення позову із запропонованим позивачем предметом спору не призведе до реального виконання рішення суду та відновлення порушеного права позивача, в зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення. В позові належить відмовити повністю.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на відмову в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача та не стягуються.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестагро-Україна", м. Монастирище Уманського району, вул. Соборна, 29

до Фермерського господарства "Зозуля" Черкаська область, Уманський район, с.Доброводи, вул.Східна,1

про зобов`язання останнього здійснити передачу (поставку) зерна пшениці 3-го класу кількістю 248,94 метричних тони на загальну суму 1717686,00 грн відповідно до умов договору купівлі-продажу від 08.11.2023 №0399-МІВ, а також про відшкодування судових витрат в сумі 45612,23 грн (зокрема: 20612,23 грн судового збору та 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 26.02.2024.

Суддя Г.М.Скиба