УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 911/737/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пономаренко Є. Ю., Барсук М. А., Руденко М. А.

від 08.01.2024

за позовом ОСОБА_1

до Садівничого товариства "Заліське"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019, оформлених протоколом № 1, з питань 4-6.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю порушень при проведенні загальних зборів.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 20.11.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22.

Садівниче товариство "Заліське" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у справі № 911/737/22.

Крім того, ОСОБА_1 також звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/737/22.

Додатковою постановою від 08.01.2024 у справі № 911/737/22 Північний апеляційний господарський суд, зокрема, відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення; заяву Садівничого товариства "Заліське" про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь Садівничого товариства "Заліське" 18 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти заяви Садівничого товариства "Заліське" відмовив.

02 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 911/737/22.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

З тексту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що підставою касаційного оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 911/737/22 є наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник зазначає, що під час ухвалення оскаржуваного судового рішення суд не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме:

- у справі № 922/676/21, де Верховним Судом зазначено, що згідно з частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, Суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, а отже згідно з приписами частини 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, "витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката підпадають під критерій істотного перевищення у розумінні";

- у справі № 922/2604/20, де Верховним Судом вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є порушенням вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України і є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності;

- у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19, де Верховний Суд зазначив, що Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірною, у порівнянні з ринковими цінами, вартістю адвокатських послуг.

Проте Суд звертає увагу на те, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Всупереч наведеному, скаржник не вказав в яких саме судових рішеннях міститься наведені ним доводи, не зазначив дату ухвалення цих рішень, а посилаючись на справи № 905/1795/18 та № 922/2685/19 не зазначив ані норму права, стосовно якої Верховним Судом зроблені правові висновки щодо їх застосування у цих справах, ані дату судового рішення, в якому містяться такі висновки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 , що Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін, а отже вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними, однозначними та належно обґрунтованими.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, вона залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом викладення належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, із урахуванням наведених вище вимог.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 залишається буз руху, Суд не розглядає заяву про зупинення виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 911/737/22 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 911/737/22 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко