ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.02.2024м. СумиСправа № 920/1177/23
Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву представника відповідача Комунального підприємства Сумитеплоенергоцентраль" Сумської міської ради від 16.02.2024 (вх. №913 від 19.02.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/1177/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БМУ МАКСИ-БУД
до відповідача Комунального підприємства Сумитеплоенергоцентраль" Сумської
про стягнення 818 819 грн 52 коп.,
За участю представників сторін:
від позивача Довженко Н.В., Шевченко І.С.;
від відповідача не прибув,
при секретарі судового засідання Щербак Н.М.
Ухвалою суду від 13.02.2024 залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БМУ Макси-Буд до Комунального підприємства Сумитеплоенергоцентраль Сумської міської ради про стягнення 818 819 грн 52 коп.
Ухвалою суду від 19.02.2024 призначено заяву представника відповідача Комунального підприємства Сумитеплоенергоцентраль" Сумської міської ради від 16.02.2024 (вх. № 913 від 19.02.2024) про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1177/23 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 29.02.2024, 10:20.
26.02.2024 позивачем через систему «Електронний суд» надано до суду Заперечення на Заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/1177/23.
26.02.2024 позивачем через систему «Електронний суд» надано до суду Клопотання, відповідно до змісту якого, останній просить суд, у випадку задоволення або часткового задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення і стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити їх розмір до мінімуму або відмовити в їх задоволення.
28.02.2024 представником відповідача надано до суду через систему «Електронний суд» клопотання, відповідно до змісту якого просить розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника відповідача, окрім іншого просить задовольнити заяву в повному обсязі.
В судовому засіданні 29.02.2024 представники позивача заперечували проти задоволення Заяви представника відповідача про ухвалення Додаткового рішення.
Представник відповідача (заявника) в судове засідання 29.02.2024 не прибув.
Розглянувши матеріали справи та подані документи, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Згідно з п. 3 ч. 1. ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази (ч. 1 ст. 232 ГПК України).
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з цим, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 5, 6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129-130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку про те, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.
За приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Позивач просить розподілити здійснені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Мазнєвою Світланою Григорівною та відповідачем (за договором має статус Клієнт) у цій справі укладено договір про надання правової допомоги від 01.12.2023 року, за яким адвокат надає професійну правничу допомогу відповідачеві з представництва його інтересів у місцевих, апеляційних господарських судах та Верховному Суді по веденню різних категорій справ, т.ч. справи № 920/1177/23 на всіх стадіях судового процесу з усіма процесуальними правами сторони у справі без обмежень.
Положення ч.І зазначеного договору свідчать про те, що цей договір є договором комплексного правового обслуговування, оскільки адвокат представляє інтереси Клієнта (відповідача у даній справі) у різних справах, що перебувають на розгляді у різних судових інстанціях з різною підсудністю справ.
Згідно з ч.7 зазначеного договору передбачено, що оплата послуг адвоката здійснюється Клієнтом за певний обсяг виконаних робіт, які сторони погоджують при підписанні акту приймання- передачі виконаних робіт. Оскільки цей договір є договором комплексного обслуговування, то Сторони під час обговорення певного об`єму робіт узгоджують вартість цих робіт та обумовлюють фіксують цю вартість і порядок її оплати у відповідному акті приймання - передачі виконаних робіт та/або додатковій угоді. Сторони можуть домовитись, як про фіксовану вартість певного обсягу виконаних робіт, так і про погодинну оплату, що фіксується у зазначеному акті.
- ознайомлення з матеріалами справи № 920/1177/23, які надані Клієнтом та з матеріалами цієї справи, що знаходяться на розгляді у суді, вивчення їх на предмет формування правової позиції сторони відповідача у справі;
- ознайомлення з матеріалами справи № 920/846/21, на яку посилається позивач в обґрунтування своєї правової позиції;
- консультації з Клієнтом зі спірного питання у справі, узгодження правої позиції відповідача, збір доказів на захист правової позиції Клієнта у справі;
- підготовка, направлення до суду та позивачеві заперечень на відповідь на відзив у справі;
- професійна правнича допомога Клієнту та безпосередня участь адвоката у судових засіданнях Господарського суду Сумської області при розгляді справи № 920/1177/23, подання необхідних документів у дану справу з процесуальних питань та по суті справи;
- отримання через Електронний кабінет адвоката в системі Електронний суд документів з руху даної справи, вивчення їх та вчасне реагування на них, інформування Клієнта про рух справи у суді (призначення судових засідань, необхідність вчинення певних процесуальних дій тощо).
Також сторони в акті узгодили, що протягом 3-х днів з дати підписання акту Клієнт перераховує Адвокату аванс у сумі 5000,00 гривень, а остаточний розрахунок в сумі 5000,00 гривень Клієнт здійснює протягом 5-ти днів з дати ухвалення Господарським судом Сумської області відповідного судового рішення/ухвали у справі № 910/1177/23, яким закінчується розгляд цієї справи у вказаному суді.
18.12.2023 року згідно до платіжної інструкції № 3114 відповідач перерахував адвокатові вказану суму авансу в розмірі 5000,00 гривень.
Залишок суми в розмірі 5000,00 гривень станом на дату подання цієї заяви ще адвокатові не перераховано.
Представництво інтересів відповідача у справі здійснювалося адвокатесою Мазнєвою Світланою Григорівною на підставі Ордеру серія ВМ № 1043766 від 01.12.2023. Повноваження підтверджено свідоцтвом № 000431 від 24.09.2015.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Господарський суд надав оцінку наданим відповідачу послугам професійної правової допомоги та дійшов таких висновків.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Товариство з обмеженою відповідальністю БМУ «Макси-Буд» подала клопотання про зменшення розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу до мінімуму.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
З огляду на специфіку справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1177/23 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення відповідачем судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 10 000 грн, тому обґрунтованими визнаються судом витрати в розмірі 7 000 грн, які і покладаються на позивача. Решту витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн суд розподіляє та покладає на відповідача.
Керуючись статтями 11, 15, 73-79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Заяву представника відповідача Комунального підприємства Сумитеплоенергоцентраль" Сумської міської ради від 16.02.2024 (вх. № 913 від 19.02.2024) про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1177/23 - задовольнити частково.
3. В іншій частині відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 01.03.2024.
Суддя С.В. Заєць