ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2024 р. м. Одеса Справа № 923/898/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря судового засідання Кафланова А.С.

розглянувши справу № 923/898/21 в порядку загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" /, адреса - 03067, м. Київ, провул. Чугуївський, 21, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Херсон" /, адреса - 73026, Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське Шосе, 5 км, e-mail: /

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Херсонської міської ради /, адреса - 73003, м. Херсон, пр-т. Ушакова, 37, e-mail: , /

про встановлення земельного сервітуту

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Солдаткін О.С. на підставі ордеру АІ № 1003895 від 12.07.2021;

від відповідача: адвокат Шандер К.І. на підставі ордеру ВТ № 1018881 від 08.11.2021;

від третьої особи: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою /вх. № 1931/21/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Херсон" про встановлення строкового платного земельного сервітуту, шляхом надання позивачу та його контрагентам щоденного цілодобового права проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв.м. з боку лівого бокового фасаду будівлі складу літера "А", загальною площею 5091,8 кв.м., що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки, площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км та належить на праві оренди відповідачу, по існуючому проїзду. Визначити істотні умови сервітуту: строк сервітуту 49 років; площу, межі, конфігурацію та плату за сервітут - відповідно до варіанту у додатку експертизи, яку буде проведено.

Разом із позовною заявою позивачем надано клопотання про призначення земельно-технічної експертизи /вх. № 1937/21/ стосовно вирішення питання:

- чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв. м з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», загальною площею 5091,8 кв. м, що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; та належить на праві оренди Відповідачу?

- чи можливі інші шляхи встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв. м з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», загальною площею 5091,8 кв. м, що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; та належить на праві оренди Відповідачу?

- на який відсоток земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; та належить на праві оренди Відповідачу, необхідно встановити сервітут задля проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв. м з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», загальною площею 5091,8 кв. м, що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км?

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.07.2021 /суддя Закурін М.К./ прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 923/898/21; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

13.07.2021 позивачем подана заява про забезпечення позову /вх. № 2040/21/ шляхом заборони ТОВ "Полімер-Херсон", найманим ТОВ "Полімер-Херсон" фізичним та юридичним особам, іншим особам, вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ "Арсенал", ТОВ "Арсенал-Центр", їх контрагентам здійснювати цілодобовий прохід і проїзд на транспортних засобах до 1/3 частини будівлі прощею 1 720 кв.м. з боку лівого бокового фасаду будівлі складу літера "А", загальною площею 5 091,8 кв.м., що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою6 м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км та належить на праві оренди ТОВ "Полімер-Херсон", по існуючому проїзду.

Ухвалою суду 13.07.2021 прийнято заяву про забезпечення позову до розгляду; призначено розгляд заяви про забезпечення позову у першому підготовчому засіданні 07.09.2021.

15.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про дотримання строків розгляду заяви про забезпечення позову /вх. № 5748/21/.

Ухвалою суду від 16.07.2021, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову /вх. № 2040/21 від 13.07.2021/.

20.07.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову /вх. № 5837/21/ шляхом заборони ТОВ "Полімер-Херсон", найманим ТОВ "Полімер-Херсон" фізичним та юридичним особам, іншим особам, вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання ТОВ "Арсенал", ТОВ "Арсенал-Центр", їх контрагентам здійснювати цілодобовий прохід і проїзд на транспортних засобах до 1/3 частини будівлі прощею 1 720 кв.м. з боку лівого бокового фасаду будівлі складу літера "А", загальною площею 5 091,8 кв.м., що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою6 м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км та належить на праві оренди ТОВ "Полімер-Херсон", по існуючому проїзду.

20.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі /вх. № 5852/21/ у зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Відповідач вказує, що позивач не звертався до нього з пропозицією встановлення сервітуту. Відповідач не заперечує проти встановлення сервітуту. Відповідач зауважує, що земельний сервітут існує за договором, укладеним між позивачем та попереднім власником нерухомого майна.

