УХВАЛА

28 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 910/11679/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши клопотання Громадської організації "Центр захисту інвалідів"

про поновлення касаційного провадження у справі № 910/11679/22

за матеріалами касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 (колегія суддів: Кравчук Г. А. - головуючий, Скрипка І. М., Тищенко А. І.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт"

до Міністерства юстиції України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Громадської організації "Центр захисту інвалідів",

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" (далі - ТОВ "Ларгєнт") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2022 № 4191/5, прийнятого на підставі висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.09.2022.

Рішенням Господарського міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/11679/22 задоволено у повному обсязі позовні вимоги ТОВ "Ларгєнт" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2022 № 4191/5.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України 30.09.2022 № 4191/5, виданий на підставі висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.09.2022.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 скасовано рішення Господарського міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/11679/22 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ "Ларгєнт".

Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Ларгєнт" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову апеляційного господарського суду, а рішення Господарського міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/11679/22 залишити в силі.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Ларгєнт" зазначає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ТОВ "Ларгєнт", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Ларгєнт" вважає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, неправильно застосував положення статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та не врахував висновки щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/16115/20, від 23.11.2021 у справі № 910/11850/20, від 14.12.2022 у справі № 910/20374/21, від 08.03.2023 у справі № 910/17491/21, від 13.04.2023 у справі № 570/277/22.

Крім того, на думку скаржника, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 18, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Громадська організація "Центр захисту інвалідів" (далі - ГО "Центр захисту інвалідів") у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Ларгєнт" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.

Міністерство юстиції України у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Ларгєнт" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.

При підготовці справи до розгляду Верховний Суд установив, що ухвалою Верховного Суду від 01.11.2023 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 916/4093/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт А" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10.01.2024 прийнято до розгляду справу № 916/4093/21.

Передаючи справу № 916/4093/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі № 640/12666/19, від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17, від 10.08.2021 у справі № 240/1127/20, від 22.02.2023 у справі № 640/28931/20, від 27.06.2023 у справі № 640/26706/20, про те, що нетотожність чи відсутність хоча би одного елемента (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті 4 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегія суддів установила, що апеляційний господарський суд у цій справі № 910/11679/22, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ларгєнт", зазначив, що відсутність хоча би одного елемента (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті 4 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З огляду на подібність правовідносин у справі № 910/11679/22 та справі № 916/4093/21 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для зупинення касаційного провадження у справі № 910/11679/22 та ухвалою Верховного Суду від 30.01.2024 зупинила касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/4093/21.

21.02.2024 Верховний Суд зареєстрував клопотання ГО "Центр захисту інвалідів", сформоване 21.02.2024 в системі "Електронний суд". У цьому клопотанні ГО "Центр захисту інвалідів" просить поновити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22.

Оскільки у справі № 910/11679/22 зупинено касаційне провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/4093/21, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 для розгляду клопотання ГО "Центр захисту інвалідів".

ГО "Центр захисту інвалідів" у зазначеному клопотанні зазначає, що у спірних правовідносинах, які виникли у справі № 916/4093/21, до закінчення перегляду якої зупинено касаційне провадження у цій справі № 910/11679/22, застосовані положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції від 16.10.2020, оскільки саме ця редакція наведеного Закону діяла на момент прийняття оспорюваного у справі № 916/4093/21 наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2020 № 3735/5.

Водночас заявник зазначає, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України № 4191/5 у справі № 910/11679/22 було прийнято 30.09.2022, тому до спірних правовідносин у цій справі належить застосовувати положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції Закону від 12.05.2022 № 2255-IX, який набрав чинності 26.07.2022.

ГО "Центр захисту інвалідів" зазначає, що апеляційний господарський суд під час ухвалення постанови у справі № 910/11679/22 помилково застосував приписи статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції від 16.10.2020. Проте ця обставина, на думку заявника, не впливає на результат розгляду справи, оскільки приписи статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції від 26.07.2022 взагалі не обмежують повноваження Міністерства юстиції України з приводу розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав наявністю інформації про судове провадження у зв`язку зі спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Крім того, ГО "Центр захисту інвалідів" зазначає, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі № 640/12666/19, від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17, від 10.08.2021 у справі № 240/1127/20, від 22.02.2023 у справі № 640/28931/20, від 27.06.2023 у справі № 640/26706/20, від яких колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити у справі № 916/4093/21, не впливають як зараз, так і не вплинуть у подальшому на вирішення цієї справи, оскільки вони зроблені з посиланням на норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, яка діяла до 26.07.2022.

Розглянувши клопотання ГО "Центр захисту інвалідів" про поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22, проаналізувавши доводи, викладені у цьому клопотанні, колегія суддів зазначає таке.

За змістом статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.01.2024 у справі № 908/1445/20, від 13.02.2024 у справі № 917/272/23.

Правові підстави для зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227 та 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі. Строки, на які зупиняється провадження у справі, визначені статтею 229 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Приписи статті 228 Господарського процесуального кодексу України встановлюють право суду зупинити провадження у справі.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Отже, зміст статті 228 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що зупинення провадження є саме правом суду. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 915/547/17.

При цьому Верховний Суд зазначає, що на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими. Подібний висновок викладений у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 904/4921/22.

Процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Самі по собі предмет позову та сторони справи можуть не допомогти встановити подібність правовідносин за жодним із критеріїв. Не завжди обраний позивачем спосіб захисту є належним й ефективним. Тому формулювання предмета позову може не вказати на зміст і об`єкт спірних правовідносин. Крім того, сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, коли позивач або відповідач неналежний). Тому порівняння сторін справи не обов`язково дозволить оцінити подібність правовідносин за суб`єктами спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пунктах 96, 97, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 03.10.2023 у справі № 911/1212/22, від 03.10.2023 у справі № 922/3953/21, від 03.10.2023 у справі № 922/1653/21.

У справі № 910/11679/22, що розглядається, предметом позову ТОВ "Ларгєнт" є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2022 № 4191/5, прийнятого на підставі висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.09.2022.

Позовні вимоги ТОВ "Ларгєнт" у справі № 910/11679/22 обґрунтовані, зокрема, тим, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України від 30.09.2022 № 4191/5 є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави (справа № 522/23860/21) та відсутність повноважень Міністерства юстиції України на розгляд скарги.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Ларгєнт" у справі № 910/11679/22, виходив, зокрема, з того, що з урахуванням приписів пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наявність судового спору щодо майна виключає можливість розгляду Міністерством юстиції України скарги на дії реєстратора, оскільки це не належить до його повноважень. Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції у цій справі № 910/11679/22 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ларгєнт", зазначив, що відсутність хоча би одного елемента (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті 4 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, у касаційній скарзі на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 ТОВ "Ларгєнт" посилається на неправильне застосування апеляційним господарським судом статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та, зокрема, відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми права.

У справі № 916/4093/21, до закінчення розгляду якої зупинено касаційне провадження у цій справі № 910/11679/22, предметом позову є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт А" про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2020 № 3735/5 про задоволення скарги.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт А" у справі № 916/4093/21 обґрунтовані, зокрема, невідповідністю скарги приписам статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому у справі № 916/4093/21 суд першої інстанції, установивши, що між скаржником та ОСОБА_1 на час розгляду відповідачем скарги був наявний судовий спір відносно того ж об`єкта нерухомого майна та з тих самих підстав, дійшов висновку про те, що відповідач порушив приписи статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та задовольнив позовні вимоги. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 у справі № 916/4093/21 залишено рішення суду першої інстанції без змін.

Таким чином, Верховний Суд, установивши подібність правовідносин у справі № 910/11679/22 та справі № 916/4093/21 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення касаційного провадження, а тому ухвалою Верховного Суду від 30.01.2024 зупинив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/4093/21. При цьому Верховний Суд врахував, що апеляційний господарський суд при вирішенні справи № 910/11679/22 застосував Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 16.10.2020.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для зупинення касаційного провадження, визначених приписами статті 228 Господарського процесуального кодексу України, Суд враховує думку учасників справи, водночас, керуючись правом, наданим процесуальним законодавством, у кожному конкретному випадку вирішує це питання.

За таких обставин клопотання ГО "Центр захисту інвалідів" про поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 не може бути задоволено.

Оскільки касаційне провадження у справі № 910/11679/22 поновлювалося для розгляду клопотання ГО "Центр захисту інвалідів" та з огляду на відмову у задоволенні цього клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/4093/21.

Керуючись статтями 228, 230, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Громадської організації "Центр захисту інвалідів" про поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22.

3. Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 910/11679/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/4093/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак