номер провадження справи 26/5/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2024 Справа № 908/54/23(908/930/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ на дії (рішення) приватного виконавця щодо примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 року у справі № 908/54/23(908/930/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАРТГРУП, (69019 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 20- А)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ, (02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, 13-А, офіс 127)

про стягнення 1 000 000,00 доларів США

в межах справи № 908/54/23

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАРТГРУП, (69019 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 20- А)

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю ALDONZA LIMITED (зареєстроване місцезнаходження: Theklas Lysioti, 35 Eagle Star House, 5th floor, PC 3030, Limassol, Cyprus; реєстраційний № BE 276836; адреса для листування: 69035 Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 38, кв. 31)

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
ВідповідачОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)
Учасник справиОСОБА_2 (в залі суду) - приватний виконавець

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023р. позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ, (02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, 13-А, офіс 127) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАРТГРУП, (69019 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 20- А) суму неповернутої позики за Кредитним договором № 1 від 10.06.2013 року 1 000 000 (один мільйон) доларів США 00 центів, що еквівалентно 36 568 600 (тридцять шість мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ, (02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, 13-А, офіс 127) на користь Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап./Вознес./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3008513) 548 529 (п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 00 коп. судового збору. Видано накази.

Ухвалою суду від 21.06.2023 здійснено процесуальну заміну позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАРТГРУП, у справі № 908/54/23(908/930/23) правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю ГРУЛІНС ЛАЙТ, . Замінено стягувача за наказом Господарського суду Запорізької області від 19.06.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23) Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАРТГРУП, його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю ГРУЛІНС ЛАЙТ, .

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНД ЛОГ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23) задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 у справі №908/54/23(908/930/23) скасовано. Постановлено нове рішення, про відмову у задоволенні позову. Судові витрати у справі покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАРТГРУП".

18.01.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга на дії (рішення) приватного виконавця щодо примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 року у справі № 908/54/23(908/930/23).

Відповідно до поданої скарги скаржник просить суд: постанову про відкриття виконавчого провадження №72134064 від 28.06.2023, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. неправомірною (незаконною) та скасувати.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 19.01.2024 скаргу залишено без руху. Заявнику надано строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки заяви шляхом подання до суду доказів відправлення позивачу та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Пімаховій Д.В. копії скарги та доданих до неї документів.

29.01.2024 до суду від ТОВ «ЛЕНД ЛОГ» надійшла заява про усунення недоліків скарги.

Відповідно до положень ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Ухвалою суду від 06.02.2024 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 15.02.2024 об 11-00.

Позивач не направив свого представника у судове засідання.

Про час і місце розгляду справи, позивач повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, а й рішення Європейського суду з прав людини, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17 , від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики Верховного Суду, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини, відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Згідно ч.4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 13, 14, 42-46 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з урахуванням того, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду заяви, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах (відзиві), а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для розгляду справи, суд вважає можливим здійснити розгляд позовної заяви за наявними матеріалами справи та за відсутності представника Відповідача, повідомленого належним чином про місце, дату та час судового розгляду справи.

Судом були здійснені всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомленого про розгляд справи позивача, за наявними матеріалами справи та ухвалити судове рішення з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

До суду 12.02.2024 надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пімахової Д.В. на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ на дії (рішення) приватного виконавця у справі № 908/54/23(908/930/23).

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ на дії (рішення) приватного виконавця Пімахової Д.В., зазначає про таке.

На виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пімахової Діни Вікторівни перебував наказ Господарського суду Запорізької області від 19.06.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНД ЛОГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВАРТГРУП» суму неповернутої позики за Кредитним договором № 1 від 10.06.2013 1000000 (один мільйон) доларів США 00 центів, що еквівалентно 36568600 (тридцять шість мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.06.2023 у справі № 908/54/23 (908/930/23), яка набрала законної сили 21.06.2023, ухвалено:

- здійснити процесуальну заміну позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАРТГРУП", у справі № 908/54/23 (908/930/23) правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРУЛІНС ЛАЙТ", ;

- замінити стягувача за наказом Господарського суду Запорізької області від 19.06.2023 у справі № 908/54/23 (908/930/23) Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАРТГРУП", його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРУЛІНС ЛАЙТ", .

Відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУЛІНС ЛАЙТ» від 23.06.2023, підписаною директором ТОВ «ГРУЛІНС ЛАЙТ» А. Рябініною (вх. № 218 від 28.06.2023) про відкриття виконавчого провадження та вищевказаних наказу Господарського суду Запорізької області від 19.06.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23 та ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.06.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23) Постановою ВП 72134064від 28.06.2023року відкрито виконавче провадження. Вказану процесуальну дію здійснено на підставі виконавчого документу, ухвали та заяви стягувача про примусове виконання та керуючись ст. ст. 3, 4, 24 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 13.09.2022 і по теперішній час директором ТОВ «ГРУЛІНС ЛАЙТ» є ОСОБА_3 , тобто заяву про відкриття виконавчого провадження підписано повноважною особою.

Постанову від 28.06.2023року про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам 28.06.2023року рекомендованим листом, що підтверджується квитанціями АТ «Укрпошта» (копії в матеріалах справи).

28.06.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено на виконання до АТ «ОТП Банк», де відповідно до інформації, отриманої з Державної фіскальної служби України у боржника відкрито рахунки.

Відповідно до Платіжної інструкції № 39 від 28.06.2023 на депозитний рахунок Приватного виконавця 29.06.2023 надійшли кошти в сумі 1 729 175,57 грн., які були розподілені та перераховані відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

29.06.2023 надійшла заява ТОВ «ГРУЛІНС ЛАЙТ» (вх.№ 233 від 29.06.2023), підписана директором А. Рябініною, про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з цим, приватним виконавцем 29.06.2023 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим документом направлено на адресу ТОВ «ГРУЛІНС ЛАЙТ» рекомендованим листом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню накази господарського суду.

Наказ Господарського суду Запорізької області від 19.06.2023 у справі № 908/54/23(908/930/23) відповідає вимогам, передбаченими ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову.

14.12.2023 директором ТОВ «ЛЕНД ЛОГ» подано заяву від 12.12.2023 про закінчення виконавчого провадження, до вищевказаної заяви про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2023 додано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2023, яким рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 у справі № 908/54/23 (908/930/23) скасовано.

У скарзі заявник посилається на пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд зазначає, що це стосується тих виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні, і в разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В даному випадку у вказаному виконавчому провадженні набагато раніше, а ніж скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме ще 29.06.2023, в той час як скасування рішення відбулось 16.11.2023.

Приватним виконавцем розглянуто вищевказану заяву, за результатом розгляду ТОВ «ЛЕНД ЛОГ» надано відповідь листом від 04.01.2024 № 11, в якому повідомлено про неможливість закінчення виконавчого провадження № 72134064, оскільке виконавче провадження № 72134064 є завершеним, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.06.2023 є чинною, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» не є можливим (копія в матеріалах справи).

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для відновлення виконавчого провадження, а саме передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.06.2023 на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме заяви стягувача, винесена з чітким дотриманням норм чинного законодавства, і є чинною, тому винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не є можливим з огляду на вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також включаючи навіть технічні можливості системи АСВП, відповідно до яких дана дія не є можливою, тобто неможливо закінчити виконавче провадження, за яким винесено постанову про повернення виконавчого документу, та матеріали якого передано до архіву ( в т. ч. електронного архіву) відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 зареєстрованого в Мін`юсті 08 червня 2017 р.за № 699/30567. Відповідно до пункту 1 розділу X вказаних Правил завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року, пунктом 8 розділу X яких також передбачено, що інформація про передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця матеріали виконавчих проваджень міститься в електронному архіві Системи. Передача матеріалів виконавчих проваджень до електронного архіву здійснюється в порядку, встановленому розділом VIII Положення про автоматизовану систему.

Отже, всі процесуальні дії приватного виконавця Пімахової Д.В. прийняті у ВП 72134064 здійснені виключно в межах та з чітким дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 234, 339-343 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЕНД ЛОГ на дії (рішення) приватного виконавця щодо примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 року у справі № 908/54/23(908/930/23) відмовити.

Копії даної ухвали направити на електронні адреси сторін.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/. Ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили у день її винесення 15.02.2024р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 256-259 ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України …ухвалу складено 28.02.2024.

Суддя О.О. Юлдашев