ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6767/23
За позовом Дочірнього підприємства "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 38 471,61грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Дочірнє підприємство "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 38 471,60грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №186 навчання робітників та спеціалістів без дати 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023 справу №904/6767/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

03 січня 2023 року від позивача на виконання вимог ухвали суду до господарського суду надійшла заява та долучено відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Ухвалу суду від 05.01.2024 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 05.01.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 52).

Пунктом 2 ч.6 ст.242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

В 2021 році між Дочірнім підприємством "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" (виконавець, позивач) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник, відповідач) укладено договір №186 навчання робітників та спеціалістів (а.с. 9-10).

За умовами п. 1.1 договору предметом договору є надання послуг з організації та проведення навчання, та перевірки знань згідно поданого листа замовника з курсу: "Правил безпеки при зберіганні, перевезенні та застосуванні сильнодіючих отруйних речовин" для 11 осіб; "Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах" для 12 осіб; "Правил охорони праці для виробництв основної хімічної промисловості" для 9 осіб; "Правил охорони праці під час роботи в хімічних лабораторіях" для 11 осіб; "Правил охорони праці під час експлуатації хвостових і шламових господарств гірничорудних і нерудних" для 23 осіб; "Правил охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів" для 14 осіб.

Замовник зобов`язується своєчасно перераховувати виконавцю кошти за навчання слухачів (п. 2.1.4 договору).

Оплата за навчання слухачів проводиться на розрахунковий рахунок виконавця на підставі рахунку-фактури протягом 15 календарних днів з дня підписання акту виконаних послуг (п. 3.1 договору).

В разі несвоєчасної оплати за цим договором відповідно відсуваються строки надання послуг, а вартість навчання коригується згідно діючими тарифами на цей момент. При здійсненні оплати, посилання в платіжному дорученні на номера рахунку-фактури та цього договору є обов`язковим (п. 3.2, 3.3 договору).

Згідно п. 3.4 договору, загальна вартість послуг розрахована згідно затвердженим калькуляціям та складає: 28 000,00грн (двадцять вісім тисяч гривень 00 коп.) (без ПДВ).

Сторони, які склали цей договір, несуть відповідальність за виконання своїх обов`язків в установленому Законодавством порядку (п. 4.1 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

На виконання умов договору ДП "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" ДПАТ "Будівельна компанія "Укрбуд" надало відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджується актами надання послуг:

№833 від 27.05.2021, організація та проведення навчання та перевірки знань з Правил охорони праці під час експлуатації хвостових і шламових господарств гірничорудних і нерудних підприємств, 2 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правила охорони праці для виробництв основної хімічної промисловості, 1 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки з Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах, 1 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; на загальну суму 1 400,00грн (а.с. 11);

№731 від 13.05.2021, організація та проведення навчання та перевірки знань з Правил з безпечної експлуатації систем вентиляції у хімічних виробництвах, 10 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правил безпеки при зберіганні, перевезенні та застосуванні сильнодіючих отруйних речовин, 8 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правила охорони праці для виробництв основної хімічної промисловості, 7 люд, ціна без ПДВ 350грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правил охорони праці під час експлуатації хвостових і шламових господарств гірничорудних і нерудних підприємств, 20 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правила охорони праці у ливарному виробництві, 6 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правил з охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів, 12 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; організація та проведення навчання та перевірки знань з Правила охорони праці під час роботи в хімічних лабораторіях, 9 люд, ціна без ПДВ 350,00грн; на загальну суму 25 200,00грн (а.с. 12).

Акти містять посилання на договір про навчання №186 від 21.04.2021, підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Також відповідачу були виставлені рахунки на оплату №732 від 27.05.2021 на суму 1 400,00грн та №685 від 15.03.2021 на суму 25 200,00грн (а.с. 13, 14).

В обумовлений договором строк відповідач оплату наданих послуг не провів, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 26 600,00грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялись претензії за вих. №236 від 14.07.2021, за вих. №299 від 07.09.2021, за вих. №428 від 31.12.2021 з пропозицією протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок заборгованість у розмірі 26 600,00грн (а.с. 15-17).

У відповідь на претензію за вих. №299 від 07.092021 відповідач повідомив про тяжке фінансово-економічне становище підприємства, зупинку виробництва товарної продукції, а також тимчасову відсутність грошових коштів. При відновленні виробництва товарної продукції, а також покращенні фінансово-економічного стану підприємства, відповідач невідкладно перерахує всю суму заборгованості (а.с. 18).

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 26 600,00грн, 3% річних у розмірі 2 046,95грн та інфляційні втрати у розмірі 9 824,65грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, розмір та порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Уклавши вищевказаний договір, у виконавця та замовника виникли зобов`язальні правовідносини один перед одним, а саме: у виконавця ДП "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" ДПАТ "Будівельна компанія "Укрбуд"- надати послугу з організації та проведення навчання та перевірки знань, а у замовника Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - прийняти та оплатити її.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами пункту 3.1 договору оплата за навчання слухачів проводиться на розрахунковий рахунок виконавця на підставі рахунку-фактури протягом 15 календарних днів з дня підписання акту виконаних послуг.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити надані послуги:

за актом №833 від 27.05.2021 на суму 1 400,00грн не пізніше 11 червня 2021 року;

за актом №731 від 13.05.2021 на суму 25 200,00грн не пізніше 28 травня 2021 року.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконав.

Доказів на підтвердження погашення заборгованості в сумі у сумі 26 600,00грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 26 600,00грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 2 046,95грн за період з 29.05.2021 до 21.12.2023 та інфляційні втрати за період з червня 2021 року до листопада 2023 року у розмірі 9 824,65грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд зазначає, що розрахунок виконано позивачем вірно, однак допущено арифметичну помилку, 3% річних за період з 29.05.2021 до 21.12.2023 складають 2 046,96грн. Позивач просить стягнути втрати від інфляції у розмірі 2 046,95грн, що є його правом. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч.2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд із цим, суд не погоджується з визначенням позивачем величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19).

Сума інфляційних втрат складає:

на суму боргу 25 200,00грн * 136,9% (сукупний індекс інфляції за червень 2021 року листопад 2023 року) = 34 498,80грн 25 200,00грн = 9 298,80грн;

на суму боргу 1 400,00грн * 136,9% (сукупний індекс інфляції за червень 2021 року листопад 2023 року) = 1 916,60грн 1 400,00грн = 516,60грн.

Вимога про стягнення з інфляційних втрат задовольняється судом частково у розмірі 9 815,40грн (9 298,80грн + 516,60грн), в решті заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат (9,25грн) слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основний борг за надані послуги у розмірі 26 600,00грн, 3% річних у розмірі 2 046,95грн та втрати від інфляції у розмірі 9 815,40грн, а всього 38 462,35грн.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684,00грн.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Ціна позову становить 38 471,61грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2147,20грн (2684,00грн * 0,8).

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3723 від 25.12.2023 (а.с. 38). Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 536,80грн (2684,00грн - 2147,20грн), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2146,48грн (38462,35грн * 2147,00грн / 38 471,61грн).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 38 471,61грн задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 14309787; вул. Горького, 2, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52210) на користь Дочірнього підприємства "Навчально-курсовий комбінат "Кривбасбуд" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" (ідентифікаційний код 33407618; вул. Вітчизни, буд. 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50051) основний борг за надані послуги у розмірі 26 600,00грн (двадцять шість тисяч шістсот гривень 00коп.), 3% річних у розмірі 2 046,95грн (дві тисячі сорок шість гривень 95коп.), втрати від інфляції у розмірі 9 815,40грн (дев`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 40коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2146,48грн (дві тисячі сто сорок шість гривень 48коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 28.02.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва