УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 910/10049/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Буравльов С. І., Андрієнко В. В., Шапран В. В.

від 05.12.2023

за позовом ОСОБА_1

до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича

про визнання рішення загальних зборів кооперативу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", оформленого протоколом зборів уповноважених від 20.06.2018;

- визнання незаконними дій Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича, які полягають у безпідставному внесенні 22.06.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2";

- скасування реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійсненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим Володимиром Володимировичем, згідно з яким 22.06.2018 змінено відомості про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/10049/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано недійсним рішення загальних зборів Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", оформленого протоколом зборів уповноважених від 20.06.2018; скасовано реєстраційний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим Володимиром Володимировичем, згідно з яким 22.06.2018 змінено відомості про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою від 18.07.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/10049/21.

ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 500,00 грн та поштові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 123,98 грн.

Ухвалою від 05.12.2023 у справі № 910/10049/21 Північний апеляційний господарський суд залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі № 910/10049/21, в якій просить її скасувати та передати справу № 910/10049/21 до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

18 липня 2023 року Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/10049/21. Повний текст вказаної постанови складений 31.07.2023. Отже, враховуючи вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, строк подання доказів понесених витрат на правову допомогу, з урахуванням вихідних днів, сплинув 24.07.2023.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 лише 11.09.2023 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій також просив поновити строк на подання доказів понесених судових витрат (том 3, аркуші справи 2-3). При цьому у якості поважних причин пропуску процесуального строку на подання доказів понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 отримав 06.09.2023.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В касаційні скарзі ОСОБА_1 звертає увагу, що не був обізнаний про судове засідання Північного апеляційного господарського суду, призначене на 18.07.2023, оскільки також не був присутнім у судовому засіданні 04.07.2023.

Водночас, у матеріалах справи № 910/10049/21 міститься заява ОСОБА_1 від 05.06.2023, в якій зазначено, що ОСОБА_1 не заперечує проти розгляду справи без його участі та вказано, що докази понесених судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення апеляційним судом (том 2, аркуш справи 237). Крім того, в касаційній скарзі скаржник зазначає, що копію ухвали Північного апеляційного господарського суду про призначення судового засідання на 18.07.2023 йому було вручено 19.07.2023, а отже саме з тієї дати ОСОБА_1 був обізнаний про судове засідання 18.07.2023 та мав можливість дізнатись про результати його проведення.

Згідно із правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. До того ж частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. А отже ОСОБА_1 хоча і не був присутнім у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, проте мав можливість дізнатися про результати таких судових засідань і стан розгляду, зокрема, його апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку для подання доказів понесення судових витрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення ОСОБА_1 процесуального строку на подання доказів понесених судових витрат, оскільки ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про результат розгляду справи в суді апеляційної інстанції і вчасно подати відповідні докази понесених витрат.

Згідно із частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі № 910/10049/21 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в судовому рішенні про перегляд якого подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/10049/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді І. Д. Кондратова

В. І. Студенець