ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

15 лютого 2024 року Справа № 926/4850/23

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, місто Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, код 09806443)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 127 726,14 грн,

представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 127 726,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.03.2021 відповідачем підписано заяву-договір №ID9734299 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до якої фізична особа-підприємець ОСОБА_1 приєднався до наведених вище Правил, які розміщені на офіційному сайті банку http://www.tascombank.ua та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 100 000 грн із терміном повернення 23.03.2024 зі сплатою процентів за користування кредитом.

Однак відповідач зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.02.2023 утворилась заборгованість в розмірі 127 726,14 грн, яка складається з: 84 697,97 грн заборгованість за кредитом, 43 028,17 грн відсотки за користування кредитом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 09.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 30.11.2023 та встановив відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропонував надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 30.11.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 14.12.2023.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 14.12.2023 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.01.2024.

Судове засідання 11.01.2024 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 15.01.2024 призначено розгляд справи на 31.01.2024.

Судове засідання 31.01.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Марущака І.В., про що учасники справи були сповіщені повідомленням заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою від 05.02.2024 призначено розгляд справи на 15.02.2024.

Позивач явку свого представника в судове засідання 15.02.2024 не забезпечив, однак суд враховує його клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, що міститься в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Як вбачається з матеріалів справи, до суду повернулося без вручення поштове відправлення з ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.02.2024. У прикріпленій до вказаного поштового відправлення довідці Укрпошти вказана причина невручення за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»: якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвали суду надсилались ФОП ОСОБА_1 на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин та ураховуючи, що позивач просив розглянути справу без його участі, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів без участі представників сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

Відповідач звернувся до позивача з анкетою-заявою про надання кредиту фізичній особі-підприємцю від 17.02.2021.

Заява підписана відповідачем електронно-цифровим підписом 23.03.2021, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

24.03.2021 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису укладено заяву-договір № ID 9734299, відповідно до якого останній приєднався до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»).

Відповідно до п.1.1 заяви-договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку (п.1.2 заяви-договору).

Умови надання кредиту визначено розділом 2 заяви-договору.

Розмір кредиту: 100 000,00 гривень; валюта кредиту: гривня; вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 48% річних, розмір комісійної винагороди за видачу кредиту: не передбачається; розмір штрафу (плати) за дострокове/частково дострокове погашення кредиту: 1% від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку; терміни і порядок погашення кредиту: погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, числа в яке було укладено договір. Погашення антуїтетного платежу здійснюється в день згідно графіку погашення кредиту (календарного числа дати укладання договору), у разі внесення платежу в розмірі, що перевищує плановий платіж, сума грошових коштів сплачених позичальником, зараховується банком в рвхунок погашення наступного платежу та погашається в день згідно графіку, сума яка лишилася після сплати планового платежу перераховується на погашення заборгованості (тіла кредиту) позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Розмір останнього антуїтетного платежу (останніх платежів) може відрізнятися від розміру антуїтетного платежу встановленого згідно умов договору (графіку погашення кредиту) і буде становити суму фактичної заборгованості за кредитом, що залишилася після сплати позичальником всіх попередніх ануїтетних платежів; сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у додатку №1 до цього договору та доступний клієнту у системі «ТАС24 Бізнес», строк кредиту: 60 місяців з дати укладення договору.

Відповідно до розділу 3 заяви-договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів, згідно графіку погашення кредиту. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п.2.7 цього договору (строк кредиту).

Цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному підприємстві «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є кредитним договором (п.4.1 заяви-договору). Цей договір є договором приєднання у визначені ст.634 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим:

- умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tasсombank.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому;

- особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов;

- у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладання;

- вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України (п. 4.2 заяви-договору).

Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (п.4.3 заяви-договору).

Пунктом 4.5 заяви-договору визначено, що дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладення договору.

Відповідно до графіку погашення кредиту (додаток 1 до заяви-договору) щомісячна сума платежу за кредитом становить 5341,00 гривень.

Заяву-договір № ID 9734299 з додатком 1 підписано позивачем та відповідачем шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів 24.03.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Кошти у розмірі 100 000,00 гривень, за договором № ID 9734299 від 24.03.2021, відповідачем отримано у передбачений кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на особовий рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 24.03.2021 по 11.02.2023.

З 24.03.2021 по 10.02.2023 нараховано проценти за користування кредитом у загальному розмірі 81 499,70 гривень за даними банківських виписок по особовому рахунку за період з 24.11.2021 по 11.02.2023.

Відповідачем частково виконано договірні зобов`язання та сплачено суму тіла кредиту у розмірі 15 302,03 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 38 471,53 гривень, що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками, розрахунком позивача та не спростовано під час розгляду справи.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача, станом на 11.02.2023, склала 127 726,14 грн, з якої: 84 697,97 грн заборгованість за кредитом, 43 028,17 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

16.01.2023 позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою №491-70.2.2 від 11.01.2023, про що свідчить опис вкладення у цінний лист з відбитком поштового відділення на ньому.

У повідомленні-вимозі позивачем визначено заборгованість по кредиту станом на 11.01.2023 та висунуто вимогу достроково повністю повернути кредит.

Одночасно дане звернення містить застереження, у випадку погашення простроченої заборгованості у встановлені цим повідомлення строки, повідомлення вважати таким, що втратило свою силу.

Враховуючи те, що відповідач не здійснив повернення кредитних коштів, позивач звернувся до суду позовом у даній справі про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості за кредитним договором.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ГК України визначено, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст. 639 вказаного кодексу України).

Відповідно до п.п. 8, 12 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи; електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

За змістом ч.6 ст. 18 вказаного Закону України кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання електронних даних за участю третіх осіб, може здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без їх використання.

Зі змісту витягу з онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) вбачається, що сторонами підписано відповідний кредитний договір із дотриманням вищевказаних положень закону, а тому договір є таким, що укладений у письмовій формі. Доказів протилежного учасниками справи суду не подано.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи кредитного договору, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши вказану заяву-договір відповідач підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі, та в офіційних документах наданих банку. Надані до банку документи є чинними (дійсними). Відповідач погодився з тим, що публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору розміщена на сайті www.tascombank.ua, умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», правила обслуговування корпоративних клієнтів та тарифи банку разом з цією заявою-договору становлять договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами.

Так, зі змісту договору вбачається, що при його укладенні сторонами було погоджено усі істотні умови договору, а саме: сума кредитних коштів, які надаються відповідачу, строк їх повернення, домовленість про сплату процентів, відповідальність за порушення строків погашення кредиту.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2021 банк виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 100 000,00 гривень, що підтверджується відповідною банківською випискою.

Факт отримання грошових коштів в порядку норм Господарського процесуального кодексу України не спростовано.

Відтак, за висновками суду, наведені вище обставини та фактична видача відповідачу грошових коштів свідчать про виникнення між сторонами кредитних правовідносин та волю сторін до настання відповідних правових наслідків, що не суперечить вимогам ст.205 Цивільного кодексу України.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось вище, у розділі 2 договору банк та позичальник домовились, що погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту, зазначеного у додатку №1 до договору, за змістом якого на відповідача покладено обов`язок із погашення кредиту у відповідних частинах до 24 числа (включно) кожного місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, та сплати процентів згідно погодженої процентної ставки.

Виходячи з обставин справи, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом виконав лише частково.

Відповідно до п. 18.2.23.8. Правил банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, право банку на отримання яких передбачено цим договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п.18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Тобто наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у банку права вимагати дострокового повернення суми кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України.

Доказів повного погашення кредиту матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що відповідач допустив прострочення строків погашення відповідного кредиту, у позивача наявне право вимоги дострокового повернення суми кредиту.

Як вбачається з виписок Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» по особовому рахунку позичальника та розрахунку заборгованості, станом на 11.02.2023 у відповідача наявна заборгованість по тілу кредиту 84 697,97 грн, відсоткам 43 028,17 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу кредиту, відповідачем не надано доказів повернення кредитних коштів своєчасно та в повному обсязі, позовні вимоги про стягнення 84 697,97 грн заборгованості за кредитом та 43 028,17 грн заборгованості за процентами підлягають задоволенню у повному обсязі.

VІ. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього наявна заборгованість за кредитом в загальному розмірі 127 726,14 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн платіжною інструкцією № 1496 від 12.07.2023.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, місто Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, код 09806443) заборгованість за заявою-договором № ID9734299 від 24.03.2021 в сумі 84 697,97 грн та заборгованість за процентами в сумі 43 028,17 грн, а також 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 23 лютого 2024 року.

Суддя І.В. Марущак