РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2024Справа № 910/366/24

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранс Енерджи» (18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Дашковича Остафія, буд. 3, кв. 85; ідентифікаційний код: 44738539)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро Трейд» (04054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41-А; ідентифікаційний код: 42051995)

про стягнення 10930,80 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.01.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранс Енерджи» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро Трейд» про стягнення 10930,80 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем не у повному обсязі були оплачені надані позивачем експедиторські послуги за Договором №01112022-1 від 01.11.2022, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10930,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 відкрито провадження у справі №910/366/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

09.02.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що сума боргу існувала у розмірі 10903,80 грн, а не 10930,80 грн. При цьому, після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі, у зв`язку з чим відповідач просив суд закрити провадження у справі.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротранс Енерджи» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Солагро Трейд» (клієнт) укладено Договір №01112022-1 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні, який регулює відносини сторін по організації експедитором клієнтові комплексу транспортно-експедиторських послуг по організації перевезень вантажів клієнта по території України та іншими країнами.

Відповідно до п. 2.1 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 експедитор не є перевізником і самостійно не надає транспортні послуги, а лише на підставі даних перевізника формує транспортно-експедиторські послуги. На підставі даного договору експедитор згідно з заявок організовує перевезення вантажів автомобільним транспортом і проводить розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу.

Відповідно до п. 2.4 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 факт виконання кожного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно з п. 4.2 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 ціна договору є сума вартості за виконані транспортні та експедиторські послуги (винагорода експедитора), які були надані клієнту на виконання умов даного договору.

Відповідно до п. 4.4 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 порядок і строк оплати погоджується сторонами в заявці, що направляється експедитору за конкретним перевезенням (групою однотипних перевезень)…Винагорода (плата) експедитора окремо відображається в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг), що складається відповідно до факту їх надання.

Відповідно до п. 9.1 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 даний договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем не у повному обсязі були оплачені надані позивачем експедиторські послуги за Договором №01112022-1 від 01.11.2022, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10930,80 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зауважив, що сума боргу існувала у розмірі 10903,80 грн, а не 10930,80 грн. При цьому, після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі, у зв`язку з чим відповідач просив суд закрити провадження у справі.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України та ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі ст. 933 Цивільного кодексу України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №01112022-1 від 01.11.2022 позивачем були надані відповідачу експедиторські послуги на загальну суму 109038,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами актом надання послуг №15 від 04.11.2022 на суму 27198,30 грн, актом надання послуг №16 від 05.11.2022 на суму 38270,40 грн, актом надання послуг №17 від 06.11.2022 на суму 5351,60 грн, актом надання послуг №30 від 16.11.2022 на суму 16354,00 грн, актом надання послуг №31 від 17.11.2022 на суму 21863,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.5 Договору №01112022-1 від 01.11.2022 строк оплати клієнтом - 5 банківських днів з моменту надання оригіналів повного пакету документів (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), копію або оригінал CMR/ТТН, рахунок).

Судом встановлено, що до дати звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 98134,20 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких долучені відповідачем до матеріалів справи.

Таким чином, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача існувала заборгованість за Договором №01112022-1 від 01.11.2022 у розмірі 10903,80 грн.

Судом встановлено, що 26.01.2024 (після звернення позивача з даним позовом до суду) відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 10903,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №99739319 від 26.01.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що предмет спору припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №910/366/24 в частині стягнення заборгованості у розмірі 10903,80 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

При цьому, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранс Енерджи» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро Трейд» заборгованості у розмірі 27,00 грн (10930,80 грн - «мінус» 10903,80 грн), так як з огляду на вище встановлені обставини справи наявними доказами не підтверджується існування у відповідача сплатити позивачу вказану суму грошових коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, суд дійшов висновку повернути позивачу сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 3020,52 грн.

В іншій частині позову судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солагро Трейд» заборгованості у розмірі 10903,80 грн.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранс Енерджи» (18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Дашковича Остафія, буд. 3, кв. 85; ідентифікаційний код: 44738539) судовий збір у розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн 52 коп., сплачений за квитанцією №27 від 05.01.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак