ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6473/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» м. Дніпро
Без участі представників сторін.
Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000грн та повідомив, що докази надаватимуться в строк, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
У відзиві відповідач вказав про неспівмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу із складністю справи та обсягом виконаних представником позивача робіт.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 суд задовольнив позовні вимоги та присудив до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» суму боргу в розмірі в розмірі 6120грн, пеню в розмірі 29752грн63коп, інфляційні втрати в розмірі 103167грн58коп та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147грн20коп.

На адресу суду 19.02.2024 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява позивача від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000грн.

Позивач послався на пункт 3 додатку №3 від 06.11.2023 до договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023 та вказав, що гонорар адвоката є фіксованим і дорівнює 8000грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач долучив до заяви копії - договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023; додатку №3 від 06.11.2023 до договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023; рахунку-фактури №03 від 05.12.2023; платіжної інструкції №29 від 11.12.2023; акту приймання-передачі №3 наданої правничої допомоги від 15.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 суд прийняв заяву позивача від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №904/6473/23 до розгляду у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Суд запропонував відповідачу подати до суду в строк до 28.02.2024 включно письмові пояснення щодо заяви позивача від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №904/6473/23.

На адресу суду 26.02.2024 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» письмові заперечення представника відповідача щодо заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/6473/23.

У запереченнях вказано про неспівмірність розміру витрат позивача на правничу допомогу до заявлених позовних вимог; необґрунтованість та непропорційність до предмета спору у справі, з урахуванням складності виконаної представником позивача роботи, її обсягом та часом, що міг бути витрачений ним на виконання робіт, а також складності справи в цілому.

Також у запереченнях вказано, що в акті приймання-передачі №3 наданої правничої допомоги від 15.02.2024 відсутня деталізація витраченого адвокатом часу на надання відповідних послуг. Це унеможливлює встановлення дійсного обсягу виконаних робіт, витрат часу та їх співмірність заявленій до стягнення суми. Звертається увага, що договір про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023 підписаний адвокатом Чумак О.В., а додаток №3 від 06.11.2023 до договору та акт приймання-передачі №3 від 15.02.2024 підписані фізичною особою-підприємцем Чумак О.В. Платіжною інструкцією №29 від 11.12.2023 позивач сплатив 8000грн на користь фізичної особи-підприємця Чумак О.В. Тому відсутні належні докази несення позивачем витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023 у даній справі.

Відповідач також викладав свої заперечення щодо витрат позивача на правничу допомогу у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Під час розгляду справи позивач та відповідач заявляли про відшкодування їх витрат на правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 позовні вимоги задоволені.

За результатами розгляду справи суд не вирішив питання про розподіл витрат сторін на правничу допомогу.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позові позивач вказував, що витрати на правничу допомогу становлять 8000грн, та повідомляв, що акт приймання-передачі послуг з подання та супроводу судової справи буде підписаний в кінці розгляду справи та наданий до суду. Суд сприймає це повідомлення, як заяву позивача про намір подати відповідний доказ після ухвалення рішення суду.

На адресу суду 19.02.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач долучив до заяви копії - договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023; додатку №3 від 06.11.2023 до договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023; рахунку-фактури №03 від 05.12.2023; платіжної інструкції №29 від 11.12.2023; акту приймання-передачі №3 наданої правничої допомоги від 15.02.2024.

Відповідач заперечував проти задоволення заяви позивача від 18.02.2024 про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 8000грн, посилаючись на

- неспівмірність розміру витрат позивача на правничу допомогу до заявлених позовних вимог; необґрунтованість та непропорційність до предмета спору у справі, з урахуванням складності виконаної представником позивача роботи, її обсягом та часом, що міг бути витрачений ним на виконання робіт, а також складності справи в цілому.

- відсутність деталізації витраченого адвокатом часу на надання відповідних послуг в акті приймання-передачі №3 наданої правничої допомоги від 15.02.2024. Внаслідок цього неможливо встановити дійсний обсяг виконаних робіт, витрат часу та їх співмірність заявленій до стягнення суми.

- відсутність належних доказів несення позивачем витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023. Адже договір про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023 підписаний адвокатом Чумак О.В., а додаток №3 від 06.11.2023 до договору та акт приймання-передачі №3 від 15.02.2024 підписані фізичною особою-підприємцем Чумак О.В. Платіжною інструкцією №29 від 11.12.2023 позивач сплатив 8000грн на користь фізичної особи-підприємця Чумак О.В.

Згідно з матеріалами справи представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» в даній справі здійснювалось адвокатом Чумак Оленою Василівною на підставі ордеру серії АЕ №1244973 від 05.12.2023.

