ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4315/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., розглянувши заяву Антимонопольного комітету України (вх. № 2-264/24 від 19.02.2024 р.) про видачу дублікату наказу господарського суду у справі № 916/4315/15:

за позовом: Антимонопольного комітету України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПТР"

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства "Чорномортехфлот"

про: стягнення штрафу у розмірі 800000 грн. та пені у розмірі 800000 грн.

Розгляд вищевказаної заяви здійснюється без судового засідання з огляду на те, що підпунктом 19.4 підпункту 19 пункту 1 розділу ХІ, розгляд заяв про видачу дублікату виконавчого документа в судовому засіданні не передбачено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.01.2016 р. позов Антимонопольного комітету України задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПТР" 800 000 гривень штрафу та 800 000 гривень пені в дохід загального фонду Державного бюджету України, рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів-21081100 (символ звітності 106); стягнуто з ТОВ "СПТР" на користь Антимонопольного комітету України 24000 гривень судовому збору.

16.01.2016 року на виконання вказаного судового рішення були видані відповідні накази.

19.02.2024 року на адресу суду надійшла заява Антимонопольного комітету України (вх. № 2-264/24 від 19.02.2024 р.) про видачу дублікату наказу, відповідно до якого заявник просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. по справі № 916/4315/15 про стягнення з ТОВ "СПТР" на користь держави грошової суми у розмірі 1 600 000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що строк пред`явлення зазначеного наказу суду до відповідного ВДВС не пропущений Комітетом, строк на пред`явлення (звернення з заявою про видачу дублікату наказу) починає відраховуватись з дня виявлення Комітетом ухвали про відмову в задоволенні заяви ВДВС про видачу дублікату наказу, а саме з 29.01.2024 та становить 3 місяці, тобто до 29.04.2024 року. При цьому Антимонопольний комітет України наголошує, що здійснював всі можливі заходи для того, щоб дізнатися про стан виконавчого провадження та де саме знаходиться наказ суду, оскільки наказ суду на його адресу не надходив, тому для комітету строк пред`явлення встановлюється саме з моменту коли він дізнався, що такий наказ є фактично втрачений, тобто з 29.01.2024 року. Так, із посиланнями на п.п. 19.4 пункту 19 розділу XI ГПК України заявник зазначає, що, зважаючи на те, що стягувач не отримував наказ від ВДВС та не мав можливості повторно пред`явити його до примусового виконання у межах встановленого строку, що суд може визнати причини втрати наказу до виконання поважними та може видати дублікат наказу.

Розглянувши та дослідивши подану заяву Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу господарського суду, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів заяви, 12.02.2016 року Антимонопольний комітет України звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою (вих. № 300-29/01-1432) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р., виданого на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 05.01.2016 р. по справі № 916/4315/15. Додатком до вказаної заяви зазначений оригінал наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. Зазначена заява була отримана ВДВС 17.02.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 041.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. був пред`явлений до виконання Антимонопольним комітетом України 12.02.2016 р., тобто в межах строків, встановлених Законом України Про виконавче провадження.

Листом від 29.04.2016 р. за вих. № 300-20.3/02-4568 Антимонопольний комітет України вказав Приморському ВДВС Одеського МУЮ, що відповідно до вимог статей 25, 31 Закону України Про виконавче провадження постанова про відкриття виконавчого провадження до комітету не надходила, з огляду на що, керуючись ст.ст. 8, 12, 17, 19, 25, 31 Закону України Про виконавче провадження, стягувач просив надіслати на його адресу копію такої постанови та інших постанов, прийнятих у ході виконавчого провадження, а також повідомити комітет про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання наказу ГСОО від 16.01.2016 р.

Із наявної в матеріалах справи постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 р. ВП № 50346618 (а.с. 107) вбачається, що державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з чим виконавчий документ повернуто. При цьому доказів направлення вказаної постанови разом із наказом ГСОО від 16.01.2016 р. на адресу стягувача матеріали справи не містять.

Між тим, листом від 02.10.2018 р. за вих. № 300-29/02-12919 Антимонопольний комітет України повторно звернувся до Другого Приморського ВДВС м. Одеса із запитом про надання інформації, в якому зауважив, що постанова про відкриття виконавчого провадження на його адресу так і не надійшла, а також ВДВС не надана інформація про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання наказу ГСОО від 16.01.2016 р., з огляду на що стягувач повторно просив надіслати на його адресу вказані документи. Крім того Антимонопольний комітет України повідомив ВДВС, що у разі невиконання останнім вимог чинного законодавства України комітет змушений буде звернутися до Департаменту державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України та суду за захистом порушених інтересів держави з боку ВДВС, оскільки саме його бездіяльність призвела до того, що на сьогодні рішення суду не виконано, а інтереси держави порушені. Зазначений лист був отриманий ВДВС 12.10.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 417.

З огляду на ненадання ВДВС відповідей на запити комітету, останній звернувся до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області із скаргою від 15.10.2019 року № 300-29/01-13196 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського ВДВС м. Одеса щодо примусового виконання наказу ГСОО від 16.01.2016 р., в якій скаржник просив вжити заходів реагування щодо бездіяльності державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси по зобов`язанню провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Отримання управлінням вказаної скарги 21.10.2019 року підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 399. Разом з тим, доказів реагування Управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області на подану Антимонопольним комітетом України скаргу, матеріали поданої заяви не містять.

В подальшому, 04.01.2021 р. Антимонопольний комітет України знову звернувся до Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із запитом про надання інформації (вих. № 300-29/02-27), в якому знову зазначив, що відповідно до вимог ст. 26 та 28 Закону постанова про відкриття виконавчого провадження до комітету не надходила, з огляду на що просив надіслати комітету таку постанову та інші постанови, прийняті у ході виконавчого провадження по виконанню наказу та повідомити про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання наказу ГСОО від 16.01.2016 р. Вказаний запит був отриманий ВДВС 11.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 308.

Листом від 05.05.2021 р. за вих. № 300-29/01-6962 Антимонопольний комітет України звернувся до Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рушень у Чернівецькій області Південно-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного МРУ MЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного МРУ MЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального-Західного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного МРУ МЮ, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного МРУ МЮ, в якому просив вказані управління взяти на контроль виконання наказів судів, у справах, в яких стягувачем є Антимонопольний комітет України (перелік додається); вжити заходів щодо направлення до Комітету постанов про відкриття виконавчих проваджень та інших постанов, прийнятих в ході виконавчих проваджень та забезпечити вжиття всіх необхідних заходів щодо своєчасного та у повному обсязі виконання рішень судів. Зазначений лист був отриманий МЮУ 11.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 916.

Також Антимонопольний комітет України звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою від 07.05.2021 року № 300-29/02-7090 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі щодо примусового виконання наказу ГСОО від 16.01.2016 р., в якій скаржник просив вжити заходів реагування щодо бездіяльності державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі та зобов`язати провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, а також зобов`язати державного виконавця надіслати на адресу комітету постанову про відкриття ВП та інші постанови, прийняті у ході виконавчого провадження. Отримання міністерством вказаної скарги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 766.

Листом від 21.05.2021 р. за вих. № 6664/20.4.1/11-21 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслав заступнику начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за належністю для розгляду в межах компетенції звернення першого заступника Голови Антимонопольного комітету України Музиченка О. від 07.05.2021 № 300-29/02-7090.

В подальшому, Антимонопольний комітет України повторно звернувся до Міністерства юстиції України із листом від 06.09.2021 вих. № 300-29/02-13022, в якому зазначив, що в органах ДВС перебуває 645 судових наказів, заборгованість по яким становить ,56 грн., стягувачем в яких є Антимонопольний комітет України. Відтак, заявник просив взяти на контроль виконання наказів судів, у справах, в яких стягувачем є Антимонопольний комітет України (перелік додається); вжити заходів щодо направлення до Комітету постанов про відкриття виконавчих проваджень та інших постанов, прийнятих в ході виконавчих проваджень та забезпечити вжиття всіх необхідних заходів щодо своєчасного та у повному обсязі виконання рішень судів. Отримання міністерством вказаного листа підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 005.

При цьому листами від 06.09.2021 р. за вих. № 300-29/02-13008 та від 23.12.2021 р. за вих. № 300-29/02-18394 Антимонопольний комітет України звернувся до Другого Приморського ВДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитами про надання інформації стосовно виконання наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. та проханням надіслати постанову про відкриття ВП та інших постанов, прийнятих у ході виконавчого провадження по виконанню вказаного наказу суду, а також повідомити комітет про вжиті заходи щодо своєчасного і повного його виконання. Зазначені запити були отримані ВДВС 13.09.2021 р. та 04.01.2022 р. відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 013 та № 549.

Також листом від 31.10.2023 р. за вих. № 300-29.1/02-11457е Антимонопольний комітет України звернувся до Міністерства юстиції України, в якому вказав, що в органах ДВС перебуває 1042 судових накази, заборгованість по яким становить 3 572 422 402,00 грн., стягувачем в яких є Антимонопольний комітет України, значна кількість яких залишаються невиконаними, при цьому інформація щодо їх виконання є невідомою комітетові. З огляду на викладене, АМК просив взяти на контроль виконання наказів судів у справах, в яких стягувачем є Антимонопольний комітет України та забезпечити виконання судових наказів протягом розумних строків.

Із вказаних доказів вбачається, що Антимонопольний комітет України неодноразово звертався до органів ДВС із запитами, листами задля отримання інформації з приводу виконання наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. по справі № 916/4315/15. Разом з тим, доказів реагування органами ДВС на вказані запити, листи матеріали поданої стягувачем заяви не містять.

При цьому, виходячи із наведених Антимонопольним комітетом України обставин, останнім так і не був отриманий оригінал наказу господарського суду від 16.01.2016 року у справі № 916/4315/15 після його повернення Приморським ВДВС згідно постанови від 30.06.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі наказу суду) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

Згідно з ч. 1 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі наказу суду) наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Положенням ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент видачі наказу суду) передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У ч. 2 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент видачі наказу суду) визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи викладене, строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. на примусове виконання судового рішення по справі № 916/4315/15 було встановлено до 17.01.2017 р., який сплинув.

Разом з тим слід зазначити, що з 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р., відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, враховуючи вищевказані положення Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про виконавче провадження та інших нормативно-правових актів, та за наслідками їх правового аналізу, виконавчі документи, видані у відповідності до положень Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року та до набрання чинності положеннями Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року, якщо на момент набрання чинності положеннями Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року не сплинув строк пред`явлення їх до виконання, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 року по справі № 5016/149/2011 (17/6), постанові від 06.06.2018 року у справі № 910/7155/14.

Отже, виходячи із вищевказаних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року та за наслідками і після набрання ними чинності, строк пред`явлення наказу № 916/4315/15 від 16.01.2016 року, виданого Господарським судом Одеської області, до виконання становив три місяці, оскільки за вказаним наказом стягувачем є державний орган Антимонопольний комітет України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент винесення ВДВС постанови про повернення наказу стягувачу) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент винесення ВДВС постанови про повернення наказу стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Також відповідно до положень ст. 12 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент винесення ВДВС постанови про повернення наказу стягувачу) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

В свою чергу, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, зазначений наказ суду по справі № 916/4315/15, який було видано судом до набрання чинності Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р., міг бути повторно пред`явлений стягувачем до виконання протягом трьох місяців згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження, перебіг яких розпочався з моменту повернення наказу ВДВС. Між тим з урахуванням винесення ВДВС постанови про повернення виконавчого документа від 30.06.2017 р., відповідно строк пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016 р. у даній справі сплинув 30.09.2017 року.

Суд не приймає до уваги позицію стягувача про те, що ним не пропущений строк пред`явлення наказу до виконання оскільки Антимонопольний комітет України тільки 29.01.2024р. дізнався, що наказ суду від 16.01.2016р. був фактично втраченим.

Строк повторного пред`явлення наказу до виконання, в даному випадку, слід розраховувати саме від дати винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа від 30.06.2017 р

Так, згідно з п.п. 19.4. п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Вищенаведені норми п.п. 19.4 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (Розділ ХІ) не ставлять саму по собі видачу дублікату втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. При цьому, видача стягувачу дубліката наказу жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього якихось додаткових зобов`язань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г зазначає про те, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Водночас, положеннями статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) також встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, в матеріалах справи відсутнє звернення стягувача до господарського суду із відповідним клопотанням про поновлення такого строку та його задоволення судом.

Тобто, обставини, якими Антимонопольний комітет України обгрунтовує свою заяву про видачу дублікату наказу Господарського суду Одеської області від 16.01.2016р. по цій справі, зокрема, відсутністю у нього інформації щодо здійснення виконавчих дій та неотримання постанови державного виконавця про повернення стягувачу виконавчого документа і оригіналу самого наказу можуть бути підставами для прийняття судом рішення про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання, а не для видачі безпосередньо дублікату такого наказу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для видачі Антимонопольному комітету України дублікату наказу суду на підставі та у порядку підпункту 19.4 пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а тому суд дійшов висновку про відмову у видачі дубліката наказу про примусове виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 329, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Антимонопольного комітету України (вх. № 2-264/24 від 19.02.2024 р.) про видачу дублікату наказу господарського суду Одеської області від 16.01.2016ор. по справі № 916/4315/15 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 29.02.2024 р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин