ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. Справа№ 927/1495/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 27.02.2024:

від позивача: Сапунцова В.Д. - в режимі відеоконференції;

від відповідача: Сиводід О.П. - в режимі відеоконференції;

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 (повний текст - 16.01.2024)

у справі № 927/1495/23 (суддя - Шморгун В. В.)

позивач Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

про стягнення 95 891 103,47 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 позов залишено без розгляду.

Оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва обґрунтована тим, що позивач не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки. А тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у цій справі усіх обов`язкових умов (обставин) для застосування судом передбачених частиною четвертою статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання, а саме - залишення позову без розгляду.

2. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» 22.01.2024 (через електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 у справі № 927/1495/23, розгляд якої призначено на 27.02.2024.

14.02.2024 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України.

В судове засідання 27.02.2024 з`явились представники обох сторін та приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Так, представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, повернувши справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, вважає її такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права з урахуванням наступного.

Так, скаржник зазначив, що згідно абз. 9 мотивувальної частини ухвали суду від 27.12.2023 було зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Згідно п. 2. резолютивної частини ухвали суду від 27.12.2023 суд саме повідомив позивача та відповідача про те, що підготовче засідання відбудеться 11.01.2024 об 11:30.

При цьому, апелянт наголошує, що ані в мотивувальній, ані в резолютивній частині ухвали суду від 27.12.2023 не зазначалось про обов`язковість участі представників позивача та відповідача у судовому засіданні 11.01.2024.

Також апелянт зазначив, що на судове засідання 11.01.2024 представник позивача безпосередньо не з`явився, але очікував на запрошення до участі у засідання через підсистему відеоконференцзв`язку Електронного суду. За доводами апелянта, як вже стало відомо пізніше, підготовче судове засідання у справі 11.01.2024 все ж відбулось без участі представника позивача та без запрошення представника позивача до участі у засіданні через Підсистему відеоконференцзв`язку Електронного суду.

А тому апелянт вражає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки судом неправильно застосовані норми процесуального права, судом зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи.

Окрім цього, скаржник зазначив, що господарсько-процесуальними нормами виокремлено випадок, коли явка учасника до суду стає його обов`язком, а не правом. А отже, допоки суд не зобов`язав учасника справи з`являтись до суду, його явка до суду є його правом, а не обов`язком.

Не містила також вказана ухвала й інших зобов`язань щодо здійснення позивачем будь-яких інших процесуальних дій, що свідчить про відсутність у суду обставин, що б могли вплинути на можливість судового розгляду справи та в ухвалі суду не наголошувалось про недостатність у суду доказів або матеріалів у справі для її вирішення.

За таких обставин апелянт вважає, що суд надмірно формально поставився до застосування процесуальних норм, чим порушив право позивача на справедливий розгляд справи і судовий захист в цілому.

А тому апелянт просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Так, сторона вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що застосування такого процесуального наслідку неявки позивача у судове засідання, як залишення позову без розгляду, здійснюється судом за наявності таких обов?язкових умов (обставин): належного повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності. При цьому відповідач вважає, що законність та обґрунтованість такого висновку суду першої інстанції підтверджується і правовою позицією Верховного Суду у складі суддів Об?єднаної палати Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 та згідно якої норми, закріплені у частині 4 статті 202 ГПК України та у пункті 4 частини 1 статті 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов?язок залишити позов без розгляду.

А тому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

5. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Залишаючи позов у даній справі без розгляду, суд першої інстанції посилався на правову позицію Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказана правова позиція підлягає застосуванню при розгляду даного процесуального питання, але з урахуванням конкретних обставин даної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження у даній справі № 927/1495/23. В резолютивній частині якої судом було ухвалено: здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.12.2023 о 10:00; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 ГПК України, відзиву на позов з доданими до нього документами; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 ГПК України, відповіді на відзив з доданими до неї документам; а також повідомлено позивача та відповідача про те, що підготовче засідання відбудеться 12.12.2023 о 10:00.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2023 адвокатом позивача було подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки робоче місце адвоката знаходиться в місті Запоріжжя, а тому з урахуванням дії воєнного стану та неможливості обмеження права на судовий захист сторона просила розглядати справу в режимі відеоконференції.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Чернігівської області від 27 грудня 2023 року, судове засідання, призначене на 12.12.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Шморгуна В.В., де водночас, в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції від 27.12.2023 судом було зазначено, що підготовче засідання призначено на 11 січня 2024 року об 11:30; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; а також повідомлено позивача та відповідача про те, що підготовче засідання відбудеться 11.01.2024 об 11:30.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось раніше, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 позов залишено без розгляду. При цьому підставою для залишення позову без розгляду стало те, що позивач не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки.

Суд апеляційної інстанції вважає передчасним такий висновок суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Разом з цим, частиною 2 статті 42 ГПК України передбачено обов`язок учасників справи з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язково.

гідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, процесуальне законодавство закріплю право особи брати участь у судових засіданнях, та, у передбачених випадках (у разі якщо явка визнана судом обов`язковою) - закріплено обов`язок сторони з`являтися в судове засідання.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з ухвал суду першої інстанції (зокрема від 13.11.2023 та від 27.12.2023) - явка сторін у судові засідання судом обов`язковою не визначав. Більше того, судом першої інстанції не було витребувано оригінали документів, пов`язані з предметом спору, а також не було зобов`язано подавати будь-які інші документи, без яких не можливо було б ухвалити рішення по справі.

Щодо можливості застосування правової позиції Верховного Суду у складі суддів Об?єднаної палати Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, у вказаній постанові було визначено, що системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції було фактично процитовано вказану правову позицію, однак не враховано фактичні обставини справи, та не мотивовано залишення позову без розгляду конкретно при розгляді даної справи.

Так, щодо першої умови залишення позову без розгляду у разі неявки позивача в судове засідання: належного повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання.

Верховний Суду у вказаній постанові зазначив, що належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи є передумовою застосування до позивача процесуальної дії залишення позову без розгляду. Це випливає з частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої будь-які питання наслідків неявки у судове засідання будь-якого учасника справи розглядаються за умови, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання. Неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання є безумовною підставою для відкладення розгляду справи відповідно до пункту 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України. Здійснене судом повідомлення про дату, час і місце судового засідання слід вважати належним, якщо при цьому були дотримані вимоги статей 121, 122, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було належним чином повідомлено про час та місце судових засідань, призначених як на 12.12.2023, так і на 11.01.2024. Вказане підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 175, 182).

Щодо другої умови залишення позову без розгляду у разі неявки позивача в судове засідання: неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що (як вбачається з матеріалів справи) 07.12.2023 адвокатом позивача було подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки робоче місце адвоката знаходиться в місті Запоріжжя.

Відповідно до ст. 197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з ч. 2, 3 вказаної статті учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, встановленому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає посилковим висновком суду першої інстанції, що оскільки заява про участь у судовому засіданні 12.12.2023 о 10:00 в режимі відеоконференції є неактуальною, такою, що вичерпала свою дію, суд у підготовчому засіданні (без повідомлення про це сторони) 11.01.2024 залишив її без розгляду. Так, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку для сторони, яка планує брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції подавати відповідну заяву на кожне судове засідання. А тому, фактично подавши відповідну заяву та зазначивши, що робоче місце адвоката знаходиться в місті Запоріжжя - у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення відповідної заяви від 07.12.2023 - без розгляду.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач демонстрував готовність брати участь у судових засіданнях.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, підготовче судове засідання (перше), призначене на 12.12.2023 не відбулось через перебуванні судді у відпустці.

Щодо третьої умови залишення позову без розгляду у разі неявки позивача в судове засідання: неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Наслідки подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Так, положення частини четвертої статті 202 та пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачають подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем дійсно не подавалась заява про розгляд справи за його відсутності. Разом з цим, у поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що планував брати участь у судовому засіданні 11.01.2024 в режимі відеоконференції, однак, не отримав запрошення до участі у засідання через підсистему відеоконференцзв`язку Електронного суду. Також як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової експертизи у даній справі.

У цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень ст. 64 ГПК України секретар судового засідання зобов`язаний перевірити, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, і доповідає про це головуючому.

Однак, ані протокол судового засідання від 11.01.204, ані ухвала не містить відомостей про перевірку, хто з учасників судового процесу планував брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Хоча на попереднє судове засідання від позивача надходило відповідно клопотання і очевидно, що існувала велика ймовірність того, що в наступних судових засіданнях, зокрема, позивач планував брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Водночас, неможливість розгляду справи без участі представник позивача не була обґрунтована судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. В цій частині також як вбачається із апеляційної скарги про залишення заяви про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції позивачу відомо не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність всіх трьох умов для залишення позову без розгляду у даній справі.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що підготовче засідання, призначене на 12.12.2023 не відбулось через відпустку судді, враховуючи наявність заяви позивача про участь сторони і режимі відеоконференції, відсутність визнання судом першої інстанції явки сторін в судове засідання обов`язковою та не витребування від сторін будь-яких документів, а також відсутність обґрунтування неможливості розгляду справи буз участі позивача - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість залишення позову без розгляду на підставі ч. 4 ст. 226 ГПК України. В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє також доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що передбачена можливість залишення позову без розгляду на підставі ч. 4 ст. 226 ГПК України - має імперативний характер, оскільки вказане - є правом суду, а не обов`язком і може застосовуватись із урахуванням також прав сторони, зокрема, в частині участі в судових засіданнях.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку із неявкою позивача в судове засідання та неповідомлення суд про причини неявки є передчасним. Викладене призвело до помилкового застосування норми процесуального права - ст. 226 ГПК України. А тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Положеннями частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом пункту 6 статті 275 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали не можуть бути достатніми підставами для залишення позову без розгляду, відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

7. Судові витрати

З огляду на направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами вирішення спору.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 280, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 у справі № 927/1495/23 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2024 у справі № 927/1495/23 - скасувати.

3. Матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.02.2024.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич