У Х В А Л А

28 лютого 2024 року м. Чернігів справа № 927/885/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С.Сидоренка, розглянувши матеріали по справі за заявою КРЕДИТОРА: Публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» (код 19356610) 14000, м. Чернігів, вул. О.Молодчого, 46 ()
БОРЖНИК: Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (код 00310143)
14020, м. Чернігів, вул. Шевченка, 246-а ()
про визнання боржника банкрутом

за участі представників учасників у справі про банкрутство:

від кредиторів: Смосюк С.М. - предст. АТ «Полікомбанк» (адвокат, дов. від 01.01.2024 № 1)

від боржника: Бандола О.О. - ліквідатор

В судовому засіданні 28.02.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Полікомбанк» (надалі - Кредитор) подана заява про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (надалі - Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.09.2017 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Балєву О.О.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 припинено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» та повноваження розпорядника майна боржника Балєвої О.О.; боржника визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О., зобов`язано ліквідатора виконати дії, передбачені розділом ІV «Ліквідаційна процедура» Кодексу України з процедур банкрутства, а також надати господарському суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Бандолу О.О. неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 на шість місяців до 25.02.2024 включно.

25 січня 2024 року до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 25.01.2024 № 02-105/185 ліквідатора Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» - арбітражного керуючого Бандоли О.О., яким останній просить:

відкласти засідання суду щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ПАТ ВТФ «Сіверянка» () на шість місяців;

продовжити повноваження ліквідатора ПАТ ВТФ «Сіверянка» () арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича (свідоцтво № 853 від 17.07.2013) на шість місяців.

Тобто фактично арбітражним керуючим Бандолою О.О. подано клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури та його повноважень на шість місяців (надалі - Клопотання).

В обґрунтування Клопотання ліквідатор посилається на прийняття комітетом кредиторів 25.01.2024 відповідного рішення (протокол від 25.01.2024).

Додатково ліквідатор посилається на перебуванні на розгляді в Північному апеляційному господарському суді апеляційної скарги АТ «Полікомбанк» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2023 по справі № 927/885/17 (927/559/23); тобто зазначене рішення місцевого господарського суду не набрало законної сили, однак, на думку арбітражного керуючого Бандоли О.О., результат вирішення відповідного спору може вплинути на формування ліквідаційної маси та подальший розрахунок з кредиторами.

Таким чином, на сьогоднішній день ліквідаційна процедура триває та існує необхідність завершення здійснення всіх ліквідаційних заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, а тому в даному випадку доцільним є подання до суду Клопотання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.01.2024 Клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2024; одночасно повідомлено ліквідатора банкрута Бандолу О.О. та голову комітету кредиторів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» про призначення судового засідання, а також про те, що їх участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою.

Учасники у справі про банкрутство належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення даного судового засідання, однак процесуальним правом на участь у ньому не скористались (окрім АТ «Полікомбанк» та арбітражного керуючого Бандоли О.О.).

Заперечень проти Клопотання від кредиторів до Господарського суду Чернігівської області не надходило.

За заявами АТ «Полікомбанк» та арбітражного керуючого Бандоли О.О. призначене на 28.02.2024 судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника АТ «Полікомбанк» та арбітражного керуючого Бандоли О.О., з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення Клопотання по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Стаття 90 Кодексу України з процедур банкрутства визначає випадки при настанні яких господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство. Зокрема, відповідно до змісту наведеної статті, закриття провадження у справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом можливе лише якщо: припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України; прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як закінчення строку ліквідаційної процедури.

У відповідності зі ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

У разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд постановляє ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, суд виходить з системного аналізу положень Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема ст. 64, 65, якими визначено підстави та порядок завершення ліквідації, відповідно до яких ліквідація закінчується не збігом строку ліквідаційної процедури, а завершенням продажу майна банкрута, завершенням розрахунків з кредиторами, затвердженням звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи - банкрута.

У відповідності з ч. 4 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, встановлення господарським судом під час розгляду звіту ліквідатора факту невиявлення або нереалізації останнім майнових активів банкрута у повному розмірі є підставою для призначення нового ліквідатора, який діє згідно з вимогами Кодексу України з процедур банкрутства, що в свою чергу свідчить про можливість та необхідність продовження строку ліквідаційної процедури банкрута у разі його закінчення на час розгляду господарським судом звіту ліквідатора.

Окремо судом враховується, що ліквідатор зобов`язаний вчинити ліквідаційні заходи і передати на затвердження господарському суду звіт та ліквідаційний баланс після завершення всіх розрахунків з кредиторами, а не у встановлений строк. При цьому, незавершення ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені Кодексу України з процедур банкрутства, не є підставою для закриття провадження у справі.

Крім того, постановляючи дану ухвалу, суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 15/471-б стосовно того, що ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Тобто КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення. Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство, чинним на момент введення ліквідаційної процедури щодо боржника у цій справі.

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута.

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі № 904/9631/15, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012).

Суд повинен контролювати стадійність та тривалість процедур у справах про банкрутство:

а) через скарги на дії ліквідатора,

б) розглядаючи та затверджуючи звіти ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у справі, наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неплатоспроможності. Передусім це пояснюється особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

КУзПБ містить норму про 12 місяців тривалості ліквідаційної процедури, натомість закон не встановлює закінчення такого строку як підставу для закриття банкрутства, оскільки цей строк може бути збільшено з огляду на поведінку учасників (оскарження судових рішень), особливості самого боржника тощо.

Тривалість ліквідаційної процедури може бути більше 12 місяців і, зазвичай, так воно і є.

Тому аби вимагати закриття провадження у справі про банкрутство з мотиву довготривалості ліквідаційної процедури, слід встановити, чим викликана така тривалість, чи є обґрунтовані аргументи можливості її скорочення/усунення ліквідатора тощо, що має з`ясовуватися у межах провадження за скаргою на дії/бездіяльність ліквідатора.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що 26.02.2024 (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків) сплинув строк ліквідаційної процедури, однак ліквідація банкрута не завершена і для її завершення потрібен додатковий час, суд вважає за необхідне з метою здійснення необхідних заходів у ліквідаційній процедурі по цій справі задовольнити клопотання ліквідатора і продовжити строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень ліквідатора банкрута Бандоли О.О. на шість місяців.

Крім того, відповідно до п. 16 розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування, зокрема, господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строк процедури ліквідації.

Задовольняючи Клопотання, суд вважає, що викладені в ньому аргументи є достатньо обґрунтованими для продовження ліквідаційної процедури.

Керуючись ст. 58, 60, 64, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 25.01.2024 № 02-105/185 ліквідатора Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» - арбітражного керуючого Бандоли О.О. про продовження строку ліквідаційної процедури та його повноважень на шість місяців задовольнити.

Продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Бандоли О.О. на шість місяців до 25.08.2024 включно.

Копії цієї ухвали надіслати ліквідатору Бандолі О.О. ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )) та голові комітету кредиторів - Товариству з обмеженою відповідальністю «Ди-Версія» (14000, м. Чернігів, вул. Текстильників, 1 ()).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28.02.2024.

Дата набрання ухвалою законної сили - 28.02.2024.

Суддя А.С.Сидоренко