ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м.Дніпро Справа № 904/4835/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Дніпровської міської ради на ухвалу про зупинення провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 (суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/4835/23

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт", м.Дніпро

третя особа-1: ОСОБА_1 , м. Дніпро

третя особа-2: ОСОБА_1 , смт Слобожанське, Дніпропетровська область

третя особа-3: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт", в якому просить:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт" () знести самочинно побудоване нерухоме майно, а саме: А-1 - станція технічного обслуговування, загальною площею 284 кв.м., літ. А-1, огорожа № 1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами літ. Б1, загальною площею 339,8 кв.м.; літ. В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. № 3, 4 - споруди, поз. І - мощення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), та навіс літ. Г, огорожі № 5, 6, загальною площею 244,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: А-1 - станція технічного обслуговування, загальною площею 284 кв.м., літ. А-1, огорожа № 1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що знаходиться по АДРЕСА_1 , та громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами літ. Б1, загальною площею 339,8 кв.м.; літ. В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. № 3, 4 - споруди, поз. І - мощення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), та навіс літ. Г, огорожі № 5, 6, загальною площею 244,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020) із закриттям розділу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт" про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі 904/4835/23 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1174/22.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, у справі № 916/1174/22, позовні вимоги Южненської міської ради Одеського району Одеської області із посиланням на положення ст. 328, ч. 2 ст. 331, ст. 376, ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, ст. 83, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, ч. 1, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 1, 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", обґрунтовані порушенням прав позивача як власника земельної ділянки внаслідок легалізації самочинного будівництва шляхом безпідставної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва за СРК "Сичавський курінь". При цьому позивач наголошував на тому, що спірний об`єкт нерухомості є самочинно збудованим оскільки під його будівництво не була відведена земельна ділянка, дозвіл на проведення будівельних робіт не надавався, вихідні дані не отримувались, проект не розроблявся та не затверджувався, в експлуатацію він як закінчений будівництвом об`єкт не здавався, а відтак, громадська організація, як особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набула права власності на нього.

Передаючи справу № 916/1174/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що не погоджується та бажає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду щодо застосування норми права (статті 376 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України) у подібних правовідносинах, викладеними у постанові від 21.12.2012 у справі № 263/18985/15 (провадження №61-436св22), про те, що вимоги власника землі про скасування реєстрації права власності на самочинне будівництво за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, та припинення її права власності на такий об`єкт є належними способами захисту порушеного права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1174/22 зауважив, що з огляду на положення статей 152 Земельного кодексу України, статей 15,16,376 Цивільного кодексу України, за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, проте в окремих випадках стаття 376 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно як за особою, яка здійснила самочинне будівництво, так і за власником (користувачем) земельної ділянки. Особа, яка здійснила (здійснює) будівництво без відповідного дозволу, не набуває право власності на такий об`єкт, його доля не може бути не вирішеною; такий об`єкт або має перейти у власність осіб, які мають права на нього претендувати, або бути знесений. У "цьому контексті, як зазначив Верховини Суд, задоволення вимоги про припинення права власності на самочинно збудований об`єкт не вирішує питання законності існування нерухомої речі, а відтак не може захистити право власника землі у разі, якщо воно порушується самочинним будівництвом. У цьому разі належним та ефективним способом захисту прав власника (користувача) земельної ділянки, який заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, є вчинення дій, що передбачені положеннями статті 376 Цивільного кодексу України, а саме звернення до суду з позовом про знесення такого майна (самочинного будівництва) особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок та / або визнання за власником (користувачем) земельної ділянки права власності "а "нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Разом з тим, у справі № 904/4835/23 позовна заява Дніпровської міської ради містить вимоги, які пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів, що є аналогічними зі справою № 263/18985/19, а саме: припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна.

В обґрунтування доцільності застосування такого засобу захисту порушених прав позивач, зокрема, посилається на положення статті 376 Цивільного кодексу України .

Таким чином, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1174/22 буде мати суттєве значення для вирішення справи № 904/4835/23.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23 та направити справу №904/4835/23 до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник посилається на те, що вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у справі № 916/1174/22 Южненською міською радою Одеського району Одеської області до Громадської організації «Безприбуткове товариство «Спортивно-риболовний клуб «Сичавський курінь» не заявлялись, тому підстави для зупинення провадження у справі № 904/4835/23 відсутні. Тому у справі № 916/1174/22, що розглядалась Господарським судом Одеської області спір між Южненською міською радою Одеського району Одеської області та Громадської організації «Безприбудкове товариство «Спортивно-риболовний клуб «Сичавський курінь» та у справі № 904/4835/23 за позовом Дніпровської міської ради до ТОВ «Дніпросільгосппродукт», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відсутні риси між об`єктами та предметами правового регулювання, а також умовами застосування правових норм (зокрема, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

При цьому вимога про припинення права власності у справі № 916/1174/22 є основною та єдиною, а у цій справі № 904/4835/23 - є похідною, яка залежить від вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу самочинно побудованого майна.

Скаржником оскаржується ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року у справі № 904/4835/23, якою зупинено провадження, що призводить до затягування судового процесу, порушує права та інтереси міської ради. Зазначена ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає касаційному оскарженню в порядку ст.255 ГПК України.

Отже, зупинення провадження у справі може зашкодити ефективності правозастосування та призведе до порушення принципу розумності дотримання процесуальних строків розгляду справи.

Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року у справі № 904/4835/23 прийнята за відсутності законних та об`єктивних причин, які б перешкоджали розгляду справи.

Скаржник вказує на те, що доводи суду першої інстанції стосовно аналогічності позовних вимог про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в різних справах не виключає можливості судового розгляду позовних вимог щодо знесення самочинно побудованого нерухомого майна та не можуть слугувати достатньою підставою для зупинення провадження у справі.

Безпідставне зупинення провадження у справі призведе до порушення розумності строків розгляду справи судом, як однієї з основних засад господарського судочинства, закріпленої п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідач та треті особи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, про надання строку для вчинення зазначеної дії повідомлялися шляхом направлення ухвали в Електронний кабінет ЄСІТС та рекомендоване повідомлення на пошту адресату: ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ).

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою суду від 10.11.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/4835/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/4835/23.

22.11.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/4835/23.

Ухвалою суду від 28.11.2023 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу про зупинення провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23 залишено без руху.

Надано Дніпровській міській раді строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме:

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у сумі 2684,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження у справі ( п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу про зупинення провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23.

Призначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт", в якому просить:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт" () знести самочинно побудоване нерухоме майно, а саме: А-1 - станція технічного обслуговування, загальною площею 284 кв.м., літ. А-1, огорожа № 1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами літ. Б1, загальною площею 339,8 кв.м.; літ. В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. № 3, 4 - споруди, поз. І - мощення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), та навіс літ. Г, огорожі № 5, 6, загальною площею 244,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 69; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: А-1 - станція технічного обслуговування, загальною площею 284 кв.м., літ. А-1, огорожа № 1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що знаходиться по вул. Янтарна, 69 у м. Дніпрі, та громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами літ. Б1, загальною площею 339,8 кв.м.; літ. В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. № 3, 4 - споруди, поз. І - мощення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), та навіс літ. Г, огорожі № 5, 6, загальною площею 244,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020) із закриттям розділу.

Предметом спору у справі № 904/4835/23 є зокрема припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

24.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт" через систему "Електронний суд" подано клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1174/22.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у справі № 916/1174/22, позовні вимоги Южненської міської ради Одеського району Одеської області із посиланням на положення ст. 328, ч. 2 ст. 331, ст. 376, ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, ст. 83, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, ч. 1, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 1, 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", обґрунтовані порушенням прав позивача як власника земельної ділянки внаслідок легалізації самочинного будівництва шляхом безпідставної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва за СРК "Сичавський курінь". При цьому позивач наголошував на тому, що спірний об`єкт нерухомості є самочинно збудованим оскільки під його будівництво не була відведена земельна ділянка, дозвіл на проведення будівельних робіт не надавався, вихідні дані не отримувались, проект не розроблявся та не затверджувався, в експлуатацію він як закінчений будівництвом об`єкт не здавався, а відтак, громадська організація, як особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набула права власності на нього.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі № 904/4835/23 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1174/22

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Причиною зупинення провадження у справі згідно вказаної норми Господарського процесуального кодексу України є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим зумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України). Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому згідно абз.4 п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами та доповненнями, яка є чинною на даний час) іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок:

« Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросільгосппродукт" () знести самочинно побудоване нерухоме майно, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: А-1 - станція технічного обслуговування, загальною площею 284 кв.м., літ. А-1, огорожа № 1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що знаходиться по АДРЕСА_1 , та громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами літ. Б1, загальною площею 339,8 кв.м.; літ. В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м., зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. № 3, 4 - споруди, поз. І - мощення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), та навіс літ. Г, огорожі № 5, 6, загальною площею 244,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020) із закриттям розділу, позивач в позовній заяві наводив наступні юридичні факти: « … Земельна ділянка на якій розташоване нерухоме майно по АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, в силу ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2014 у справі № 202/1685/2014 визнано право власності за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на станцію технічного обслуговування автомобілів яка складається з: літера А - І-майстерня, загальною площею 59,5 кв.м., ІІ-майстерня, загальною площею 109,2 кв.м., ІІІ-майстерня, загальною площею 107,1 кв.м., IV-котельня, загальною площею 8,2 кв.м., разом 284,0 кв.м.; літера Б - І-складське приміщення, загальною площею 339,8 кв.м., літера В - І-службове приміщення, загальною площею 14,6 кв.м., літера Г - навіс, літера Д - склад, літера Е - навіс, літера І - замощення та № 1-6 - огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно держаним реєстратором реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Базою Дмитром Анатолійовичем, номер запису про право власності - 4917700, зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на станцію технічного технічного обслуговування автомобілів літ. А поз.І-IV, загальною площею 284,0 кв.м.; склад літ. Б, загальною площею 339,8 кв.м; будівля літ. В площею 14,6 кв.м., навіси літ. Г,Е, склад літ. Д, споруди 1-6,1, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

22 червня 2022 року згідно з договором дарування, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком Олександром Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 1315 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: склад літ. Б-1, загальною площею 339,8 кв.м., будівля літ. В-1 загальною площею 14,6 кв. м., сходи літ. В, навіс літ. Е, склад літ. Д загальною площею 34,8 кв. м., огорожі №3,4, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2022 року згідно з договором дарування, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком Олександром Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 1314 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, станцію технічного обслуговування літ. А-1, загальною площею 284,0 кв.м., огорожа №1-2, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2022 року згідно з договором дарування, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком Олександром Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 1316 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме навіс Г, загальною площею 244,2 кв.м., огорожа №5-6, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Але звертаємо увагу суду, що згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 21.06.2022 № 2106-22/П об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 01, який перебував у власності ОСОБА_1 було поділено на три об`єкти, а саме:

- Об`єкт №1 станцію технічного обслуговування літ. А-1, загальною площею 284,0 кв.м., огорожа №1-2, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- Об`єкт №2 будівлями та спорудами: склад літ. Б-1, загальною площею 339,8 кв.м., будівля літ. В-1 загальною площею 14,6 кв. м', сходи літ. В, навіс літ. Е, склад літ. Д загальною площею 34,8 кв. м., огорожі №3,4, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- Об`єкт №3 навіс Г, загальною площею 244,2 кв.м., огорожа №5-6, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав ці обєкти мають реєстраційні номери 020, 020, 020 відповідно.

У той же час, у вищевказаних договорах дарування нерухомого майна від 22.06.2022 зазначений реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна, що дарується - 01.

Тобто, оскільки на момент дарування об`єкту нерухомого майна, що дарується було вже поділено на три окремі об`єкти, які мали власні реєстраційні номери то у договорах дарування повинно було зазначено реєстраційні номери новоутворених ОНМ, а не об`єкт нерухЖого майна, який було закрито внаслідок його поділу.

У подальшому 27.12.2022 відповідно до Акту прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 27.12.2022, іїі`о посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковой) Кристиною Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за номером 1221, ОСОБА_1 передав в якості внеску до статутного капіталу у власність ТОВ «ДНІПРОСІЛЬГОСППРОДУКТ», а останнє прийняло у власність нерухоме майно на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі та споруди Б-1 - склад, загальною площею 339,8 кв.м., літ В1 - побутова будівля, загальною площею 14,6 кв.м, зі сходами літ. В2; літ. Д1 - склад, загальною площею 34,8 кв.м.; літ. Е1 - навіс; літ. Ж1 - склад, загальною площею 157,7 кв.м.; поз. №3,4- споруди, поз. І - мощення.

27.12.2022 відповідно до Акту прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 27.12.2022, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковой) Кристиною Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за номером 1219, ОСОБА_1 передав в якості внеску до статутного капіталу у власність ТОВ «ДНІПРОСІЛЬГОСППРОДУКТ», а останнє прийняло у власність нерухоме майно на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: станція технічного обслуговування літ. А-1, загальною площею 284,0 кв.м., огорожа № 1,2.

27.12.2022 відповідно до Акту прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 27.12.2022, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меныпиковою Кристиною Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за номером 1220, ОСОБА_1 передав в якості внеску до статутного капіталу у власність ТОВ «ДНІПРОСІЛЬГОСППРОДУКТ», а останнє прийняло у власність нерухоме майно на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: навіс літ.Г, загальною площею 244,2 кв.м., огорожа №5-6, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, на теперішній час, право власності на вказані три об`єкти зареєстровано за ТОВ «ДНІПРОСІЛЬГОСППРОДУКТ» (), тому Дніпровська міська рада просить зобов`язати саме ТОВ «ДНІПРОСІЛЬГОСППРОДУКТ» усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки шляхом знесення спірних об`єктів.

При цьому необхідно зазначити наступне, 15.02.2023 постановою Дніпровського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу Дніпровської міської ради по справі №202/1685/14, забчне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2014 у справі №202/1685/14 було скасовано у повному обсязі. Дніпровським апеляційним судом було встановлено, що будь-які рішення Дніпровською міською радою щодо передачі ОСОБА_1 у користування такою земельною ділянкою не приймалися.

Отже, ОСОБА_1 не набула права власності на станцію технічного обслуговування автомобілів яка складається з: літера А - І-майстерня, загальною площею 59,5 кв.м., ІІ-майстерня, загальною площею 109,2 кв.м., III-майстерня, загальною площею 107,1 кв.м., IV-котельня, загальною площею 8,2 кв.м., разом 284,0 кв.м.; літера Б - І-складське приміщення, загальною площею 339,8 кв.м., літера В - І-службове приміщення, загальною площею 14,6 кв.м., літера Г - навіс, літера Д - склад, літера Е - навіс, літера І - замощення та № 1 -6 - огорожа, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, 69 та не мала права розпорядження нею.

Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 під будівництво Дніпровською міською радою не надавалася. Право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 не оформлювалося…»

В свою чергу, згідно описової частини рішення Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2022 р. у справі № 916/1174/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107023466) « … Южненська міська рада Одеського району Одеської області (далі - Позивач, ЮМР) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Громадської організації «Безприбудкове товариство «Спортивно - риболовний клуб «Сичавський курінь» (далі - Відповідач1, СРК «Сичавський курінь») і Березівської міської ради Одеської області (далі - Відповідач2, Березівська міська рада) про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна Спортивно - рибацький клуб «Сичавський курінь» (номер запису про право власності 44946770 зроблений державним реєстратором Березівської міської ради Одеської області, Шевченко Дмитром Вікторовичем ) розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, територія Сичавської сільської ради, автодорога Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, 53-й км, будинок 2 «в», загальною площею 202,4 м.кв., яке зареєстроване за Громадською організацією «Безприбуткове товариство «Спортивно - риболовний клуб Сичавський курінь» ()….

… Позовні вимоги, із посиланням на статті 19, 140, 145 Конституції України, статтю 328, частину другу статті 331, статтю 376, частину першу статті 391 Цивільного кодексу України, статтю 83, частину другу статті 152 Земельного кодексу України, частини першу, п`яту статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, частини першу, п`яту статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, обґрунтовані порушенням прав Позивача як власника земельної ділянки внаслідок безпідставної реєстрації права власності СРК «Сичавський курінь» на об`єкт самочинного будівництва.

ЮМР зазначає, що об`єкт нерухомості Спортивно - рибацький клуб «Сичавський курінь» є самочинно збудованим, оскільки під його будівництво не була відведена земельна ділянка, дозвіл на проведення будівельних робіт не надавався, вихідні данні не отримувалися, проект не розроблявся та не затверджувався, в експлуатацію він як закінчений будівництвом об`єкт не здавався. А відтак, Відповідач 1 як особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набув права власності на нього.

Позивач окремо звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому, ЮМР наголошує, що цю умову не дотримано, а земельна ділянка Відпловідачу1 в установленому порядку не надавалася.

Окрім того, Позивач, із посиланням на пункт 1 частини першої, пункт 1 частини четвертої статті 24, частину першу статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, зазначає про відсутність підстав для державної реєстрації права власності СРК «Сичавський курінь» на об`єкт нерухомого майна.

При цьому вказує, що постанова Одеського апеляційного суду від 22.09.2021 у справі № 504/4534/17 на підставі якої державним реєстратором було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 44946770, не є судовим рішенням щодо набуття права власності Відповідача1 на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Оскільки, вказаною постановою лише скасовано право власності Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, правонаступником якої є Южненська міська рада Одеського району Одеської області, на зазначений об`єкт нерухомості, а не визнано право власності на нього за СРК «Сичавський курінь» та не ухвалено витребувати на його користь це майно. А відтак, за твердженням Позивача, зазначеною постановою апеляційного суду не було надано право Відповідау1 на реєстрацію за собою права приватної власності на даний об`єкт нерухомого майна…»

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду першої інстанції про те, що « … у справі № 904/4835/23 позовна заява Дніпровської міської ради містить вимоги, які пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів, що є аналогічними зі справою № 263/18985/19, а саме: припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна.

В обґрунтування доцільності застосування такого засобу захисту порушених прав позивач, зокрема, посилається на положення статті 376 Цивільного кодексу України .

З огляду на вищевикладене, оскільки правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1174/22 матиме суттєве значення для вирішення справи № 904/4835/23, а також для єдності судової практики, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення спору між сторонами, забезпечення принципу змагальності сторін та диспозитивності, господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у справі № 904/4835/23 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1174/22…» оскільки у кожній із зазначених справ судами досліджуються різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин мають прийматися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі від 24.10.2023 знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга Дніпровської міської ради підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023, відповідно скасуванню з направленням справи до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Оскільки ухвала про зупинення провадження у справі, яка переглянута в апеляційному порядку, не відноситься до переліку ухвал, які підлягають касаційному оскарженню після їх апеляційного розгляду, в порядку п.2 ч.1 ст.287 ГПК України, то постанова Центрального апеляційного господарського суду оскарженню не підлягає.

Розподіл судових витрат:

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу про зупинення провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 у справі №904/4835/23 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 про зупинення провадження у справі у справі №904/4835/23 - скасувати.

Справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 04.03.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв