РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2024Справа № 910/17557/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Автогаражного кооперативу «Чайка»

до Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат»

про стягнення 497.889,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

15.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Автогаражного кооперативу «Чайка» до Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат» про стягнення 497.889,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір (далі - договір) щодо виконання взаємних зобов`язань закріплених у ст. 3.5 Статуту кооперативу. Відповідно до п. 2 договору позивач надає відповідачу повноваження та всю необхідну документацію для отримання дозволу на будівництво. Зазначає, що відповідач є членом кооперативу на підставі протоколу загальних зборів членів кооперативу № 44 від 30.18.2018. Вказане членство підтверджується сплатою відповідачем вступного внеску у сумі 26.712,86 грн. Відповідно до п. 6 договору відповідач сплачує позивачу щомісячну компенсацію у вигляді додаткового внеску у сумі 47.321,00 грн для оплати орендної плати за земельну ділянку та 8.000,00 грн за утримання охорони на земельній ділянці кадастровий номер :85:281:0016. Відповідач починаючи з січня 2023 року по теперішній час припинив сплачувати позивачу додаткові внески, у зв`язку з чим наявна заборгованість в сумі 497.889,00 грн. Позивачем 13.10.2023 направлено на адресу відповідача лист з вимогою про сплату заборгованості, однак лист відповідач не отримав. У зв`язку з вищевказаним, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 497.889,00 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17557/23 від 21.11.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

28.11.2023 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 відкрито провадження у справі № 910/17557/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.12.2023 було направлено 07.12.2023 відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 329 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

09.01.2024 судом отримано конверт разом з ухвалою від 05.12.2023 (номер відправлення 329), який повернуто поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 05.01.2024 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 05.12.2023 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 між Автогаражним кооперативом «Чайка» (кооператив, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Київський меблевий комбінат» (член кооперативу, відповідач) було укладено договір б/н (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору його предметом є взаємне виконання зобов`язань, що викладені в угоді від 18 жовтня 2002 року та закріплені в ст. 3.5 статуту кооперативу.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість щомісячної компенсації (внеску) за період з січня по вересень 2023 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 497.889,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п.п. 2 та 3 договору для практичної реалізації положень ст. 3.5 статуту кооперативу кооператив надає члену кооперативу повноваження та всю необхідну документацію для отримання дозволу на будівництво.

Член кооперативу повинен отримати дозвіл на будівництво на своє ім`я, власним коштом і на власний ризик здійснити будівництво об`єкту відповідно до проектно-дозвільної документації.

Пунктом 7 договору сторони погодили, що член кооперативу проводить реконструкцію та відновлення інженерних мереж та об`єктів, що належать члену кооперативу та кооперативу, та є об`єктом спільного використання члена кооперативу та кооперативу і розміщені на земельній ділянці під кадастровим номером 8 000 000 000:85:281:0016.

Відповідно до п. 6 договору член кооперативу сплачує кооперативу щомісячну компенсацію в вигляді додаткового внеску в сумі 47.321,00 грн (без урахування щомісячної індексації) для оплати орендної плати за земельну ділянку.

Абзацом 2 пункту 8 договору сторони також передбачили, що член кооперативу сплачує кооперативу щомісячно компенсацію у вигляді додаткового внеску в сумі 8.000,00 грн за утримання охорони на земельній ділянці 8 000 000 000:85:281:0016.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в період з січня 2019 року по лютий 2022 року здійснювалися щомісячні оплати згідно договору б/н від 30.11.2018 у розмірі 55.321,00 грн (47.321,00 грн + 8.000,00 грн), що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з АТ «Райффайзен Банк» по рахунку позивача.

У поданій до суду позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивач підтверджує, що в період з березня по грудень (включно) 2022 року відповідачем належним чином здійснювалися оплати за договором від 30.11.2018, проте відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

З умов договору вбачається, що сторонами не встановлено строк виконання відповідачем зобов`язання по сплаті щомісячних внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо сплати щомісячної компенсації у вигляді додаткового внеску за період з січня по вересень 2023 року, позивачем було направлено відповідачу вимогу № 13/10/23 від 13.10.2023, якою позивач вимагав протягом семи днів з моменту її отримання сплатити заборгованість за договором від 30.11.2018 у розмірі 497.889,00 грн.

Вимога № 13/10/23 від 13.10.2023 була направлена відповідачу належним чином за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 13.10.2023 (номер вкладення 406) та накладною № 406.

Відповідно до роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет відправлення № 406 було 28.10.2023 повернуто за зворотною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладене, відповідач мав виконати зобов`язання за договором по сплаті щомісячних внесків у строк до 06.11.2023 включно.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, матеріали справи свідчать, що в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату щомісячної компенсації у вигляді додаткових внесків за період з січня по вересень 2023 року у повному обсязі на суму 497.889,00 грн, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі, яка не оспорена відповідачем.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті щомісячної компенсації у вигляді додаткових внесків за період з січня по вересень 2023 року не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача розміру компенсації за 9 (дев`ять) місяці 2023 року (з січня по вересень), що становить 497.889,00 грн (47.321,00 грн * 9 = 425.889,00 грн; 8.000,00 грн * 9 = 72.000,00 грн; 425.889,00 грн + 72.000,00 грн = 497.889,00 грн).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Автогаражного кооперативу «Чайка» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський меблевий комбінат» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, ) на користь Автогаражного кооперативу «Чайка» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, ) 497.889 (чотириста дев`яносто сім тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 00 коп. боргу, 7.468 (сім тисяч чотириста шістдесят вісім) грн 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова