ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2728/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023

у справі № 911/2728/23

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 11.09.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; запропоновано ОСОБА_1 в семиденний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки заяви шляхом надання суду всіх доказів (належним чином засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до статей 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено: оформленого у відповідності до пункту 3 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства конкретизованого списку кредиторів і боржників; доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві (зокрема, договорів, укладених з: 1) ОСОБА_2 від 08.04.2017 №1836; 2) ОСОБА_3 від 20.04.2017 №1953; 3) ОСОБА_2 від 29.04.2017 № 2271; 4) ОСОБА_4 від 24.06.2017 №3497; 5) ОСОБА_5 від 24.06.2017 № 3481; 6) ОСОБА_6 від 29.06.2017 № 3545; 7) ОСОБА_7 від 29.06.2017 № 3543; 8) ОСОБА_8 від 29.06.2017 № 3547; 9) ОСОБА_9 від 08.07.2017 № 3757; 10) ОСОБА_10 від 08.07.2017 №3764; 11) ОСОБА_11 від 13.07.2017 № 3861; 12) ОСОБА_12 від 15.07.2017 № 3936; 13) ОСОБА_13 від 18.07.2017 № 3972; 14) ОСОБА_14 від 21.07.2017 № 4028; 15) ОСОБА_15 від 21.07.2017 № 4047; 16) ОСОБА_16 від 22.07.2017 № 4087; 17) ОСОБА_17 від 25.07.2017 №4108; 18) ОСОБА_18 від 25.07.2017 № 4110; 19) ОСОБА_19 від 26.07.2017 №4148; 20) ОСОБА_20 від 26.07.2017 № 4153; 21) ОСОБА_21 від 27.07.2017 №4164; 22) ОСОБА_22 від 28.07.2017 № 4169; 23) ОСОБА_23 від 29.07.2017 № 4202; 24) ОСОБА_24 від 29.07.2017 № 4203; 25) ОСОБА_25 від 02.08.2017 № 4290; 26) ОСОБА_26 від 02.08.2017 № 4297, на які посилається боржник в заяві); відомостей про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях; декларацій про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (визначена наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність» № 2627/5 від 21.08.2019); витяг відповідно до Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, який підтверджує наявність або відсутність рухомого майна у заявниці, яке є обтяженим у той чи інший спосіб; належним чином засвідчені копії документів, долучених до заяви (вх.№2329/23 від 04.09.2023); доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень або копії укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень; актуальних документів на підтвердження обставин, викладених у заяві (вх.№2329 від 04.09.2023); документів, що підтверджують місце проживання заявника.

У зв`язку із усуненням недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ухвалою суду від 02.10.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 та призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.10.2023:

1. У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_27 про відкладення підготовчого засідання (вх.№19383/23 від 12.10.2023) (п.1 клопотання) - відмовлено.

2. Залишено без розгляду клопотання представника заявника ОСОБА_27 про залишення без розгляду заяв та клопотань у разі їх подання не учасниками справи №911/2728/23 (п.2 клопотання вх.№19383/23 від 12.10.2023).

3. Відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за заявою ОСОБА_1 (вх.№2329 від 04.09.2023).

4. Заяву арбітражного керуючого Приходька Д.В. про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (вих.№17743/23 від 18.09.2023) - залишено без розгляду.

17.10.2023 ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23. При поданні апеляційної скарги судового збору не сплатила, однак в апеляційній скарзі просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23 залишено без руху; роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому порядку, розмірі (у сумі 2 684,00 грн); роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, в частинні неподання доказів сплати судового збору чи доказів звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

16.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 27.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23 з доданими до неї документами повернув скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована, зокрема, таким:

- ОСОБА_1 не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі від 07.11.2023 про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору, наслідком чого є повернення апеляційної скарги скаржнику;

- у заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає, що усуває недоліки апеляційної скарги, надаючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тими ж доводами, які були зазначені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, які викладене в апеляційній скарзі, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою про залишення її апеляційної скарги без руху;

- посилаючись на відповідний майновий стан та на те, що її дохід у 2022 році у 5 разів менше ніж розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, надала копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.11.2023, постанови про арешт майна боржника ВП НОМЕР_1 від 23.02.2023 та постанову про арешт коштів боржника ВП НОМЕР_1 від 24.02.2023;

- водночас, в клопотанні не наведено жодних доводів та не надано доказів наявності можливості сплати відповідний судовий збір після ухвалення судового рішення (постанови суду) за результатами розгляду її апеляційної скарги, на чому суд акцентував увагу в ухвалі від 07.11.2023, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі №911/2728/23, направити справу для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду; відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору; касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі №911/2728/23 залишено без руху; надано строк для усунення недоліків, а саме, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 684,00 грн і надати суду відповідні докази.

На виконання вимог ухвали від 19.12.2023 від скаржниці надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи касаційної скарги, суд встановив, що на обґрунтування своєї правової позиції ОСОБА_1 із посиланням на пункти 2, 3 частини 1 статті 287 ГПК України вказує про недотримання апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а саме частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», статей 2, 11, 13, 236 ГПК України.

ОСОБА_1 вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційній господарський суд не перевірив на підставі поданих нею доказів реальну спроможність сплатити судовий збір, а відразу постановив ухвалу про повернення без розгляду її апеляційної скарги з посиланням на частину 2 статті 260 ГПК України та частину 4 статті 174 ГПК України, чим позбавив її доступу до правосуддя.

Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

Відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання обґрунтованості повернення апеляційної скарги скаржника на ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з невиконанням скаржником вимог ухвали апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху з одночасною відмовою у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Оцінивши доводи касаційної скарги, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла таких висновків.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Частина третя статті 258 ГПК України вимагає долучення до апеляційної скарги доказу сплати судового збору, адже подання до суду такої скарги є об`єктом його справляння згідно із Законом України "Про судовий збір".

Водночас, відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених процесуальним законом вимог, протягом п`яти днів з дня надходження її до суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються її недоліки, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги судового збору не сплатила, натомість в апеляційній скарзі просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено; апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

16.11.2023 ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, до якої додано клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», та зазначено, що строк на подання заяви не пропущений.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених норм права вбачається, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення скаржник повинен сплатити судовий збір. Проте суд за клопотанням такого скаржника може відстрочити сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу цього скаржника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення сторони від сплати такого.

Також цими ж нормами передбачено, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

В той же час слід враховувати те, що судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права, зокрема на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у судових справах.

Для уникнення створення особі перешкод для доступу до правосуддя у вигляді неможливості сплати судового збору законодавством передбачено описаний вище процесуальний механізм забезпечення судового розгляду поданих особами процесуальних документів у випадку складності для таких осіб оплатити визначену законом суму судового збору повністю: відстрочення сплати судових витрат, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру необхідних до сплати судових витрат, звільнення від його сплати.

Як вже вказувалось, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.11.2023 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23 залишив без руху у зв`язку з неподанням доказів справи судового збору, а ухвалою від 27.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.10.2023 у справі № 911/2728/23 з доданими до неї документами повернув скаржнику через не усунення недоліків апеляційної скарги, відмовивши у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, Верховний Суд вважає таку позицію передчасною.

Зі змісту ухвали суду про повернення апеляційної скарги вбачається, що суд вказав лише на наявність у скаржника процесуального обов`язку сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та дискреційність права суду як таке вирішувати питання відстрочення особі сплату судового збору.

При цьому судом зазначено про не наведення скаржницею жодних доказів наявності можливості сплати відповідного судового збору у строк після ухвалення судового рішення (постанови суду) за результатами розгляду її апеляційної скарги, на чому суд акцентував увагу в ухвалі від 07.11.2023, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Водночас, дана ухвала суду не містить правової оцінки тих обставин (аргументів), які викладені ОСОБА_1 у клопотанні про відстрочення сплати судового збору. Суд апеляційної інстанції не дослідив й не проаналізував додані до клопотання документи, а саме, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.11.2023, копії постанов про арешт майна боржника ВП НОМЕР_1 від 23.02.2023 та про арешт коштів боржника ВП НОМЕР_1 від 24.02.2023.

Апеляційний суд формально пославшись на невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали від 07.11.2023, не вказав, які саме докази на підтвердження рівня майнового стану має надати позивач, враховуючи, що оцінка таким доказам надається саме судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зі свого боку, подаючи клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує у 5 відсотків розміру річного доходу за 2022 рік, з доданими документами, ОСОБА_1 була вправі очікувати на його задоволення судом, що, очевидно, надавало б їй підстави не сплачувати судовий збір до ухвалення рішення суду за результатами розгляду її апеляційної скарги, а отже одночасна відмова у задоволенні клопотання і повернення апеляційної скарги є невиправданими, оскільки в разі відмови у задоволенні клопотання суд у процесуальний спосіб мав надати можливість сплатити судовий збір.

Таким чином, за відсутності дослідження апеляційним судом обставин, якими скаржниця обґрунтовувала тяжкий майновий стан у поданому клопотанні про відстрочення сплати судового збору, реалізація права на подання клопотання про відстрочення сплати судового збору не може у даному випадку оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору і мати наслідком повернення апеляційної скарги.

Ураховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та беручи до уваги, що суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду, з іншого боку, висновки апеляційного суду про повернення апеляційної скарги є передчасними.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним вимогам до судового рішення з огляду на повернення апеляційної скарги без надання належної оцінки заявленому клопотанню про відстрочення сплати судового збору та наданим доказам на підтвердження рівня майнового стану скаржниці.

Відтак, доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі №911/2728/23 - скасуванню з направленням справи до цього ж суду на стадію відкриття апеляційного провадження.

Розподіл судових витрат

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі №911/2728/23 скасувати.

3. Справу № 911/2728/23 направити до Північного апеляційного господарського суду на стадію відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.