ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"20" лютого 2024 р. Справа№ 927/1076/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 20.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 (повний текст рішення складено та підписано 27.11.2023)

у справі №927/1076/23 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД" (далі - ТОВ "Корнфілд ЛТД") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" (далі - ТОВ "Іст Агро") про зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію та завірені належним чином копії документів на її підтвердження про заборгованість по заробітній платі перед працівниками ТОВ "Іст Агро" та про наявні товарні залишки ТОВ "Іст Агро" та можливі варіанти їх збуту та ринкові ціни, а також зобов`язання ТОВ "Іст Агро" провести аудит (аудиторську перевірку) шляхом надання документів аудиторам, призначеним ТОВ "Корнфілд ЛТД", згідно з запитом аудиторів від 27.06.2022 №01-01/22-01 та їх листа від 27.06.2022 №01-01/22-02, та листом ТОВ "Корнфілд ЛТД" від 27.06.2023 про проведення аудиту, та вчинити необхідні дії для завершення аудиту.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, як учасника (співзасновника) ТОВ "Іст Агро", на участь в управлінні його господарською діяльністю.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не довів факт порушення корпоративних прав, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ТОВ "Корнфілд ЛТД" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з грубим порушенням норм процесуального права та неналежним застосуванням норм матеріального права.

Так, скаржник посилається на те, що його докази є більш вірогідними та переважаючими на відміну від доказів відповідача. ТОВ "Іст Агро" не надає належних і допустимих доказів, а лише намагається спростувати достатність доказів позивача, що не є визначеним способом доказування у господарському процесі та не може слугувати достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Корнфілд ЛТД".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Корнфілд ЛТД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1076/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корнфілд ЛТД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23.

Матеріали справи №927/1076/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 12.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корнфілд ЛТД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 07.02.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.02.2024 о 12 год 15 хв.

06.02.2024, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Корнфілд ЛТД" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 - без змін.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що суд першої інстанції оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та з урахуванням того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, дійшов законного та обґрунтованого рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

У судове засідання 20.02.2024 з`явились представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.02.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Корнфілд ЛТД" є власником частки розміром 50 (п`ятдесят) відсотків статутного капіталу ТОВ "Іст Агро".

Частка розміром 50 (п`ятдесят) відсотків статутного капіталу відповідача належить ОСОБА_1 .

06.03.2018 між ОСОБА_1 (сторона 1) та ТОВ "Корнфілд ЛТД" (сторона 2) укладено корпоративний договір учасників ТОВ "Іст Агро», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавською М. А. і зареєстрований в реєстрі за №91.

Позивач та ОСОБА_1 уклали корпоративний договір з метою погодження волі та інтересів сторін, запровадження ефективних механізмів управління Товариством, забезпечення стабільності взаємовідносин сторін, захисту їх прав та законних інтересів, недопущення економічних втрат сторін, корпоративних конфліктів та непорозумінь у сфері корпоративного управління відповідачем.

Згідно з пунктом 5.1 корпоративного договору сторони дійшли згоди, що корпоративне управління Товариством буде здійснюватися відповідно до вимог законодавства України, статуту Товариства та положень цього договору.

Відповідно до пункту 5.2 корпоративного договору сторони домовились про наступний розподіл між ними сфер відповідальності в області корпоративного управління Товариством:

а) стратегічне корпоративне управління Товариством здійснюється сторонами спільно шляхом участі сторін (їх повноважних представників) у Загальних зборах учасників Товариства;

b) загальне оперативне управління Товариством за домовленістю сторін належить до сфери відповідальності сторони-1. З урахуванням цього, на посаду одноособового виконавчого органу або керівника колегіального виконавчого органу Товариства має бути призначена особа, рекомендована стороною-1;

c) управління фінансовою діяльністю Товариства за домовленістю сторін належить до сфери відповідальності сторони-2. Враховуючи це, на посаду керівника фінансового підрозділу (фінансового директора) Товариства має бути призначена особа, рекомендована стороною-2.

d) контроль за діяльністю виконавчих органів Товариства належить до спільної сфери відповідальності сторін. Зважаючи на це, кандидатура членів Наглядової ради Товариства (у разі її створення), керівників та членів Ревізійної комісії Товариства (у випадку її створення) визначаються сторонами спільно з урахування положень цього договору.

За умовами пункту 5.3 корпоративного договору позивач та ОСОБА_1 зобов`язуються чітко дотримуватися встановленого в пункті 5.2 цього договору розподілу сфер відповідальності сторін у сфері корпоративного управління.

Як стверджує позивач, з початку повномасштабної військової агресії російської федерації в Україні генеральний директор відповідача, який є особою ОСОБА_1 , фактично порушивши домовленості, передбачені корпоративним договором, перебрав на себе всю повноту здійснення управління юридичною особою, що жодним чином не відповідає умовам корпоративного договору.

За інформацією позивача працівникам відповідача за вказівкою директора ОСОБА_2 не виплачувалась заробітна плата.

08.07.2022 позивач звернувся до відповідача з запитом про надання інформації про заборгованість по заробітній платі перед працівниками однієї з компаній групи, наявні товарні залишки та вимогою щодо вчинення дій для виплати заробітної плати працівникам. Відповідний лист був продубльований на корпоративну пошту генерального директора ОСОБА_2 . Відповідь на лист Позивач отримав.

Маючи занепокоєння допущеними порушеннями, включаючи таке грубе порушення трудового законодавства як невиплата заробітної плати, та загальну стурбованість поточним фінансовим станом відповідача, в тому числі через фактичне порушення домовленостей, встановлених корпоративним договором, позивач скористався своїм правом учасника товариства на проведення аудиту.

Листом від 08.07.2022 позивач належним чином повідомив директора відповідача про аудит. Вказаний лист був продубльований на корпоративну пошту генерального директора та відповідача.

Відповідь на лист відповідачем надано не було, як не було надано відповідь й на запит аудиторів від 27.06.2022 №01-01/22-01 та їх лист від 27.06.2022 №01-01/22-02. Також, відповідач проігнорував лист про проведення аудиту від 27.06.2023, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведене відповідає статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи в спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи в визначених законом випадках, зокрема: справи в спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі в спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки. Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (стаття 140 ЦК України).

За змістом частин 1, 3 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" встановлено, що ніхто не може обмежувати права особи в виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

За приписами статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство зобов`язано зберігати такі документи:

1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статут товариства та зміни до статуту;

3) протоколи загальних зборів учасників;

4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річну фінансову звітність;

9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;

11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документи, що підтверджують права товариства на майно;

13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (в разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Документи, передбачені частиною 1 цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною 1 цієї статті.

Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною 1 цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Пунктом 8.1 статуту ТОВ "Іст Агро" передбачено, що учасники Товариства мають право: брати участь в управління справами Товариства в порядку, встановленому цим статутом, за винятком випадків передбачених законом (а); одержувати інформацію про діяльність Товариства в порядку, встановленому законодавством України та цим Статутом (г). На вимогу учасника Товариство зобов`язане надати йому на ознайомлення річні балансові звіти про фінансово-господарську діяльність, протоколи ревізійної комісії (ревізора) Товариства, протоколи загальних зборів учасників Товариства, накази, рішення органів управління Товариством тощо. На вимогу учасника Товариства йому надаються копії зазначених документів

Учасники Товариства можуть також мати інші права, встановлені законодавством України, цим статутом, корпоративним договором між учасниками Товариства (пункт 8.2 статуту).

Згідно з пунктом 3.1 корпоративного договору, сторони як учасники Товариства, мають право, зокрема, отримувати інформацію про господарську діяльність Товариства, в тому числі шляхом безперешкодного доступу до документів Товариства, визначених законом та статутом Товариства.

Як зазначає позивач, 08.07.2022 він звернувся до відповідача з запитом щодо отримання інформації про наявність заборгованості по заробітній платі перед працівниками однієї з компаній Групи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з листом від 08.07.2022, на ім`я генерального директора ТОВ "Іст Агро" ОСОБА_3 , що направлений за юридичною адресою Товариства (поштове відправлення 1451), позивач вимагав надати інформацію про наявність заборгованості по заробітній платі перед працівниками Групи компаній "Іст Агро", а також про наявні товарні залишки в Групі компаній "Іст Агро" та можливі варіанти їх збуту та ринкові ціни.

У наведеному листі-зверненні позивач вимагав вчинити дії: щодо підготовки протоколу загальних зборів учасників про погодження правочину з продажу товарних запасів співвласниками Групи компаній "Іст Агро"; щодо забезпечення спільного доступу генерального та фінансового директорів до клієнт-банку з метою контролю над цільовим використанням коштів з продажу товарних запасів та погашення заборгованостей по заробітним платам працівникам Групи компаній "Іст Агро"; щодо проведення реалізації товарних запасів згідно з підписаним співвласниками протоколом загальних зборів учасників про погодження правочину з продажу товарних запасів співвласниками Групи компаній "Іст Агро"; щодо погашення заборгованості по заробітним платам працівникам Групи компаній "Іст Агро" в строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту отримання грошових коштів від продажу товарних запасів.

Крім того, у матеріалах справи наявний лист-звернення позивача від 28.06.2022 на ім`я генерального директора ТОВ "Іст Агро" ОСОБА_3 , без доказів його направлення на адресу Товариства, що за своїм змістом тотожний до листа від 08.07.2022.

Судом першої інстанції, враховуючи зміст листа від 08.07.2022, правильно зазначено, що незважаючи на те, що цей лист адресований генеральному директору ТОВ "Іст Агро" ОСОБА_2, запитувана позивачем інформація стосується Групи компаній "Іст Агро", а не безпосередньо відповідача, як самостійної юридичної особи.

При цьому колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що інформація про товарні залишки з зазначенням ринкових цін та варіантів їх збуту Групою компаній "Іст Агро" не відноситься до інформації та документів, що підлягають відображенню в бухгалтерському обліку відповідача. Інформація про варіанти збуту та ринкові ціни товарних залишків Групи компаній "Іст Агро" не підпадає під перелік документів, що позивач повинен надавати на вимогу своїх учасників виходячи з приписів статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ "Іст Агро" підтверджена відсутність у нього заборгованості по заробітній платі перед своїми працівниками, що підтверджується долученою до матеріалів справи його довідкою від 25.09.2023 №25/09-01 разом з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 661 за період з 01.09.2023 по 25.09.2023.

Враховуючи, що позивач звертався до відповідача з запитом про отримання інформації по Групі компаній "Іст Агро", а не безпосередньо щодо самого Товариства як юридичної особи з окремим балансом та банківськими рахунками, в той час як запитувані позивачем документи не містили чіткого переліку, без вказівки на період або дату складання, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про недоведеність позивачем факту порушення його прав як учасника ТОВ "Іст Агро" на участь в управлінні його діяльністю шляхом отримання запитуваної інформації, а тому правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

За приписами статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлене статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.

Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного в договорі обсягу аудиторських послуг.

Випадки обов`язкового проведення аудиту фінансової звітності товариства та порядок оприлюднення аудиторського висновку встановлюються Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Враховуючи, що власник частки статутного капіталу зацікавлений в стабільній роботі підприємства, одним із механізмів, що має забезпечити стабільний функціонал, є внутрішній аудит. Відтак, виходячи зі змісту наведеної норми, власник частки статутного капіталу (не менше 10% від статутного капіталу) наділений правом ініціювати проведення внутрішнього аудиту.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, ТОВ "Корнфілд ЛТД" є учасником ТОВ "Іст Агро", якому належить 50% статутного капіталу Товариства, що відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вказує на наявність у нього права ініціювати проведення аудиту фінансової звітності Товариства з залученням аудитора (аудиторської компанії), не пов`язаного майновими інтересами з Товариством, його посадовими особами або учасником.

Наявне право учасника Товариства реалізується, відповідно до частини 2 статті 41 вказаного Закону, шляхом укладення між учасником та визначеним ним аудитором договору про проведення аудиту фінансової звітності Товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Аналіз положень статті 41 зазначеного Закону дає підстави для висновку про те, що для ініціації аудиту фінансової звітності товариства необхідна наявність сукупності таких умов: наявність в учасника-ініціатора 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства; укладення таким учасником з незалежним аудитором (аудиторською фірмою) договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства; зазначення в такому договорі обсягу аудиторських послуг.

При цьому, положення частини 4 цієї статті вказаного Закону містять додаткові вимоги для реалізації права на проведення перевірки аудиту фінансової звітності товариства, невиконання яких за наявністю трьох вищезазначених умов протягом 10 днів з боку виконавчого органу товариства дозволяє встановити наявність факту порушення права учасника: отримання товариством запиту учасника про такий аудит; отримання товариством оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства з визначеним у ньому обсягом аудиторських послуг, що визначають момент відліку 10-ти денного строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2023 у справі №911/2646/21 та від 29.11.2021 у справі №922/3873/20.

Також Верховний Суд сформував такі висновки щодо застосування положень цієї статті в подібних правовідносинах:

- стаття 41 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить жодних застережень та обмежень періоду проведення аудиторської перевірки фінансової діяльності (постанова Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №910/16262/19);

- учасник, реалізуючи своє право на управління Товариством, має право вимагати від нього як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання Товариством документів. У вирішенні спорів за позовами учасників товариств з обмеженою відповідальністю про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому, як і право на отримання інформації про діяльність товариства, є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку. Право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №908/522/20);

- закон передбачає можливість проведення аудиту саме фінансової звітності, а не аудиту господарської діяльності товариства чи перевірку діяльності директора. Такий незначний недолік (неправильне викладення назви аудиторської послуги) в договорі про надання аудиторських послуг не може бути підставою для ігнорування товариством (його виконавчим органом) вимог його учасника та запитів аудитора про надання необхідних для проведення аудиторської перевірки документів, що, в свою чергу, є порушенням права учасника товариства, гарантованого йому статтею 41 Закону "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю" (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №908/522/20).

Так, згідно з пунктами 16.12-16.14 статуту Товариства для здійснення контролю за фінансовою діяльністю Товариства, за рішенням загальних зборів, а також на вимогу ревізійної комісії Товариства і в інших випадках, установлених цим статутом та законом, може призначатись аудиторська перевірка діяльності та звітності Товариства. Порядок проведення аудиторських перевірок діяльності та звітності Товариства встановлюється цим статутом Товариства та законом.

На вимогу будь-кого з учасників товариства може бути проведена аудиторська перевірка річної фінансової звітності Товариства із залученням професійного аудитора, не пов`язаного майновими інтересами з Товариством чи з його учасниками. Витрати пов`язані з проведенням такої перевірки, покладаються на учасника Товариства, на вимогу якого проводиться аудиторська перевірка. Витрати учасника на оплату послуг аудитора можуть бути йому компенсовані Товариством (за рахунок його коштів) за рішенням загальних зборів.

Наведене також узгоджується зі змістом корпоративного договору учасників Товариства від 06.03.2018.

Як зазначає позивач, 08.07.2022 листом він звертався до директора ТОВ "Іст Агро" ОСОБА_2, з вимогою забезпечити проведення аудиту шляхом надання ТОВ "Подільська аудиторська група" всієї необхідної інформації згідно з запитами аудитора від 27.06.2022 №02-01/22-01 та №02-01/22-02. У наведеному листі ТОВ "Корнфілд ЛТД" повідомило про укладення з ТОВ "Подільська аудиторська група" договору про проведення аудиту від 24.06.2022 №02-01/22.

З опису вкладення до цінного листа, датованого 08.07.2022 (поштове відправлення 160) вбачається, що на юридичну адресу ТОВ "Іст Агро" направлений лише лист звернення про проведення аудиту від 08.07.2022.

Докази на підтвердження того, що в указаний період часу ТОВ "Іст Агро" був наданий оригінал договору про проведення аудиту від 24.06.2022 №02-01/22, укладений між ТОВ "Корнфілд ЛТД" та незалежною аудиторською фірмою ТОВ "Подільська аудиторська група", де був визначений обсяг аудиторських послуг, у матеріалах справи відсутні.

Також у матеріалах справи відсутні запити аудитора від 27.06.2022 №02-01/22-01 та від 27.06.2022 №02-01/22-02 про які позивач зазначає в пункті 2 прохальної частини позову, та докази скерування цих запитів до Товариства.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність можливості дослідити та оцінити зміст перелічених документів.

Лист-звернення від 27.06.2022 №02-01/22-03 ТОВ "Подільська аудиторська група" скерований саме до замовника послуг - ТОВ "Корнфілд ЛТД", з проханням до останнього сприяти в надані ТОВ "Іст Агро" запитуваних аудитором документів.

Водночас місцевий господарський суд підставно взяв до уваги доводи відповідача про те, що станом на 27.06.2023, договір про проведення аудиту (аудиторської перевірки) від 24.06.2022 №02-01/22, укладений між ТОВ "Корнфілд ЛТД" з ТОВ "Подільська аудиторська група", припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений сторонами (по 18.07.2022).

Таким чином, у ТОВ "Іст Агро" були відсутні підстави для забезпечення аудитору можливості проведення аудиту та надання йому завірених підписом уповноваженої особи копій запитуваних документів, відповідно до визначеного в договорі обсягу аудиторських послуг.

Докази пролонгації договору від 24.06.2022 №02-01/22 позивачем до матеріалів справи не надані.

З урахуванням наведених обставин, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про недоведеність позивачем факту порушення його прав як учасника ТОВ "Іст Агро", тому позов у частині зобов`язання останнього провести аудит (аудиторську перевірку) шляхом надання документів за запитами аудиторів від 27.06.2022 №01-01/22-01 та від 27.06.2022 №01-01/22-02, листа ТОВ "Корнфілд ЛТД" від 27.06.2023, задоволенню не підлягає.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Згідно з частиною 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76-79 ГПК України, не довів факт порушення корпоративних прав, а відтак, і наявність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Корнфілд ЛТД" задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на ТОВ "Корнфілд ЛТД".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1076/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД".

4. Матеріали справи №927/1076/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 01.03.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова