ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 Справа № 914/3785/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання справу

за позовом: Підприємства житлово комунального господарства Моршинської міської ради, м. Моршин,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарант Груп»,

про повернення майна за договором зберігання товарно матеріальних цінностей,

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

В провадженні господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Підприємства житлово комунального господарства Моршинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарант Груп» про повернення майна за договором зберігання товарно матеріальних цінностей.

Ухвалою від 01.01.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом і від них не надходило жодних заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін, дослідивши наявні у справі докази та викладені в позовній заяві пояснення, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору №1 відповідального зберігання товарно матеріальних цінностей від 17.12.2022, оскільки не повернув майно

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, пояснень по суті позовних вимог не надав, позовні вимоги не спростував, доказів повернення товарно матеріальних цінностей не надав, належним чином повідомлений про розгляд справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.12.2020 між Підприємством житлово-комунального господарства Моршинсько міської ради («Поклажодавець» за Договором, далі по тексту - ПЖКГ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ГРУПП» («Зберігач» за Договором, далі по тексту - ТОВ «БУДГАРАНТ ГРУПП») укладено Договір № 1 відповідального зберігання товарно - матеріальних цінностей (майна) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору МАЙНО, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору, та необхідне для виконання робіт по об`єкту: реконструкція каналізаційних очисних споруд м. Моршин Львівської області (коригування).

Згідно п. 1.4. Договору перелік МАЙНА, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим Договором, його кількість, вартість та комплектність визначаються Сторонами у актах приймання-передачі.

Зберігач зобов`язаний:

- вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності МАЙНА протягом строку зберігання.

- зберігати МАЙНО з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження МАЙНА Поклажодавця.

- нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження МАЙНА Поклажодавця, переданого на зберігання Зберігачу, його комплектність у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання МАЙНА від Поклажодавця та до моменту його повернення Поклажодавцеві.

- повернути МАЙНО Поклажодавцеві за першою письмовою вимогою останнього (пункт 2.1 Договору).

Згідно пункту 3.2 Договору поклажодавець має право у будь-який час вимагати у Зберігача повернення МАЙНА, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини).

Пунктами 7.1 - 7.2 Договору встановлено, що Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується у момент повернення майна Поклажодавцю.

На виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на відповідальне зберігання таке майно:

- засувка клинова GV 16F PN 16 діам. 250 1 шт.;

- щитовий затвор 450*500 мм 1 шт.;

- насос FА 10.78 Z Q = 100 м3/год Н=14 м WILO 1 шт.

Факт передачі майна на відповідальне зберігання підтверджується Актом №1 приймання передачі товарно - матеріальних цінностей (майна) від 17.12.2020 (далі - Акт №1), який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

09.11.2023 ПЖКГ у відповідності до підпункту 2.1.4 пункту 2.1 Договору надіслало на адресу ТОВ «БУДГАРАНТ ГРУПП» вимогу про повернення майна переданого на зберігання вих. № 400 від 08.11.2023, в якій просило повернути майно передане відповідно до Договору та Акту № 1 у семиденний строк з дня отримання Вимоги останнім. Докази надіслання вказаної вимоги містяться в матеріалах справи.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Крім того, згідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до положень ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 938 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Крім того, ст. 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Докази повернення переданого поклажодавцем на зберігання майна матеріали справи не містять. А отже, суд констатує невиконання відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення майна зі зберігання.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76 - 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання про задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТ ГРУПП» (вул. Городоцька, 85, м. Львів, Львівська область, 79016, ) повернути Підприємству житлово-комунального господарства Моршинської міської ради (вул. Привокзальна, 47, м. Моршин, Львівська область, 82482, ) майно, передане відповідно до Договору №1 відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) від 17.12.2020 та Акту №1 приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (майна) від 17.12.2020, а саме: засувка клинова GV - 16F PN 16 діам. 250 1 шт, щитовий затвор 450*500 мм 1 шт, насос FА 10.78 Z Q = 100 м3/год Н = 14 м WILO 1 шт.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГАРАНТГРУПП» (вул. Городоцька, 85, м. Львів, Львівська область, 79016, ) на користь Підприємства житлово - комунального господарства Моршинської міської ради (вул. Привокзальна, 47, м. Моршин, Львівська область, 82482, ) судовий збір в розмірі 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.