РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2024Справа №910/16269/23

За позовомАкціонерного товариство "Українська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл"
простягнення заборгованості у розмірі 1 953 767,56 грн
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Павлова І.В.
від відповідача:Лиштва Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" про стягнення заборгованості у розмірі 1 953 767,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Українська залізниця" вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 від 01.02.2023 та згідно за залізничних накладних №41745068, №41745084, №41751926, №41752015 було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" послуги з перевезення вантажу загальною вартістю 2 132 098,10 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність у відповідача обов`язку сплатити за залізничною накладною №41728437 використання власного вагону №74088303 за дві доби (16.06.2023 та 17.06.2023) перебування за межами України суму 11 520,00 грн.

За твердженнями позивача, незважаючи на гарантійний лист Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" №17-06/23 від 17.06.2023, відповідачем неналежно виконано свої грошові зобов`язання за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 від 01.02.2023, у зв`язку з чим у нього виник борг перед Акціонерним товариством "Українська залізниця" у розмірі 1 770 360,70 грн, який підлягає стягненню в судовому порядку.

До того ж, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 від 01.02.2023 позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" пені у розмірі 172 432,32 грн та 3% річних у розмірі 10 974,54 грн, нарахованих за період з 18.06.2023 по 01.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 відкрито провадження у справі №910/16269/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 23.11.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 відкладено підготовче засідання на 07.12.2023 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/16269/23; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 16.01.2024.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 задоволено клопотання відповідача про відкладення засідання; встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов - 1 тиждень; відкладено судове засідання на 25.01.2024.

24.01.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" надійшли пояснення, в яких відповідач вказує, що 25.10.2023 на виконання своїх зобов`язань за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 від 01.02.2023 перерахував на спеціальний рахунок позивача кошти у розмір 5 000 000,00 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 запропоновано позивачу надати відомості, які підтверджують зарахування коштів, а також пояснення щодо цих коштів; встановлено позивачу строк для надання відомостей та пояснень - до 12.02.2024; відкладено судове засідання на 13.02.2024.

09.02.2024 Акціонерним товариством "Українська залізниця" сформовано в системі "Електронний суд" письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що 25.10.2023 за рахунок сплаченої відповідачем суми у розмірі 5 000 000,00 грн було частково погашено заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", в тому числі було погашено за спірними перевізними документами суму основного боргу 1 770 360,70 грн та пеню - 172 432,32 грн. Сума 3% річних у розмірі 10 974,54 грн не була погашена за рахунок здійсненої оплати, так як не була виставлена по особовому рахунку відповідача.

В судове засідання 13.02.2024 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких позивач просив суд задовольнити позов в частині стягнення 3% річних, а відповідач проти стягнення з нього 3% річних не заперечував.

В судовому засіданні 13.02.2024 судом завершено розгляд справи №910/16269/23 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (замовник) укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 (надалі - Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13. Договору замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в Додатку 1-2 до Договору. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Згідно п. 4.2 Договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розд. 15 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього договору.

У пункті 4.4 Договору вказано, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати:

- провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних;

- суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами;

- плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях;

- штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо;

- неустойки, нарахованої, згідно з додатками до договору та відображеної в інформаційному повідомленні;

- пені.

Відповідно до п. 4.6 Договору зведена відомість формується перевізником на підставі інформаційних повідомлень передбачених умовами договору, та направляється для підписання замовником не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним. В зведеній відомості відображається плата за використання власних вагонів перевізника за межами України, плата за використання власних транспортерів перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) по території України та за межами України, а також плата за послуги із супроводження великовантажних транспортерів спеціальним вагоном з бригадою, штрафи, неустойка, пеня, інші платежі, передбачені умовами договору. Наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє перевізника права здійснити донарахування не врахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього підстав. Замовник упродовж 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість.

У випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку замовника коштів, у розмірі необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, перевізник має право припинити надання послуг за договором, у т.ч., приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. При наявності заборгованості перевізник має право, відповідно до ст.ст. 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості (п. 5.1 Договору).

У пункті 5.2 Договору сторонами було погоджено, що у випадку виникнення заборгованості за договором замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу. За наявності заборгованості, із перерахованих замовником грошових коштів за договором у першу чергу погашається пеня, у другу чергу - основна сума боргу, а залишок коштів зараховується як попередня оплата. Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за договором та/або дата здійснення коригування плати, передбачених договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (п. 12.1 Договору).

Листом вих. №17-06/23 від 17.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" звернулось до Акціонерного товариство "Українська залізниця", відповідно до якого відповідач просив прийняти цистерни з паливом оборонного призначення до перевезення з відстрочкою платежу. Відповідач гарантував здійснити оплату в повному обсязі протягом 19.06.2023-20.06.2023.

Як стверджує Акціонерне товариство "Українська залізниця", на момент звернення до позивача на особовому рахунку відповідача обліковувався залишок коштів у розмірі 373 257,52 грн.

Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення наступні вантажі, вантажовідправником та вантажоодержувачем яких було Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл":

- 17.06.2023 за залізничною накладною СМГС №41745068 8 цистерн (№№ 73992364, 72323207. 73731218, 73977472, 74734146, 75079558. 74938838,74952334), вантаж - масло середнтяжке, паливо авіаційне, паливо для реактивних двигунів, зі станції Рені Одеської залізниці до станції призначення Одеса-Застава 1 із визначеною загальною сумою провізних платежів у розмірі 493 687,74 грн;

- 17.06.2023 за залізничною накладною СМГС №41745084 8 цистерн (№№ 73987117, 74948043, 74946930, 74751744, 74748658, 74736067, 73738445, 50944610), вантаж - масло середнтяжке, паливо авіаційне, паливо для реактивних двигунів, зі станції Рені Одеської залізниці до станції призначення Одеса-Застава 1 із визначеною загальною сумою провізних платежів у розмірі 487 452,34 грн;

- 18.06.2023 за залізничною накладною СМГС №41751926 5 цистерн ( №№ 74751272, 74729344, 74127846, 74035403, 73956179), вантаж - масло середнтяжке, паливо авіаційне, паливо для реактивних двигунів, зі станції Рені Одеської залізниці до станції призначення Одеса-Застава 1 із визначеною загальною сумою провізних платежів у розмірі 307 324,95 грн;

- 18.06.2023 за залізничною накладною СМГС №41752015 8 цистерн (№№75079657, 74737016, 74733783, 74729161, 74127465, 74126657, 73613168, 72810443), вантаж - масло середнтяжке, паливо авіаційне, паливо для реактивних двигунів, зі станції Рені Одеської залізниці до станції призначення Одеса-Застава 1 із визначеною загальною сумою провізних платежів у розмірі 488 283,44 грн (без ПДВ).

Крім того, позивач вказує на нарахування плати за залізничною накладною СМГС №41728437 відповідно до п. 3.3 Договору за використання власного вагону №74088303 за дві доби (16.06.2023 та 17.06.2023) перебування за межами України в сумі 11 520,00 грн (в т.ч. ПДВ). Ставка плати за використання вагону-цистерни в червні 2023 року склала 4 800,00 грн за добу (4800,00 грн. х 2 доби = 9 600,00 грн (без ПДВ). Плата за використання вагону №74088303 відображена в інформаційному повідомленні №2206005 та списана 23.06.2023 з особового рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл".

Сума нарахованої плати відображена в зведеній відомості №6 від 30.06.2023.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця" про неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" своїх грошових зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу у загальному розмірі 1 770 360,70 грн, пені у розмірі 172 432,32 грн та 3% річних у розмірі 10 974,54 грн.

Відносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (надалі - Правилами користування вагонам і контейнерами), та іншими підзаконними актами.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами у даній справі Договір є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання глави 64 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України, положень Закону України "Про залізничний транспорт".

Перевезенням вантажів, відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України, визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, Акціонерне товариство "Українська залізниця" вказує, що станом на дату звернення до суду у Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" був наявний прострочений борг за Договором з оплати відповідачем наданих йому у червні 2023 року послуг перевезення вантажу та донарахованої плати за використання власного вагону за дві доби перебування за межами України, загальний розмір якого (з урахуванням наявності частини коштів на особовому рахунку відповідача, за рахунок яких було частково погашено борг) складає 1 770 360,70 грн.

Судом враховано, що за умовами Договору оплата послуг мала відбуватись на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, однак суд дійшов висновку, що шляхом направлення відповідачем листа вих. №17-06/23 від 17.06.2023 та прийняття позивачем до перевезення вантажу відповідача за недостатності коштів на особовому рахунку сторонами було погоджено оплату послуг на умовах відтермінування - до 20.06.2023 (включно).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тотожні приписи містяться у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або загалі не приступив до виконання зобов`язання, або, якщо і приступив, але не виконав його у встановлений договором або законом термін.

25.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" було перераховано на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" кошти у розмірі 5 000 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №26 від 25.10.2023.

Позивач підтвердив, що за рахунок вказаних коштів погашено основний борг у розмірі 1 770 360,70 грн та пеню у розмірі 172 432,32 грн. Сума 3% річних у розмірі 10 974,54 грн не була погашена за рахунок здійсненої оплати, так як не була виставлена по особовому рахунку відповідача.

Судом враховано, що борг у розмірі 1 770 360,70 грн та пеня у розмірі 172 432,32 грн сплачені відповідачем після звернення Акціонерного товариства "Українська залізниця" до суду із даним позовом.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення (закриття) провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

Враховуючи, що частина спірної заборгованості у розмірі 1 942 793,02 грн була сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, то провадження у цій частині підлягає закриттю, так як вказаний предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи.

Попри наведене, відповідачем з простроченням оплачено надані позивачем послуги та на даний час спір у справі наявний виключно в частині стягнення 3% річних.

Відповідач проти обґрунтованості вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 10 974,54 грн не заперечував.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, та враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача проти правильності здійсненого Акціонерним товариством "Українська залізниця" розрахунку, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача нарахованих на суму боргу 3% річних у розмірі 10 974,54 грн.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" підлягають стягненню 3% річних у розмірі 10 974,54 грн. Провадження у справі №910/16269/23 за вимогами про стягнення суми боргу у розмірі 1 770 360,70 грн та пені у розмірі 172 432,32 грн слід закрити.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Акціонерним товариством "Українська залізниця" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача коштів у загальному розмірі 1 953 767,56 грн.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви Акціонерне товариство "Українська залізниця" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 23 445,21 грн (1 953 767,56 грн х 0,015 х 0,8).

В той же час, Акціонерним товариством "Українська залізниця" за звернення до Господарського суду міста Києва із майновою вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" коштів у розмірі 1 953 767,56 грн сплачено судовий збір у розмірі 29 306,51 грн (платіжне доручення №7907 від 15.09.2023).

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 5 861,30 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 5 861,30 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/16269/23.

При цьому зважаючи на необхідність вирішення питання з приводу повернення судового збору з Державного бюджету України у зв`язку з фактичним визнанням відповідачем частини позовних вимог, то суд, керуючись принципом процесуальної економії вважає та з метою недопущення надмірного формалізму при застосування положень Закону України "Про судовий збір", вважає за доцільне за власною ініціативою повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір в цій частині.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" було фактично визнано позов в частині вимог про стягнення боргу та пені шляхом їх оплати в дату відкриття провадження у справі №910/16269/23 (тобто на стадії підготовчого провадження), суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в частині, що підлягала оплаті за визнані відповідачем вимоги, а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків за визнані вимоги покладається на відповідача.

Щодо іншої частини судового збору, пропорційної сумі заявлених до стягнення 3% річних (які були фактично визнані відповідачем на стадії розгляду справи №910/16269/23 по суті), то витрати по сплаті судового збору в цій частині відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з огляду на задоволення цієї вимоги повністю.

Таким чином, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір у розмірі 17 518,06 грн, а інша частина судового збору у розмірі 11 788,45 грн у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл".

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 36Д, офіс 45 "З"; ідентифікаційний код 43821306) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) 3% річних у розмірі 10 974 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн 54 коп та судовий збір у розмірі 11 788 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 45 коп. Видати наказ.

3. Провадження в частині вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" суми основного боргу у розмірі 1 770 360,70 грн та пені у розмірі 172 432,32 грн закрити.

4. Повернути Акціонерному товариству "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) з Державного бюджету України судовий збір в частині 17 518 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 06 коп., сплачений за платіжним дорученням №7907 від 15.09.2023. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 26.02.2024.

Суддя Р.В. Бойко