ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.03.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1154/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін клопотання ТОВ "Фармацевтична компанія "Здорова родина" про стягнення судових витрат (вх. № 2990/24 від 21.02.2024) у справі № 909/1154/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здорова родина" до фізичної особи-підприємця Ковальова Андрія Володимировича про стягнення 103600,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здорова родина" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Ковальова Андрія Володимировича про стягнення 103600,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/1154/23; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
20.02.2024 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким вищезазначений позов ТОВ "Фармацевтична компанія "Здорова родина" задовольнив та стягнув з фізичної особи-підприємця Ковальова Андрія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здорова родина" безпідставно отримані кошти в сумі 103600,00 грн. та 2147,20 грн. судового збору.
Суд прийняв вищевказане клопотання до розгляду.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За наведеного, суд ухвалює додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення від 20.02.2024.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2.1. Консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2000,00 грн.
2.2. Вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи - 2000,00 грн.
2.4. Аналіз відзиву та підготовка відповіді на відзив - 1500,00 грн.
2.5. Участь в одному судовому засіданні (при його проведенні) - 1500,00 грн.
Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази:
- договір про надання правничої допомоги від 20.09.2023;
- ордер (серія АТ № 1056640 від 18.12.2023) на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Фармацевтична компанія "Здорова родина" на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 20.09.2023, виданий адвокатом Романюком Андрієм Богдановичем, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 553 від 31.03.2006;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024;
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 20.09.2023 р. між позивачем (далі - клієнт) та Адвокатом Романюком Андрієм Богдановичем (далі - адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги.
Пунктом 1.1. договору погоджено, що за цим договором адвокат зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу при підготовці позовної заяви до фізичної особи-підприємця Ковальова Андрія Володимировича про стягнення грошових коштів, при поданні цієї позовної заяви до суду, а також правничу допомогу у якості представника позивача при розгляді справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та сплатити гонорар.
Пунктом 3.1 зазначеного договору передбачено, що розмір гонорару адвоката визначається виходячи з фактично адвокатом наданих послуг, на підставі узгоджених сторонами розцінок:
консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2000,00 грн;
вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи - 2000,00 грн;
підготовка та подання адвокатського запиту - 500,00 грн;
аналіз відзиву та підготовка відповіді на відзив - 1500,00 грн;
участь в одному судовому засіданні - 1500,00 грн;
підготовка апеляційної скарги - 8000,00 грн;
підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 1500,00 грн;
підготовка відзиву на касаційну скаргу - 1500,00 грн.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024, підписаним адвокатом та клієнтом, і скріпленим їх печатками, відповідно до договору правничої допомоги від 20.09.2023, станом на 21.02.2024 адвокат Романюк А.Б. надав, а ТОВ "Фармацевтична компанія "Здорова родина" прийняло такі послуги з надання правничої допомоги:
1. Консультація клієнта, узгодження правової позиції (вартість - 2000,00 грн);
2. Вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи (вартість - 2000,00 грн);
Претензій та зауважень до наданих послуг у клієнта немає.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надає оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Така правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Станом на час ухвалення додаткового рішення - 04.03.2024, від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, згідно клопотання представника позивача (вх. № 2990/24 від 21.02.2024) та поданих позивачем доказів.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Така правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2024, у вартість понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги окремо включено:
1. Консультація клієнта, узгодження правової позиції (вартість 2000 грн);
2. Вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики, оцінка судової перспективи справи (вартість 2000 грн);
Однак, зазначені в пунктах 1, 2 та 3 акту послуги стосуються одного і того ж виду правничої допомоги, адже складання адвокатом обґрунтованої позовної заяви неможливе без консультації клієнта, узгодження правової позиції, вивчення матеріалів справи, аналізу законодавства та актуальної судової практики, оцінки судової перспективи справи. За таких обставин, суд виключає з заявленого до відшкодування розміру правничої допомоги 4000,00 грн. за правничу допомогу, викладену у пунктах 1, 2 акту.
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здорова родина" про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.Є. Горпинюк