ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3467/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Арнаутова А.С.,
розглянувши заяву (вх.№2-187/24 від 02.02.2024) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/3467/23
за позовом: Фізичної особи-підприємця Похлібної Анжели Олександрівни ( АДРЕСА_1 )
про витребування майна
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
В провадженні судді Щавинської Ю.М. перебувала справа №916/3467/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Похлібної Анжели Олександрівни до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" про витребування майна.
Рішенням суду від 29.01.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву було надано клопотання про розподіл судових витрат, в якому останній повідомив, що докази на підтвердження судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі, а також заявив, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить 15 000 грн.

02.02.2024 до суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18 000 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2024 прийнято заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/3467/23, та призначено розгляд заяви в засіданні суду на "15" лютого 2024 р. об 11:45.

14.02.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

15.02.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" про ухвалення додаткового рішення та клопотання про розгляд справи без участі позивача.

У запереченнях позивачем зазначено, що витрати на зустріч і консультацію задоволенню не підлягають з огляду на неможливість встановлення предмету консультації, її результатів.

Позивач також зазначає, що послуга щодо аналізу нормативної бази, судової практики, та вироблення правової позиції охоплюється підготовкою та складанням заяв по суті справи. Отже штучне виокремлення вказаних етапів їх підготовки та їх окрема оплата є необґрунтованою.

Щодо заявленого розміру послуг з підготовки заяв по суті справи в суді першої інстанції позивач зауважує, що справа не є складною, оскільки ґрунтується на двох договорах купівлі-продажу домофонного обладнання, а відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив мають тотожній текст.

Позивачем також зазначено, що підготовка і подача клопотання про витребування доказів, клопотання про розподіл судових витрат, включених до п. 4 акту наданих послуг №1 не є необхідними, адже заявлення вказаних клопотань можливе в усному порядку. Крім того, враховуючи тривалість судових засідань (4 судові засідання в сукупності тривали не більше 30 хвилин), витрати щодо участі адвоката в судових засіданнях у розмірі 4 000 грн також не є обґрунтованими.

У судове засідання 15.02.2024 позивач та відповідач не з`явилися.

Проаналізувавши надані відповідачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідач зазначив, що такі витрати склали 18 000 грн.

У підтвердження отримання правової допомоги відповідачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 01.08.2023, укладений між адвокатом Швець К.О. та ОСББ "Сегарт", відповідно до п.1.1 якого предметом даного договору є надання виконавцем відплатних юридичних послуг на тимчасовій, професійній основі.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати юридичні послуги, які включають, зокрема, захист та представництво інтересів замовника в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції до набрання рішенням суду законної сили, з усіма правами, наданими стороні процесуальним законодавством України, в тому числі з правом підпису та отримання-подачі всіх процесуальних документів.

Згідно з п.4.3, 4.4 договору оплата вартості послуг виконавця здійснюється замовником згідно умов, встановлених додатковою угодою (шляхом авансового, періодичних платежів або з урахуванням фактично наданих послуг (етапів їх виконання) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі актів приймання-передачі наданих послуг). При належному виконанні умов цього договору, сторони підписують акт надання послуг. Акт надання послуг є підставою для остаточного розрахунку з виконавцем, що здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після його підписання.

Пунктом 7.1 договором встановлено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє один рік до 01 серпня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У відповідності до п.7.4 договору зміни та доповнення до даного договору оформляються окремим додатковими угодами, в письмовій формі та за взаємною згодою сторін.

Вказаний договір підписано обома сторонами та скріплено печаткою відповідача.

Крім того, відповідачем надано суду додаткову угоду № 1 від 28.08.2023 до договору про надання юридичних послуг, відповідно до п.1 якої на виконання п. 4.2. договору замовник і адвокат дійшли згоди про встановлення вартості адвокатських послуг відповідно до нижченаведених тарифів:

- зустріч і консультація з замовником - 1000 грн;

- аналіз нормативної бази, судової практики та вироблення правової позиції - 5000 грн;

- підготовка заяв по суті справи в суді першої інстанції (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив), а також додаткових пояснень по суті справи - 3 000 грн;

- заяви з інших процесуальних питань в суді першої інстанції - 1000 грн;

- явка до суду для прийняття участі в судовому засіданні в судах першої інстанції (в тому числі участь у судовому засіданні в режимі відеоконферснції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів) - 1000 грн.

Відповідно до п.3 додаткової угоди реальний погоджений розмір винагороди (гонорару) адвоката визначається з урахуванням вищенаведених тарифів адвокатських послуг та об`єму наданих послуг, шляхом підписання акту надання послуг.

Згідно з п.4 додаткової угоди замовник зобов`язується сплатити адвокату суму гонорару протягом 20 днів з моменту підписання акту надання послуг.

Відповідна додаткова угода підписана обома сторонами та скріплена печаткою відповідача.

Відповідачем також надано до суду акт надання послуг №1 від 31.01.2024, згідно з яким виконавцем були виконані та надані по справі № 916/3467/23 такі послуги:

- зустріч і консультація з замовником - 1 000 грн;

- аналіз нормативної бази, судової практики та вироблення правової позиції - 5 000 грн;

- підготовка заяв по суті справи в суді першої інстанції (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив) - 2 послуги по 3 000 грн (всього 6 000 грн);

- підготовка і подача інших заяв з процесуальних питань в судах першої інстанції (клопотання про витребування доказів, клопотання про розподіл судових витрат) - 2 послуги по 1 000 грн (всього 2 000 грн);

- явка до суду для прийняття участі в судовому засіданні в судах першої інстанції - 4 послуги по 1 000 грн (всього 4 000 грн).

Загальна вартість перелічених послуг становить 18 000 грн.

Відповідний акт підписано обома сторонами та скріплено печаткою відповідача.

В матеріалах справи наявний ордер ВН №1279877 від 31.08.2023 щодо адвоката Швець К.О.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту отримання правової допомоги.

Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо наведених в акті про надання послуг зустрічі і консультації з замовником (1 000 грн) та аналізу нормативної бази, судової практики та вироблення правової позиції (5 000 грн, суд зазначає, що перелічені послуги фактично охоплюються послугою щодо підготовки заяв по суті справи в суді першої інстанції (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив), з огляду на що суд не вбачає підстав для повторного нарахування відповідних витрат.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що у заявах по суті справи відповідача не містилося посилань на судову практику щодо спірних правовідносин, а також відповідачем в обґрунтування правової позиції не було застосовано норм спеціального законодавства.

Щодо заявлених витрат з підготовки і подачі інших заяв з процесуальних питань в судах першої інстанції (клопотання про витребування доказів, клопотання про розподіл судових витрат) (всього 2 000 грн), суд зазначає, що клопотання про витребування доказів заявлено у порядку ст.91 ГПК України, а не на підставі ст.81 ГПК України, тобто, не вимагає додаткових обґрунтувань, зокрема, щодо заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно та причин неможливості отримання доказу самостійно, а натомість, є безумовним правом відповідача у разі, якщо останній ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу.

Щодо заявлених витрат стосовно клопотання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 02.02.2024 у cправі № 910/9714/22.

При цьому, щодо заявлених витрат стосовно участі адвоката у судових засіданнях по справі, суд враховує, що жодного разу явка сторін у судове засідання при розгляді справи №916/3467/23 обов`язковою не визнавалась.

Таким чином, з огляду на наведені вище положення Закону та зазначені судом обставини, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, суд вважає за необхідне покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх.№2-187/24 від 02.02.2024) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" про ухвалення у справі №916/3467/23 додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18 000 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Похлібної Анжели Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сегарт" (65039, Одеська обл., м. Одеса, пров.Артилерійський 2, буд. 6, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 /вісім тисяч/ грн.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.02.2024

Суддя Ю.М. Щавинська