26.08.2021 на адресу суду надійшов відзив /вх. № 6592/21/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те порушення позивачем порядку встановлення земельного сервітуту, оскільки з його встановлення позивач не звертався у позасудовому порядку. Відповідач вказує, що не заперечує проти встановлення сервітуту, оскільки він існує за договором, укладеним між позивачем та попереднім власником нерухомого майна. За словами відповідача сервітут може бути встановлений лише стосовно прав позивача, а не інших осіб, а тому вимога про його розповсюдження на контрагентів позивача є неправомірною. Відповідач наголошує, що позивачем не доведено, що існує лише один шлях проходу та проїзду до його майна.

Також 26.08.2021 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на клопотання про призначення експертизи /вх. № 6593/21/. Відповідачем висловлені заперечення на заявлене клопотання, а саме він зазначив, що для вирішення запропонованих Позивачем на вирішення експертизи питань спеціальні знання не потребуються.

06.09.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи /вх. № 6860/21/.

У судовому засіданні 07.09.2021 у зв`язку з неявкою позивача та відповідача, а також задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 28.09.2021 о 14:15 год.

14.09.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 7040/21/, в якій позивач наголошує на задоволенні позовних вимог. Позивач наголошує, що досудова процедура врегулювання спору є неможливою саме з вини відповідача. Позивач наголошує, що договір від 16.02.2014 є неукладеним.

21.09.2021 на адресу суду надійшли заперечення /вх. № 7257/21/.

28.09.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача щодо клопотання позивача про експертизу /вх. № 2/3003/21/.

Ухвалою суду від 28.09.2021 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 02.11.2021 об 11:00 год.

12.10.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу для проведення відеоконференцій EasyCon.

Ухвалою суду від 13.10.2021 постановлено провести судове засідання, призначене на 02.11.2021 об 11:00 год, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу для проведення відеоконференцій EasyCon.

02.11.2021 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засідання 02.11.2021 за наявними матеріалами справи з урахуванням клопотання, викладеного у письмових поясненнях відповідача, одержаних судом 28.09.2021. Відповідач просить поставити на вирішення судової експертизи питання:

- чи є технічна можливість облаштування іншого (нового) проїзду до 1/3 частини складу позивача літ. А не через земельну ділянку, орендовану відповідачем (кадастровий номер :01:001:1223)?

Ухвалою суду від 08.11.2021 призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставленро запитання:

- чи є технічна можливість для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду всієї будівлі складу літера «А», розташованої за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км?;

- у випадку наявності технічної можливості для проходу і проїзду який відсоток земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, складає прохід та проїзд транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», що розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км?;

- чи можливі інші шляхи для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», яка розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км,

- чи наявна технічна можливість облаштування іншого проїзду та проходу до 1/3 частини будівлі, яка розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, тобто не через земельну ділянку площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км?

03.12.2021 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для її проведення, а саме:

- правоустановчих документів на будівлю складу, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га, та належить на праві власності Позивачу (2/3) та Відповідачу (1/3),

- оригінал технічної документації із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га, виконану ДП «Херсонгеоінформ», що розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; або кадастровий план з каталогом координат та довжинами ліній.

Ухвалою суду від 06.12.2021 провадження у справі поновлено; призначено розгляд справи у судовому засіданні, яке відбудеться у режимі відеоконференції на 21.12.2021 о 16:00 год; зобов`язано ТОВ "Полімер-Херсон" до дня наступного судового засідання надати до суду:

- оригінали, або належним чином засвідчені копії, правоустановчих документів на 2/3 будівлі складу, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га,

- оригінал технічної документації із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га, виконану ДП «Херсонгеоінформ», що розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; або кадастровий план з каталогом координат та довжинами ліній.

Зобов`язано ТОВ "Арсенал" до дня наступного судового засідання надати до суду оригінал, або належним чином засвідчену копію, правоустановчих документів на 1/3 будівлі складу, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га.

20.12.2021 на адресу суду надійшли документи від відповідача /вх. № 9446/21/ на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2021.

21.12.2021 на адресу суду надійшли документи від позивача /вх. № 2/3994/21/ на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2021.

Ухвалою суду від 21.12.2021 провадження у справі зупинено; направлено судовому експерту Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Крупіці Д.О. копії матеріалів справи (додаткових документів, які необхідні для проведення експертизи); зобов`язано ТОВ "Арсенал" та ТОВ "Полімер-Херсон" забезпечити експерту надання безперешкодного доступу до об`єкту дослідження та умови роботи з метою проведення запланованого на 24.12.2021 об. 11.00 експертного його огляду.

08.02.2022 за вх. № 815/22 на адресу Господарського суду Херсонської області надійшов висновок експерта судової земельно-технічної експертизи № 21-634 від 08.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.02.2022 провадження у справі № 923/898/21 поновлено; підготовче засідання призначено на 28.02.2022.

22.02.2022 на адресу суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду /вх. № 1116/22/.

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні уведено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 " Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)" змінено підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.

За Актом прийому-передачі евакуйована справа № 923/898/21 була передана Господарському суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.06.2023 для розгляду справи визначено суддю Петренко Н.Д.

Ухвалою суду від 20.06.2023 прийнято справу № 923/898/21 до провадження; постановлено розгляд справи № 923/898/21 почати спочатку; підготовче засідання по справі призначено на 14.09.2023 о 10:00 год.

01.08.2023 на адресу суду надійшов відзив /вх. № 26096/23/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він не заперечує проти встановлення сервітуту, оскільки він існує за договором, укладеним між позивачем та попереднім власником нерухомого майна. За вказаних обставин, відповідач вважає, що відсутній предмет спору. При цьому відповідач зауважує, що всі транспортні засоби мають безперешкодний доступ через територію відповідача.

Відповідач зауважує на порушенні порядку встановлення земельного сервітуту, оскільки з його встановленням позивач не звертався у позасудовому порядку. Також відповідач вказує, що позивач просить встановити сервітут на користь невизначених осіб контрагентів товариства та без зазначення розміру плати за сервітут.

Відповідач звертає увагу, що договір оренди земельної ділянки закінчується 26.12.2024, відповідно встановлення сервітуту на строк більший, аніж строк дії договору, буде незаконним.

Відповідач зазначає, що дослідження судовим експертом об`єктів за місцем їх розташування проводилось 24.12.2021, тобто до повномасштабного російського вторгнення в Україну. Між будівлею позивача та трасою Миколаївське шосе знаходяться інші земельні ділянки, в одну з яких 30.08.2022 відбувся ракетний удар. В результаті чого на даний час змінились умови, в яких проводилась експертиза. По завершенні демонтажу й вивезення залишків знищеної будівлі позивач матиме прямий доступ до своєї нерухомості.

Відповідач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 400,00 грн.

04.09.2023 на адресу суду надійшла заява позивача товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /вх. № 30216/23/ у справі № 923/898/21.

Ухвалою суду від 05.09.2023 постановлено здійснити проведення судового засідання 14.09.2023 о 10:00 год. в режимі відеоконференції через Електронний кабінет Електронного суду (http://cabinet.court.gov.ua).

У підготовчому засіданні 14.09.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Херсонську міську раду. Також оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11.10.2023 року на 14:00 год.

11.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату /вх. № 23903/23/ у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому провадженні.

У підготовчому засіданні 11.10.2023 судом за участі представників учасників справи оголошено перерву на 07.11.2023 о 12:00 год.

02.11.2023 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи /вх. № 39410/23/, в яких міська рада просить при прийнятті рішення врахувати, що строк дії земельного сервітуту у відповідності до ст. 98 ЗК України не може перевищувати строк, на який така земельна ділянка надана у користування землекористувачу.

У підготовчому засіданні 07.11.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 923/898/21 до судового розгляду по суті; судове засідання по суті призначено на 05.12.2023 о 10:30 год. У підготовчому засіданні представник відповідача вказав, що всі подані і невирішені клопотання у справі втратили актуальність.

05.12.2023 о 10:30 год судове засідання не відбулося через несанкціоноване втручання внаслідок хакерської атаки в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, у зв`язку з чим користувачі суду були відключені від Комп"ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та інших мереж суду / наказ керівника апарату суду від 30.11.2023 № 56/.

З 08.12.2023 на підставі наказу голови суду № 46 від 07.12.2023 "Про введення особливого режиму роботи Господарського суду Одеської області" відновлено роботу в КП "ДСС" та електронній комп`ютерній мережі суду.

У зв`язку із чим, ухвалою суду від 11.12.2023 призначено судове засідання для розгляду справи № 923/898/21 по суті на 24.01.2024 о 12:00 год.

24.01.2024 о 12:00 год судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 24.01.2024 призначено судове засідання для розгляду справи № 923/898/21 по суті на 16.02.2024 об 11:30 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник надав пояснення щодо можливості встановити розмір плати за сервітут на рівні 2 000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, сторони є співвласниками складу літера «А», розташованого за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км.

Так, позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Арсенал» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності 1/3 частина складу літера «А», розташованого за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км.

Інші 2/3 частини складу літ. «А», що розташований за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км., на праві приватної власності належать товариству з обмеженою відповідальністю «Полімер-Херсон».

05.06.2015 між Херсонською міською радою та ФОП Дзевіцьким В.М. укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1223.

З витягу з рішення Херсонської міської ради № 71 від 26.02.2021 слідує, що Херсонська міська рада вирішила внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 № 01150038 (кадастровий номер :01:001:1223), укладеного між Херсонською міською радою та ФОП Дзевіцьким В.М., площею 0,3200 га, під розміщення виробничої бази по Миколаївському шосе, 5 км, змінивши в ньому сторону договору: орендаря ФОП Дзевіцького В.М. на орендаря: ТОВ «Полімер-Херсон» у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно.

17.05.2021 між Херсонською міською радою та ТОВ «Полімер-Херсон» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 01150038 від 05.06.2015.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта вбачається, що за ТОВ «Полімер-Херсон» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1223 до 26.12.2024.

З матеріалів справи слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1223, площею 0,32 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розміщена біля спірного складу сторін.

16.02.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал» та ФОП Дзевіцьким В.М. /попереднім власником 2/3 частини складу літ. «А»/ укладено договір на встановлення земельного сервітуту, за умовами якого користувач земельної ділянки в м. Херсоні по Миколаївському шосе, 5-й км, ФОП Дзевіцький В.М. встановив безоплатно земельний сервітут площею 0,1635 га для землекористувача сусідньої земельної ділянки по Миколаївському шосе, 5-й км на прохід та проїзд транспортними засобами до земельної ділянки ТОВ «Арсенал» та до дороги загального користування, згідно з планом земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору його укладено строком на 10 років і вступає він у силу з моменту його підписання обома сторонами. По закінченню строку дії цього Договору він може бути продовжений за домовленістю сторін. При цьому, сторони не пізніше, як за 30 днів до закінчення строку його дії, в письмовій формі повинні повідомити один одного про свої наміри.

Додатком до договору є план земельної ділянки, по якій ТОВ «Арсенал» мало право проїзду.

22.06.2021 відповідач направив позивачу пропозицію вих. № 22/7/1 укладення договору про надання послуг контрольно-пропускного пункту. З проекту договору, наданого додатком до пропозиції, вбачається, що вартість послуг за договором становить 50 000,00 грн на місяць. З даного листа вбачається, що у випадку непідписання договору протягом трьох днів з моменту отримання, на четвертий день допуск транспортних засобів ТОВ «Арсенал», ТОВ «Арсенал-Центр» і їх контрагентів на орендовану ТОВ «Полімер-Херсон» землю буде припинено.

24.06.2021 позивач разом із ТОВ «Арсенал-Центр» надали відповідь відповідачу на пропозицію укласти договір про надання послуг контрольно-пропускного пункту, в якій повідомили, що оскільки у позивача наявний договір сервітуту, укладений з попереднім користувачем земельної ділянки, а керівництвом відповідача не надано економічного розрахунку суми плати за користування КПП, то у позивача та ТОВ «Арсенал-Центр» відсутні правові та фактичні підстави в укладенні договору про надання послуг КПП № 9.

Судом встановлено, що ТОВ «Арсенал-Центр» було орендарем будівлі складу, що розташоване за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, яке належить позивачу. Вказана обставина підтверджується договором оренди нежитлових приміщень № 01/07-19-НП від 01.07.2019, який діє до 31.12.2022.

05.07.2021 відповідач направив позивачу пропозицію надати перелік транспортних засобів для пропуску на землі відповідача.

12.07.2021 позивач надав відповідь на дану пропозицію відповідача, в якій вказав, що відповідач неправомірно заборонив йому та його контрагентам проїзд по земельній ділянці площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, оскільки дія сервітуту, встановленого договором від 16.02.2014 поширюється не лише на позивача, а й на його контрагентів.

14.07.2021 та 21.07.2021 позивач надав відповідачу інформацію щодо допуску транспортних засобів ТОВ «Арсенал».

Судом досліджено доповідну записку директора херсонської філії ТОВ «Арсенал-Центр», адресовану ТОВ «Арсенал-Центр» та ТОВ «Арсенал» щодо перешкоди у проїзді транспортних засобів з боку ТОВ «Полімер-Херсон»; акту про недопуск від 12.07.2021; акт від 12.07.2021 про відмову від підписання акту про недопуск від 12.07.2021; пояснення від 1.07.2021, надані т.в.о. начальника відділу № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне порушення.

Судом також досліджено проект землеустрою в оренду земельної ділянки 0,3200 га ФОП Дзевіцькому В.М. під розміщення виробничої бази, розташованої за адресою: по Миколаївському шосе, 5 км в м. Херсоні, із земель постійного користування ХОП «Металіст».

Висновком експерта № 21-634 судової земельно-технічної експертизи від 08.02.2022. Згідно висновку, судовим експертом надано відповіді:

1) по першому питанню - технічна можливість для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду всієї будівлі складу літера «А», розташованої за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км? - існує;

2) по другому питанню - відсоток площі проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А» через земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, площею 0,32 га, буде залежати від вибору із запропонованих варіантів та складає від її загальної площі:

- варіант 1 - 14,3 % або 0,0458 га;

- варіант 2 - 12,2 % або 0,0391 га.

3) по третьому питанню - інший шлях для проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі з лівого бокового фасаду будівлі складу літера «А», яка розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км; з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, - можливий;

4) по четвертому питанню - технічна можливість облаштування іншого проїзду та проходу до 1/3 частини будівлі, яка розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, тобто не через земельну ділянку площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км - наявна.

Позивач зауважує, що відповідач не визнає його право на безперешкодний проїзд автотранспорту ТОВ «Арсенал» та його контрагентів по земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1223, яка належить відповідачу на праві оренди, у зв`язку із чим, права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є встановлення строкового платного земельного сервітуту, шляхом надання позивачу та його контрагентам щоденного цілодобового права проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв.м. з боку лівого бокового фасаду будівлі складу літера "А", загальною площею 5091,8 кв.м., що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки, площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км та належить на праві оренди відповідачу, по існуючому проїзду.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина шоста статті 55 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина 2 статті 15 Цивільного кодексу України).

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, з урахуванням вищевикладеного особа має право на власний розсуд обрати будь-який з можливих способів захисту, які передбачені законом або договором, за виключенням випадків, коли законом встановлено імперативний характер щодо застосування конкретного способу захисту.

Разом з тим, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

За змістом частин першої та другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є встановлення строкового платного земельного сервітуту, шляхом надання позивачу та його контрагентам щоденного цілодобового права проходу та проїзду транспортними засобами до 1/3 частини будівлі площею 1720 кв.м. з боку лівого бокового фасаду будівлі складу літера "А", загальною площею 5091,8 кв.м., що знаходиться у спільній частковій власності, і розташована за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, з дороги загального користування по Миколаївському шосе через частину земельної ділянки, площею 0,32 га з кадастровим номером :01:001:1223, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км та належить на праві оренди відповідачу, по існуючому проїзду.

Суд зазначає, що правовідносини щодо встановлення земельного сервітуту за своєю юридичною природою регулюються нормами земельного права і в субсидіарному порядку - нормами цивільного права.

Так, Земельним кодексом України у главі 16 визначено поняття «право земельного сервітуту", яке розглядається як право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) (частина 1 статті 98 Земельного кодексу України). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає в обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом (стаття 395 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.

Стаття 99 Земельного кодексу України визначає види права земельних сервітутів. Однак цей перелік не є вичерпним.

Положеннями частин першої та другої статті 100 Земельного кодексу України унормовано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Статтею 400 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Також статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно з частиною 3 статті 402 Цивільного кодексу України спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, (виключно) у разі не досягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умов.

Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут.

Таким чином, обов`язковою умовою для встановлення сервітуту є вжиття особою (позивачем), яка вимагає такого встановлення заходів щодо встановлення сервітуту в добровільному порядку (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 918/370/17), а якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 925/603/18).

Водночас суд зазначає, що, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Відповідно до частин першої, третьої та сьомої статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Положеннями статті 4 Цивільного кодексу України унормовано, що основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів вжиття товариством з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" заходів щодо встановлення сервітуту в добровільному порядку. Оскільки листування сторін літом 2021 року не свідчить про звернення позивача із пропозицією про укладення договору щодо сервітуту. При цьому посилання відповідача (не позивача) у листах на договір про надання послуг КПП № 9 теж не є відповідним доказом.

Суд також враховує, що прохальна частина позову не містить умов щодо розміру плати за сервітут, а пояснення представника позивача у судових дебатах щодо можливості встановити розмір плати на рівні 2 000,00 грн, суд вважає такими, що заявлені невчасно.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимог товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені, з огляду на відсутність доказів

вжиття позивачем заходів щодо встановлення сервітуту в добровільному порядку та як наслідок відсутності у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.

Стосовно вимог відповідача про відшкодування правничої допомоги у розмірі 18 000,00 грн, господарський суд зазначає наступне.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом з цим, об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. У ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку, викладеному у вищевказаній постанові.

У постанові від 05.10.2021 в справі № 907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що з метою захисту порушених прав, 12.07.2021 між ТОВ «Полімер-Херсон»/замовник/ та ТОВ «Мейсон Груп» /виконавець/ укладено договір № 29-а про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику комплекс послуг з юридичного супроводу розгляду господарської справи № 923/898/21 у суді першої, апеляційної інстанцій та Верховному Суді, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги і оплатити на умовах, визначених договором /п. 1.1 договору/. Попередня орієнтовна вартість послуг, передбачених п. 1.2 договору, за ведення справи в суді першої інстанції складає 18 400,00 грн без ПДВ. Остаточна вартість визначається сторонами за фактично надані послуги на підставі підписаних актів приймання-передачі наданих послуг /п. 3.1 договору/.

Додатком № 1 до договору договір № 29-а про надання професійної правничої допомоги є протокол погодження договірної ціни від 12.07.2021, відповідно до якого загальна вартість послуг становить 18 705,00 грн.

Судом досліджено:

- Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 28.07.2021 на суму 6000,00 грн, з яких: попереднє консультування - 1 год - 600,00 грн; вивчення матеріалів та підготовка клопотання про закриття провадження - 6 год - 3 600,00 грн; друк клопотання і додатків, надсилання учасникам справи та подання до суду - 1,5 год - 900,00 грн; виїзд до замовника для завіряння копій - 1 год - 600,00 грн; матеріально-технічні витрати - 300,00 грн. Також досліджено рахунок № 1/29-а від 28.07.2021 на суму 6 000,00 грн;

- Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 27.08.2021 на суму 6 105,00 грн, з яких: підготовка відзиві - 4 год - 2 400,00 грн; друк відзиву і додатків, надсилання позивачу та подання до суду - 1 год - 600,00 грн; виїзд до замовника для завіряння копій - 1 год - 600,00 грн; підготовка відзиву на апеляційну скаргу, друк і надсилання позивачу й до суду - 4 год - 2 400,00 грн; поштові витрат з надсилання документів позивачу та Південно-західному апеляційному господарському суду - 105,00 грн. Також досліджено рахунок № 2/29-а від 27.08.2021 на суму 6 105,00 грн;

- Акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 25.07.2023 на суму 6 600,00 грн, з яких: підготовка, надсилання позивачу і подання до суду заперечень - 4 год - 2 400,00 грн; підготовка й подання письмових пояснень щодо клопотання позивача про експертизу - 2 год - 1 200,00 грн; підготовка і подання документів до суду на виконання ухвали суду від 06.12.2021 - 2 год - 1 200,00 грн; участь у судовому засіданні - 1 засідання - 1 200,00 грн; ознайомлення із матеріалами справи та висновком експерта - 1 год - 600,00 грн. Також досліджено рахунок № 3/29-а від 25.07.2023 на суму 6 600,00 грн

Судом встановлено, що представництво ТОВ "Полімер-Херсон" в господарському суді здійснювалось адвокатом Шандер К.І. на підставі ордеру ВТ № 1018881 від 08.11.2021.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Дослідивши вимоги відповідача про розподіл судових витрат, проаналізувавши акти приймання-передачі наданих послуг до договору № 29-а про надання професійної правничої допомоги, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених відовідачем до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, господарський суд з урахуванням критерію реальності, дійсності, необхідності, розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 18 705,00 грн., є необґрунтованими.

Суд вважає безпідставними включенням до переліку послуг з правової допомоги адвоката послуг: «друк клопотання про закриття провадження і додатків, надсилання учасникам справи та подання до суду», «друк відзиву і додатків, надсилання позивачу та подання до суду», «надсилання позивачу заперечень і подання до суду», а також «подання письмових пояснень щодо клопотання позивача про експертизу», «подання документів до суду на виконання ухвали суду від 06.12.2021». Оскільки технічне копіюванням документів у вигляді поліграфічних послуг, їх завіряння, направлення документів поштою не є різновидом правничої допомоги, та не вимагає застосування професійних знань адвоката, тому такі дії не можуть бути віднесені до витрат на правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №808/1849/18.

З аналогічних підстав суд вважає безпідставним включенням до переліку послуг з правової допомоги адвоката послуг: «виїзд до замовника для завіряння копій», оскільки вказані послуги також не можуть вважатися різновидом правничої допомоги, та не вимагає застосування професійних знань адвоката, тому такі дії не можуть бути віднесені до витрат на правничу допомогу.

Також суд зауважує на безпідставності включення відповідачем до судових витрат у суді першої інстанції: «підготовка відзиву на апеляційну скаргу, друк і надсилання позивачу й до суду - 4 год - 2 400,00 грн; поштові витрат з надсилання документів позивачу та Південно-західному апеляційному господарському суду». Оскільки вказані послуги надані в рамках апеляційного провадження та можуть бути відшкодовані відповідачу за результатами відповідної заяви, поданої до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо стягнення матеріально-технічних витрат, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів. Так до клопотання про закриття провадження та до відзиву відповідачем надано лише описи вкладення та службові накладні, проте не надано фіскальні чеки, що підтверджували оплати вказаних послуг.

Так, дослідивши та оцінивши вимоги відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї документами, суд враховує:

1) рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі;

2) обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору;

Зважаючи на складність справи, надані послуги, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також приймаючи до уваги клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, господарський вважає за належне стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Херсон", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Херсонської міської ради про встановлення земельного сервітуту - відмовити.

2. Судові витрати з судового збору покласти на позивача.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ" /, адреса - 03067, м. Київ, провул. Чугуївський, 21, e-mail: / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Херсон" /, адреса - 73026, Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське Шосе, 5 км, e-mail: / судові витрати з правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн /вісім тисяч гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2024 р.

Суддя Н.Д. Петренко