РІШЕННЯ

м. Київ

20.02.2024Справа № 910/16474/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №910/16474/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення 1 856 250,00 грн, за участю представника відповідача Жебрової І.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23 жовтня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" надійшла позовна заява до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", правонаступником якого є Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення 1 856 250, 00 грн у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору поставки №53-122-01-23-13403 від 11.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 залишено без руху позовну заяву ТОВ "Форест-Будекспорт", надано заявникові строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали.

27.10.2023 через відділ діловодства суду від ТОВ "Форест-Будекспорт" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений ухвалою суду від 24.10.2023. У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/16474/23 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строк, для подання заяв по суті справи.

08.11.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання (повідомлення) про наявність зареєстрованого кабінету в системі "Електронний суд".

23.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач підтвердив факт укладення за результатами закупівлі Договору №53-122-01-23-13403 від 11.05.2023 та здійснення поставки продукції за договором на суму 1 856 250, 00 грн. У відзиві на позов відповідач зазначив, що у зв`язку з тяжким фінансовим станом відповідач не мав можливості виконати умови договору в частині своєчасної та повної оплати товару; вказав, що відповідачем вживалися і вживаються усі можливі заходи для якнайшвидшого погашення існуючої перед позивачем заборгованості.

Крім того, відзив містить клопотання відповідача щодо повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

27.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечив проти повернення йому з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

У підготовчому засіданні 07.12.2023 судом оголошено перерву.

15.01.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення. Крім того, у клопотанні відповідач повідомив суд про часткову оплату боргу після відкриття провадження у справі.

16.01.2024 до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 240 000, 00 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

17.01.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 100 000, 00 грн у зв`язку з їх частковою сплатою після відкриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 17.01.2024 судом оголошено перерву.

19.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи №910/16474/23 за відсутності представника позивача.

31.01.2024 та 05.02.2024 до суду від відповідача надійшли заяви про закриття провадження у справі в частині стягнення 100 000, 00 грн та 600, 00 грн у зв`язку з їх частковою сплатою після відкриття провадження у справі.

05.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про заміну відповідача його правонаступником - Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

У підготовчому засіданні 07.02.2024 судом постановлено ухвалу якою здійснено заміну відповідача у справі №910/16474/23 Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на його процесуального правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом".

Крім того, у підготовчому засіданні 07.02.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/16474/23 до судового розгляду по суті на 20.02.2024.

У судове засіданні 20.02.2024 представник позивача не з`явився, 19.01.2024 подав до суду клопотання про подальший розгляд справи №910/16474/23 за відсутності представника позивача.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд повернути позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, а також врахувати часткову оплату боргу при вирішенні спору. Представник відповідача повідомив, що 20.02.2024 через систему "Електронний суд" подано докази часткової оплати суми боргу.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форест- Будекспорт", як постачальником, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом", укладено Договір поставки №53-122-01-23-13403 (далі - Договір) за умовами якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, у свого чергу, зобов`язався оплатити продукцію за кількісно та за цінами, що передбачені у специфікації №1, яка є додатком до Договору (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що предметом поставки за Договором є продукція: 34940000-8 шпали дерев`яні, що передбачені специфікацією №1, яка є додатком до Договору.

Разом з Договором сторони підписали специфікацію №1 (додаток №1 до Договору) на суму 1 856 250,00 грн, в тому числі ПДВ - 309 375, 00 грн.

Відповідно до пункту 3.1. Договору та специфікації №1 до Договору строк поставки товару становить 60 календарних днів з дати оприлюднення Договору на веб-порталі уповноваженого органу згідно із Законом України "Про публічні закупівлі" (оприлюднення відбулось 12 травня 2023 року).

На виконання умов Договору постачальник поставив замовнику:

30 травня 2023 року шпали дерев`яні у кількості 250 штук на суму 412 500, 00 грн, в тому числі ПДВ 68 750, 00 грн. Поставка товару підтверджується рахунком на оплату №162 від 30.05.2023, видатковою накладною №147 від 30.05.2023 та товарно-транспортною накладною №147 від 30.05.2023.

31 травня 2023 року шпали дерев`яні у кількості 250 штук на суму 412 500, 00 грн, у тому числі ПДВ 68 750, 00 грн. Поставка товару підтверджується рахунком на оплату №166 від 31.05.2023, видатковою накладною №151 від 31.05.2023 та товарно-транспортною накладною №166 від 30.05.2023.

01 червня 2023 року шпали дерев`яні у кількості 250 штук на суму 412 500, 00 грн, у тому числі ПДВ 68 750, 00 грн. Поставка товару підтверджується рахунком на оплату №185 від 01.06.2023, видатковою накладною; 169 від 01.06.2023 та товарно-транспортною накладною №185 від 01.06.2023.

09 червня 2023 року шпали дерев`яні у кількості 125 штук на суму 206 250, 00 грн, у тому числі ПДВ 34 375, 00 грн. Поставка товару підтверджується рахунком на оплату №198 від 09.06.2023, видатковою накладною №183 від 09.06.2023 та товарно-транспортною накладною №198 від 09.06.2023.

09 червня 2023 року шпали дерев`яні у кількості 250 штук на суму 412 500, 00 грн, в тому числі ПДВ 68 750, 00 грн. Поставка товару підтверджується рахунком на оплату №199 від 09.06.2023, видатковою накладною №184 від 09.06.2023 та товарно-транспортною накладною №199 від 09.06.2023.

Таким чином позивач здійснив поставку товару відповідачеві на загальну суму 1 856 250, 00 грн.

Згідно з пунктом 6.1. Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється змовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придбану продукцію відповідно до СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії". Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

З матеріалів справи вбачається, що ярлики на придатну продукцію - шпали дерев`яні (постачальник - ТОВ "Форест-Будекспорт") оформлені:

05 червня 2023 року №Я-4,5-136 за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №147 від 30.05.2023;

06 червня 2023 року №Я-4,5-139 за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №151 від 31.05.2023;

06 червня 2023 року №Я-4,5-143 за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №169 від 01.06.2023;

14 червня 2023 року №Я-4,5-152 за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №183 від 09.06.2023;

15 червня 2023 року №Я-4,5-154 за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №184 від 09.06.2023.

Отже, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська атомна електрична станція", правонаступником якого є АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі філії "ВП "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" зобов`язане було сплатити грошові кошти за Договором до:

20 липня 2023 року за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №147 від 30.05.2023;

21 липня 2023 року за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №151 від 31.05.2023;

29 липня 2023 року за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №183 від 09.06.2023;

30 липня 2023 року за продукцію, що надійшла за видатковою накладною №184 від 09.06.2023.

Проте, відповідач, в порушення умов Договору у визначений Договором строк не розрахувався за поставлену продукцію та не сплатив ТОВ "Форест-Будекспорт" 1 856 250, 00 грн.

18 серпня 2023 року ТОВ "Форест-Будекспорт" листом №501/18 повідомив відповідача про наявність простроченої заборгованості та необхідність розрахунку за поставлений товар, але відповідач не відреагував на звернення позивача, оплату не здійснив.

28 серпня 2023 року ТОВ "Форест-Будекспорт" засобами поштового зв`язку направило ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Рівненська АЕС" претензію №508/28 щодо сплати вартості поставленої продукції за Договором.

Листом №17500/001-юр від 13.09.2023 відповідач визнав суму боргу у розмірі 1 856 250, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає на наявність у відповідача заборгованості за Договором поставки у розмірі 1 856 250, 00 грн, і яку просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Водночас, в ході розгляду справи відповідач здійснював платежі в часткове погашення суми боргу у зв`язку з чим просив суд при ухваленні рішення закрити провадження у справі в частині позовних вимог, в зв`язку з відсутністю предмету спору, а решту позовних вимог визнав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочини за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов укладеного Договору поставки позивач поставив, а відповідач прийняв товар відповідно до наявних в матеріалах справи підписаних між сторонами належним чином засвідчених копій видаткових накладних: від 30 травня 2023 року №147 на суму 412 500, 00 грн, від 31 травня 2023 року №151 на суму 412 500, 00 грн, від 01 червня 2023 року №169 на суму 412 500, 00 грн, від 09 червня 2023 року №183 на суму 206 250, 00 грн, від 09 червня 2023 року №184 на суму 412 500, 00 грн. Крім того, поставка товару підтверджується рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, ярликами на придбану продукцію та довіреністю, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день подання позову (20.10.2023) за відповідачем рахувалась заборгованість за поставлений товар за Договором у розмірі 1 856 250, 00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В той же час, як вбачається із наданих відповідачем в ході судового розгляду справи платіжних інструкцій №215 від 09.01.2024 на суму 100 000, 00 грн, №15158 від 12.12.2023 на суму 20 000, 00 грн, №15501 від 19.12.2023 на суму 20 000, 00 грн, №15854 від 26.12.2023 на суму 57 750, 00 грн, №15979 від 26.12.2023 на суму 142 250, 00 грн, №592 від 22.01.2024 на суму 130 250, 00 грн, №594 від 22.01.2024 на суму 206 250, 00 грн, №601 від 22.01.2024 на суму 63 500, 00 грн, №708 від 23.01.2024 на суму 100 000, 00 грн, №719 від 23.01.2024 на суму 100 000, 00 грн, №129 від 30.01.2024 на суму 100 000, 00 грн, №605 від 16.02.2024 на суму 50 000, 00 грн, відповідач після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі, сплатив позивачу 1 090 000, 00 грн заборгованості, а тому в частині даної суми провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідач у своєму відзиві визнав позов, а тому, вирішуючи спір суд враховує приписи ч. 6 ст. 236 ГПК України за якою якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Що стосується решти позовних вимог про стягнення боргу щодо якого виник спір, судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору поставки та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати поставленого позивачем товару відповідно до накладних у розмірі 766 250, 00 грн, що також не було спростовано відповідачем. Відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 766 250, 00 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної оплати поставленого позивачем товару за Договором поставки вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 766 250, 00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 1 090 000, 00 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України; в частині вимог про стягнення 766 250, 00 грн суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи вбачається, що у першій заяві по суті спору (відзиві) відповідач визнав позов та вказав що станом на момент подачі відзиву на позовну заяву оплата отриманої продукції за Договором здійснена не була.

Відзив подано до суду засобами поштового зв`язку 20.11.2023 (т. 1 а.с. 108).

Водночас, розгляд справи по суті розпочато 20.02.2024.

Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжною інструкцією №3824 від 18.10.2023 у розмірі 13 921, 88 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 13 921, 88 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Провадження у справі №910/16474/23 в частині вимог про стягнення 1 090 000, 00 грн закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна Електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., місто Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (50055, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Нікопольське Шосе, будинок 55, ) заборгованість в сумі 766 250 (сімсот шістдесят шість тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 921, (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня) 88 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (50055, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Нікопольське Шосе, будинок 55, ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (платіжна інструкція 3824 від 18.10.2023) в розмірі 13921, (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня) 88 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.02.2024

Суддя Ігор Курдельчук