ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 927/994/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Ємця А.А., Мачульського Г.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

на ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2023 та

постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023

за заявами товариства з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт»

про видачу дублікатів наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 927/994/21 від 27.04.2023

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

про стягнення 3 912 418,62 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт» (далі - ТОВ «Ічня Екопродукт») звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі - ТОВ «Манад»), у якому позивач просив суд стягнути з відповідача 3 466 471,29 грн, з яких 2 892 876,00 грн заборгованості за поставлений товар, 309 261,29 грн пені, 66 180,15 грн - 3% річних та 198 280,12 грн інфляційних втрат. У подальшому, судом розглядався спір з урахуванням поданих позивачем заяв про збільшення позовних вимог, які були прийняті судом, а саме 3 912 418, 62 грн, з яких 2 892 750,00 грн заборгованості за поставлений товар, 337 554,49 грн пені, 95 282,03 грн 3% річних та 586 832,10 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду від 30.08.2022 (суддя Шморгун В.В.) позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 2 892 750,00 грн заборгованості за поставлений товар, 218 977,21 грн пені, 95 282,03 грн 3% річних, 586 832,10 грн інфляційних втрат, 56 907,62 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. У решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду від 13.09.2022 (суддя Шморгун В.В.) стягнуто з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 38 787,68 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення суду від 30.08.2022 та додаткове рішення суду від 13.09.2022 оскаржувались в апеляційному та касаційному порядках.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 рішення суду від 30.08.2022 та додаткове рішення суду від 13.09.2022 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 стягнуто з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 грн.

Господарським судом Чернігівської області 27.04.2023 на примусове виконання судових рішень видано накази, а саме на виконання:

- рішення Господарського суду від 30.08.2022 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 2 892 750,00 грн заборгованості за поставлений товар, 218 977,21 грн пені, 95 282,03 грн 3% річних, 586 832,10 грн інфляційних втрат, 56 907,62 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги (далі - Наказ №1);

- додаткового рішення Господарського суду від 13.09.2022 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 38 787,68 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката (далі - Наказ №2);

- додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 28 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (далі - Наказ №3).

Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2023 відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022, додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023.

ТОВ «Ічня Екопродукт» до Господарського суду Чернігівської області подано заяви від 20.07.2023 № 22, 23, 24 про видачу дублікатів цих наказів (далі -Дублікати наказів).

Обґрунтовуючи подані заяви, заявник зазначив, що накази від 27.04.2023 Господарського суду Чернігівської області втрачені стягувачем, внаслідок чого унеможливилося пред`явлення їх до виконання, що підтверджується довідкою від 13.07.2023 №19, яка підписана керівником ТОВ «Ічня Екопродукт». Заявник також зазначив, що строк пред`явлення наказів до виконання спливає 28.02.2026, тому існують усі передумови для видачі дублікатів відповідних наказів.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції та постанов суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2023 (суддя Шморгун В.В.), яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 (колегія суддів: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.), заяву ТОВ «Ічня Екопродукт» про видачу дубліката наказу господарського суду Чернігівської області від 27.04.2023 у справі №927/994/21 задоволено. Видано дублікат наказу на виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 30.08.2022 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 2 892 750,00 грн заборгованості за поставлений товар, 218 977,21 грн пені, 95 282,03 грн 3% річних, 586 832,10 грн інфляційних втрат, 56 907,62 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2023 (суддя Шморгун В.В.), яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 (колегія суддів: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.), заяву ТОВ «Ічня Екопродукт» про видачу дубліката наказу господарського суду Чернігівської області від 27.04.2023 у справі №927/994/21 задоволено. Видано дублікат наказу на виконання додаткового рішення господарського суду Чернігівської області від 13.09.2022 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» 38 787,68 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2023 (суддя Шморгун В.В.), яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 (колегія суддів: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.), заяву ТОВ «Ічня Екопродукт» про видачу дубліката наказу господарського суду Чернігівської області від 27.04.2023 у справі №927/994/21 задоволено. Видано дублікат наказу на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 про стягнення з ТОВ «Манад» на користь ТОВ «Ічня Екопродукт» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн 00 коп.

Стислий виклад вимог касаційних скарг

ТОВ «Манад» звернулося із касаційними скаргами, в яких просить ухвали місцевого Господарського суду від 25.07.2023 та постанови суду апеляційної інстанції від 15.11.2023 скасувати та передати справу на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційні скарги подані на підставі пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права судом апеляційної інстанції після перегляду ухвал місцевого суду, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України, пункту 1 частини першої та пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Як вбачається з текстів касаційних скарг, основними аргументами ТОВ «Манад», які, на його думку, можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних ухвал та оскаржуваних постанов, - є порушення норм процесуального права, зокрема:

1) відсутність належної реєстрації заяв про видачу дублікатів наказів;

2) відсутність станом на 25.07.2023 протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, що свідчить про неповноважний склад суду;

3) недослідження апеляційним господарським судом доказів;

4) ненаправлення до ТОВ «Манад» примірників заяв про видачу дублікатів наказів і не надання суду доказів такого направлення, що свідчить, на переконання ТОВ «Манад», про порушення вимог статті 170 ГПК України.

Доводи інших учасників справи.

У відзиві на касаційні скарги (документ сформовано в системі «Електронний суд» 13.02.2024) ТОВ «Ічня Екопродукт» заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просить касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Крім того, ТОВ «Ічня Екопродукт» у своєму відзиві також зазначило про попередній орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести в суді касаційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.

Від ТОВ «Манад» до Верховного Суду надійшли письмові пояснення у справі (документ сформовано в системі «Електронний суд» 13.02.2024).

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

Верховний Суд під час оцінки доводів скаржника виходить з таких міркувань.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (подібні приписи містяться також у статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Приписами статті 326 ГПК України унормовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до частини першої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат». Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів враховує, що приписи Господарського процесуального кодексу України не надають суду право відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа є сталою та послідовною і викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12, від 10.10.2023 у справі №12/106, від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду згідно з підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11).

Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Господарські суди попередніх інстанцій, розглянувши заяви ТОВ «Ічня Екопродукт» про видачу дублікатів наказів Господарського суду Чернігівської області, дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення цих заяв, оскільки встановили втрату таких документів та своєчасність звернення стягувача до господарського суду.

Наведене свідчить про правильне застосування судами положень підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України під час прийняття оскаржуваних рішень в частині розгляду заяв про видачу дублікатів виконавчих документів.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що заяви ТОВ «Ічня Екопродукт» про повторну видачу судових наказів від 20.07.2023 №22,23, 24 зареєстровані судом 20.07.2023 за вх.№№ 2143, 2143, 2442 та містять резолюцію судді «До справи (дата 20.07.2023) /підпис/». Також судом апеляційної інстанції надано оцінку довідці від 28.07.2023 №163/2023 у справі №927/994/21 про наступне: « 20.07.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшли три заяви про повторну видачу судового наказу по справі №927/994/21. Працівником відділу документального забезпечення дані заяви були розцінені як заяви про повторне направлення судових наказів та зареєстровані як документи по справі. Після розгляду заяв суддею Шморгуном В.В. було встановлено, що вищевказані заяви є заявами про видачу дублікату та були зареєстровані відповідним чином». Апеляційний господарський суд зауважив, що подані позивачем в паперовому вигляді заяви щодо видачі дубліката наказу від 20.07.2023 на першій сторінці містять заголовок «про повторну видачу судового наказу» та зареєстровані судом 20.07.2023, про що свідчить відповідна відмітка суду, а також їх реєстрація в автоматизованій системі документообігу суду.

Аргументи касаційних скарг не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів, оскільки такі аргументи зводяться до незгоди скаржника з висновками суду попередніх інстанцій стосовно встановлення ними обставин справи та містять посилання на обставини, які були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій та були спростовані ними. Водночас, суд касаційної інстанції, в силу положень частини другої статті 300 ГПК України, позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Верховний Суд також звертає увагу, що доводи касаційних скарг фактично зводяться до незгоди скаржника з висновками судів попередніх судових інстанцій щодо відмови у визнанні дублікатів виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та спонукають суд касаційної інстанції на переоцінку вже встановлених судами обставин у судовому рішенні, яке у вказаній частині не підлягає оскарженню в касаційному порядку в силу вимог процесуального закону.

Крім того, як зазначалось вище видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, а тому аргументи ТОВ «Манад» щодо ненадсилання йому (як боржнику) заяв про видачу дублікатів наказів не містять вагомих обґрунтувань та відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

При цьому термін «повноважний склад суду» слід сприймати як наявність повноважень суддів щодо здійснення ними своїх професійних обов`язків: компетентність у розумінні наявності повноважень на розгляд справ у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної ГПК України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова практика свідчить про те, що вказана підстава для скасування судових рішень застосовується у випадку, коли оскаржуване судове рішення прийняте судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності) (статті 20 - 31 ГПК України) або з порушенням порядку визначення складу суду (статті 32, 36 ГПК України).

Верховний Суд не вбачає передбачених вказаною нормою процесуального права підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в цій справі з огляду на таке.

Як вже зазначалось вище, відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Із встановлених попередніми судовими інстанціями обставин вбачається, що передані 20.07.2023 судді Шморгуну В.В. заяви ТОВ «Ічня Екопродукт» містили штамп з датою та вхідним номером, тобто були зареєстровані. Таким чином, на час постановлення судом ухвал від 25.07.2023 про видачу дублікатів наказів заяви ТОВ «Ічня Екопродукт» були зареєстровані (незважаючи на недоліки такої реєстрації) і розглянуті повноважним складом суду. Доказів, які б спростовували зазначені обставини ТОВ «Манад» не надано.

Судом касаційної інстанції відхиляються наведені в касаційних скаргах доводи скаржника як такі, що не ґрунтуються на правильному тлумаченні і застосуванні вище наведених норм права.

Поряд з тим, як відзначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» (заява № 24465/14), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, одним з основоположних аспектів якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхні рішення, що набрали законної сили, не може ставитися під сумнів (див. також справу «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії», заява № 52854/99), існування яких скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (рішення від 28.10.2020 №4241/03, §54, ЄСПЛ) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів касаційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Водночас суд касаційної інстанції приймає доводи, наведені у відзивах на касаційну скаргу, у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у цій постанові.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Суд вважає, що наведені у касаційних скаргах доводи не спростовують того, що ухвали місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже підстав для їх зміни чи скасування немає.

Судові витрати

Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки, Верховний Суд касаційні скарги залишає без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» залишити без задоволення, а ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 у справі № 927/994/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Г. Мачульський