Між адвокатом Чумак Оленою Василівною (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» (далі клієнт) був укладений договір про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023 (далі договір №146 від 06.11.2023).

Відповідно до пунктів 1, 2 договору №146 від 06.11.2023 адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту при провадженні господарських, адміністративних, цивільних справ в будь-яких судах всіх рівнів, кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення, які порушуються та розслідуються будь-якими органами слідства чи розглядаються судами, дізнання чи дослідчих перевірок, а також іншими уповноваженими державними органами, що проводяться за заявами клієнта чи третіх осіб, представляти інтереси клієнта як стягувача або боржника в виконавчому провадженні, та здійснювати супровід будь-яких інших справ, таких, які прямо чи опосередковано стосуються прав та інтересів клієнта як свідка, потерпілого, підозрюваного, правопорушника, боржника, стягувача, позивача, відповідача або зачіпають його права та інтереси іншим чином, при цьому адвокат має право виступати в якості захисника та/або представника клієнта.

При наданні правничої допомоги згідно даного договору адвокат зобов`язується використовувати передбачені законодавством України засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які мають значення для справи та обґрунтовують позовні вимоги, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги в порядку та розмірі передбаченими даним договором.

Згідно з пунктом 3.2 договору №146 від 06.11.2023 клієнт зобов`язаний здійснити оплату гонорару адвоката за надання правничої допомоги.

Пунктом 5.1 договору №146 від 06.11.2023 передбачено, що розмір та порядок оплати гонорару адвоката встановлюється відповідним додатком до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 7.1 договору №146 від 06.11.2023 цей договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи будь-якої із сторін, діє до 31.12.2026.

Додаток №3 від 06.11.2023 до договору №146 від 06.11.2023 (далі додаток №3) підписаний ТОВ «Торгівельний дім АЗІМУТ» (далі клієнт) та фізичною особою-підприємцем Чумак Оленою Василівною, яка діє, у тому числі, на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3835, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 17.08.2018 (далі адвокат).

Пунктами 1, 3 додатку №3 визначено, що цей додаток визначає порядок оплати правничої допомоги (гонорару) адвоката за надання правничої допомоги з подання до суду та правовий супровід судового спору про стягнення заборгованості, пені та інфляційних за договором №22361 від 16.11.2022 з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь клієнта.

Гонорар адвоката є фіксованим і дорівнює 8000грн.

Згідно з пунктом 4.3 додатку №3 оплата гонорару та витрат адвоката здійснюється клієнтом безготівковим розрахунком на поточний (банківський) рахунок адвоката, зазначений у відповідному рахунку на оплату.

Відповідно до пункту 6 додатку №3 правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Даний додаток набирає чинності з моменту підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023.

З огляду на зміст додатку №3, суд дійшов висновку, що цей додаток підписаний сторонам договору №146 від 06.11.2023.

Платіжною інструкцією №29 від 11.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ" перерахувало 8000грн фізичній особі-підприємцю Чумак О.В. на підставі рахунку №03 від 05.12.2023. У рахунку №03 від 05.12.2023 вказано, що підставою його видачі є договір про надання правничої допомоги №146 від 06.11.2023.

Відповідно до підписаного акту приймання передачі №3 від 15.02.2024 наданої правничої допомоги адвокат передав, а клієнт прийняв правничу допомогу, а саме - подання та повний супровід судової справи №904/6473/23 в Господарському суді Дніпропетровської області про стягнення заборгованості та пені з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ". Вартість правничої допомоги становить 8000грн. Клієнт не має претензій до адвоката щодо наданої правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджено представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ" у справі №904/6473/23 саме адвокатом Чумак О.В. Одночасне зазначення в додатку №3 та акті приймання-передачі №3 від 15.02.2024 про наявність у Чумак О.В. статусу фізичної особи-підприємця, не позбавляє особу статусу адвоката.

За загальним правилом, встановленим частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення суми боргу в розмірі 6120грн, пені в розмірі 29752грн63коп, інфляційних втрат в розмірі 103167грн58коп задоволені.

Статтею 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Матеріалами справи (подання позову з додатками, складання відповіді на відзив тощо) підтверджено надання адвокатом Чумак О.В. правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ».

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов до висновку про покладення на відповідача витрати позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 8000грн

Керуючись статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» від 18.02.2024 про ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі №904/6473/23 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код: 00659101; місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім АЗІМУТ» (ідентифікаційний код: 40180298; місцезнаходження: 49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 В, офіс 101) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова