ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6325/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

представники сторін в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 року (суддя Примак С.А.) у справі № 904/6325/21

за заявою ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг

про визнання неплатоспроможним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 року у даній справі:

- відмовлено у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією боргів №01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника;

- відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника;

- задоволено клопотання АТ КБ "ПриватБанк" від 11.05.2023 року про закриття провадження у справі;

- задоволено клопотання АТ "Альфа-Банк" про закриття провадження у справі (вх. суду №19161/22 від 22.06.2022 року);

- припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 ;

- припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів;

- провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що:

- ОСОБА_1 самоусунулася від виконання свого обов`язку щодо співпраці з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні змісту плану реструктуризації боргів боржника;

- ОСОБА_1 особисто не брала участі у жодному судовому засіданні, її представник - ОСОБА_2 останній раз був присутній у судовому засіданні 18.07.2022 року;

- ОСОБА_1 не було надано до суду інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами;

- поведінку ОСОБА_1 , яка жодного разу не була присутня у судових засіданнях, не виходила на зв`язок з керуючим реструктуризацією, не співпрацювала з кредиторами, не можна вважати добросовісною.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, направити справу до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає наступні обставини:

- арбітражним керуючим було додано до матеріалів справи звіт про результати інвентаризації майна фізичної особи ОСОБА_1 , з якого вбачається, що в результаті проведеної інвентаризації станом на 09.12.2021 будь-якого майна (як рухомого та і нерухомого), майнових прав, грошових коштів, інших активів, що належать ОСОБА_1 або члену її сім`ї ОСОБА_4 не виявлено. До даного звіту долучено акт інвентаризації та документи, що підтверджують належну організацію та проведення інвентаризації майна ОСОБА_1 ;

- на виконання ухвали господарського суду від 09.11.2022 року у даній справі, а також у відповідь на запит арбітражного керуючого, відповідними органами та установами було надано інформацію стосовно боржника. Вказані документи підтверджують відсутність майна у боржника та членів її сім`ї;

- відповідно до звіту арбітражного керуючого про результати перевірки декларації фізичної особи ОСОБА_1 будь-яких розбіжностей між фактичним станом справ та зазначеними боржником в декларації відомостями станом на 13.12.2021 року не виявлено;

- через відсутність будь-яких офіційних доходів у ОСОБА_1 з 2020 року і по теперішній час, реструктуризація її боргів можлива лише шляхом їх повного списання;

- незрозумілим є твердження, що ОСОБА_1 самоусунулася від виконання свого обов`язку, оскільки на зв`язку з арбітражним керуючим був адвокат боржника;

- у ході розгляду справи боржник не проігнорувала жодного зобов`язання, якщо таке було надано їй судом;

- боржник не з`являлася у судове засідання, так як скористалася законним правом на розгляд справи без її участі та повідомила про це суд;

- всі запитувані судом, а також передбачені законодавством документи для розгляду справи щодо її неплатоспроможності, ОСОБА_1 надала; неявка боржника у судове засідання не перешкоджала розгляду справи;

- інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів, та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами, боржник не надала тому, що така інформація ані судом, ані кредиторами не запитувалася. Водночас, чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює прямого обов`язку боржника надати саме таку інформацію;

- судом не враховано той факт, що кредитори не з`являлися ані на збори кредиторів, ані в судові засідання, а також проігнорували зобов`язання суду надати протокол засідання зборів кредиторів. Отже, саме кредитори не прийняли жодного рішення та проявили недобросовісну поведінку;

- у даному випадку причиною неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів є саме бездіяльність кредиторів, які ухилилися від участі у зборах кредиторів для розгляду плану реструктуризації.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Альфа-Банк" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції Акціонерне товариство "Альфа-Банк" посилається на те, що запропонований план реструктуризації не відповідав вимогам діючого законодавства та фактично не передбачав реструктуризації боргів та їх погашення, тому не міг бути затверджений, що говорить про недобросовісність боржника та про його намагання списати всі борги.

30.01.2024 року сторони наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у поданих клопотаннях просять розглянути справу за їх відсутності.

Враховуючи, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а неявка їх представників не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутністю учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із завою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року, зокрема відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи арбітражного керуючого Мудрика Івана Владиславовича.

10.11.2021 року на офіційному веб-сайті судової влади опубліковано оголошення №67567 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

02.02.2022 року до господарського суду від керуючого реструктуризацією боргів надійшло клопотання вих.№01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2022 року, зокрема, завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 наступних кредиторів: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" на суму 4 540,00 грн. (судовий збір) - позачергово та 43 740,11 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів; Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на суму 4 540,00 грн. (судовий збір) - позачергово та 14 501,40 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів; Акціонерне товариство "Таскомбанк" на суму 4 540,00 грн. (судовий збір) - позачергово, 29 200,00 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 18 561,83 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів; Акціонерне товариство "Альфа-Банк" на суму 4 540,00 грн. (судовий збір) - позачергово, 156 608,07 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 22 498,78 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

Встановлено дату проведення зборів кредиторів до 22.02.2022 року та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_6 протягом 3 робочих днів після прийняття цієї ухвали письмово повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення.

Призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 22.02.2022 року на збори кредиторів ніхто з представників 4-х кредиторів не з`явився, однак 3 кредитори у відповідності до ч.6 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства скористалися своїм правом заочного голосування щодо запропонованого їм порядку денного зборів.

Заочно проголосували кредитори із загальною кількістю голосів 239, визначеною у відповідності до ч.4 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме:

- ГУ ДПС у Дніпропетровській області 14 голосів;

- АТ "Таксомбанк" - 47 голосів;

- АТ "Альфа-Банк" - 178 голосів.

Збори кредиторів у відповідно до ч.2 та ч.4 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства вважаються повноважними, оскільки в заочному голосуванні взяли участь представники 3-х кредиторів, які мають більше двох третин голосів.

На вказаних зборах кредиторами вирішено не підтримувати пропозицію керуючого реструктуризацією про те, що "з огляду на відсутність у гр. ОСОБА_1 та члена її сім`ї ОСОБА_4 будь-якого майна й офіційних доходів необхідно визнати недоцільним підготовку та відмовити у схваленні плану реструктуризації боргів боржника" або "погодити та схвалити план реструктуризації боргів боржника, який би передбачав повне списання (прощення) кредиторами всіх боргів ОСОБА_1 ".

Крім того, кредиторами вирішено не підтримувати пропозицію керуючого реструктуризацією "про необхідність звернення до господарського суду із клопотанням про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника".

Ухвалою господарського суду від 06.04.2022 року, зокрема, призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 12.05.2022 року на 10:20.

03.05.2022 року до господарського суду від керуючого реструктуризацією боргів надійшла заява вих.№01-20/252 від 02.05.2022 року з процесуальних питань щодо клопотання.№01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника. В заяві керуючий реструктуризацією просив погодитися із встановленою ним об`єктивною неможливістю й практичною недоцільністю реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та можливістю їх погашення лише шляхом визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення її боргів.

01.06.2022 року до господарського суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №14433/5/04-36-20-07-09 від 31.05.2022 року надійшло заперечення на клопотання про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника №01-20/243 від 01.02.2022, в якому заявник просив відмовити у задоволенні клопотання про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника №01-20/243 від 01.02.2022 року.

10.06.2022 року до господарського суду надійшли письмові пояснення АТ "Альфа-Банк", в яких заявник просив розглянути питання щодо можливості закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; відмовити у клопотанні №01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника.

У наданих письмових поясненнях АТ "Альфа-Банк" зазначає, що:

- у даному випадку ОСОБА_1 діє недобросовісно, адже нерозроблення проєкту плану реструктуризації боргів за участі арбітражного керуючого є порушенням мети та порядку процедури реструктуризації боргів, що свідчить про переслідування боржником виключно цілі списання боргів шляхом швидкого переходу до наступної процедури, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а це свідчить про існування правових підстав для закриття провадження у справі на підставі ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства;

- АТ "Альфа-Банк", як кредитор, не ухиляється від можливості розгляду проєкту плану реструктуризації боргів, однак не може нічого розглянути на предмет схвалення через відсутність розробленого реального та обґрунтованого плану реструктуризації відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства;

- аналізуючи норми Кодексу України з процедур банкрутства можна зробити висновок, що право на звернення з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника мають збори кредиторів через ухвалення відповідного рішення та безпосередньо господарський суд, приймаючи відповідне рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника.

22.06.2022 року до господарського суду від АТ "Альфа-Банк" надійшло клопотання, в якому кредитор просив суд: відмовити у клопотанні ОСОБА_1 та клопотанні арбітражного керуючого Мудрика І.В. №01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника; розглянути питання щодо можливості закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Вказане клопотання мотивовано посиланням на доводи, викладені у письмових поясненнях АТ "Альфа Банк", надісланих до суду 10.06.2022 року.

24.06.2022 року до господарського суду від боржника надійшли заперечення на клопотання АТ "Альфа-Банк" про закриття провадження у справі, в яких заявник просив задовольнити клопотання №01-20/243 від 01.02.2022 року про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника; задовольнити клопотання ОСОБА_1 про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника.

В обґрунтування своєї правової позиції боржник посилається на наступні обставини:

- АТ "Альфа-Банк" не вказує, які саме дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовного нього процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, боржник ніби-то вчиняє;

- боржник не має на меті здійснювати будь-яке перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, сумлінно дотримується вимог чинного законодавства, виконує всі можливі від неї дії та надала всю наявну у неї інформацію та документи;

- кредиторами не було прийнято рішення ані про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника, ані про звернення з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- з дати відкриття провадження минуло вже більше 120 днів, а зборами кредиторів так і не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, з чого випливає, що суд має право ухвалити постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника;

- у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 майна та достатнього рівня доходів, реструктуризація її боргів можлива лише шляхом їх повного списання кредиторами, на що кредитори згоди не надають;

- боржник перебуває у складному становищі, оскільки його дохід є нижчим навіть за законодавчо встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, а тому із суми такого доходу не можуть стягуватися виплати на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до протоколу зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 14.03.2023 року на збори кредиторів ніхто з представників 5-ти кредиторів не з`явився, однак один з кредиторів - АТ "Таксомбанк" у відповідності до ч.6 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства скористався своїм правом заочного голосування щодо запропонованого порядку денного.

Збори кредиторів 14.03.2023 року у відповідно до абз.3 ч.5 ст.45 та абз.2 ч.1 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства вважаються неповноважними, оскільки в заочному голосуванні взяв участь лише представник одного кредитора, який має 207 голосів (43% голосів від загальної кількості кредиторів), однак не має права вирішального голосу.

18.04.2023 року до господарського суду надійшли письмові пояснення АТ "Акцент-Банк", в яких заявник повідомив наступне:

- АТ "А-Банк" отримав повідомлення про збори кредиторів в кінці робочого дня 09.03.2023;

- збори кредиторів проводились у м.Львів, а не за місцем реєстрації боржника м.Кривий Ріг;

- арбітражний керуючий повідомив кредитора про збори за декілька днів, що унеможливлювало як поїздку до м.Львів так і доставлення відповіді Укрпоштою.

До вказаних пояснень АТ "А-Банк" надано письмове голосування щодо кожного питання порядку денного зборів кредиторів, з якого вбачається:

- кредитор у разі подання на розгляд плану реструктуризації, який порушує вимоги діючого законодавства та не передбачає погашення заборгованості, а передбачає лише повне списання (прощення) АТ "А-Банк", голосує проти такого плану;

- оскільки на розгляд не було подано план реструктуризації, який відповідав би вимогам діючого законодавства, то АТ "А-Банк" вважає неможливим перехід до процедури погашення боргів боржника і голосує проти;

- оскільки на розгляд не було подано плану реструктуризації, який би відповідач вимогам діючого законодавства, то АТ "А-Банк" вважає, що боржник ухиляється від виконання своїх обов`язків та порушує вимоги діючого законодавства, що є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство без прощення боргів, тому АТ "А-Банк" голосує за закриття провадження.

Відповідно до протоколу зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 18.04.2023 року, на збори кредиторів з`явився лише представник кредитора АТ "Приватбанк"; ніхто з представників 4-х кредиторів не з`явився, однак один з кредиторів - ГУ ДПС у Дніпропетровський області у відповідності до ч.6 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства скористався своїм правом заочного голосування щодо запропонованого порядку денного та по всіх питаннях порядку денного проголосував "утриматись".

На зборах кредиторів проголосували кредитори, що мають загальну кількість голосів 58 (20% від загальної кількості голосів з правом вирішального голосу (282), менше чверті голосів.

05.05.2023 року до господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому остання просила погодитися із встановленою керуючим реструктуризацією об`єктивною неможливістю й практичною недоцільністю реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та можливості їх погашення лише шляхом визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення її боргів.

10.05.2023 року до господарського суду надійшла заява керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Мудрика І.В. про звільнення від виконання повноважень за власним бажанням.

11.05.2023 року до господарського суду від АТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вказане клопотання обґрунтовано посиланням на наступні обставини:

- сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів;

- аналізуючи наданий на розгляд кредиторам план реструктуризації боргів боржника можна встановити його невідповідність п.1 ч.2 ст.124, п.5 ч.2 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- боржником надано формальний план реструктуризації, який не відповідає вимогам Кодексу та який просто неможливо виконати (план не передбачає виконання чогось);

- боржник не демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів, не бажає здійснити часткове погашення заборгованості, що свідчить про вчинення дій на шкоду кредиторам для позбавлення останніх їх правомірних очікувань на задоволення своїх вимог в межах цієї процедури;

- не пропонуючи кредиторам жодних умов, боржник діє недобросовісно і таким діям повинна надаватись відповідна оцінка в рамках застосування судового контролю.

Ухвалою господарського суду від 11.05.2023 року, зокрема, задоволено заяву керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Мудрика І.В. про звільнення від виконання повноважень; відсторонено арбітражного керуючого Мудрика І.В. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із недобросовісною поведінкою боржника, колегія суддів враховує наступні обставини.

Частиною першою ст.3 Господарського процесуального України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019 року.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав (ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з ч.2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

За приписами Кодексу України з процедур банкрутства судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (п.8 ч. 5 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства).

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 2 ст.122 Кодексу України з процедур банкрутства).

Стаття 124 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Так, ч.2 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Згідно з ч. 3 ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо). Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом.

У свою чергу, розроблення проєкту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, щодо форми і змісту проєкту плану. Це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

За змістом ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: - протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; - зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

Зокрема, у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 року №903/806/20 було відзначено, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з п. 2 ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ч.11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У постанові Верховного Суду від 25.08.2021 року у справі №925/473/20 викладена правова позиція, що також підтримана у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі №910/6639/20, за змістом якої суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (ч. 1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства). Адже, у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проєкту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Верховний Суд зауважив, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Отже, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 року у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених ст.ст.123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

За змістом абз.2 ч.2 ст. 6, ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника. Отже, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства (господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника).

Отже, приписи ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за ч. 7 ст. 123, ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

При цьому, нормами Кодексу України з процедур банкрутства встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, ОСОБА_1 зазначила, що станом на 28.05.2021 року вона має заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7 517,10 грн. та по єдиному податку 14 501,40 грн. Крім цього, ОСОБА_1 має значну кількість боргів перед банками, іншими фінансовими установами, а також фізичними особами, що повінстю позбавляє її платоспроможності

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником надано проєкт плану реструктуризації боргів, з якого вбачається:

- станом на дату подачі заяви у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед кредиторами у загальному розмірі 705 214,11 грн;

- станом на дату подання заяви у власності боржника не має жодного майна;

- станом на дату подання заяви боржник офіційно працевлаштований у ТОВ "Клініка Меделіт";

- місячний дохід боржника становить 1 575,05 грн;

- розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів 100 грн.;

- боржник перебуває у складному становищі, за якого його дохід є нижчим за законодавчо встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб;

- у разі виділення боржником щомісяця суми у розмірі 100 грн. для погашення вимог кредиторів, на задоволення побутових потреб боржнику залишатиметься лише сума у розмірі 1475,05 грн.

Проаналізувавши зміст плану реструктуризації стосовно відповідності його положенням ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства через призму його реальності, виконуваності та відповідності самій природі реструктуризації, в тому числі дослідивши причини незгоди кредитора з таким планом та його умовами, колегія суддів вважає, що визначені у плані умови не можуть свідчити про реальні та беззаперечні наміри боржника щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації, шляхом подання до суду виконуваного плану реструктуризації, в якому були б враховані інтереси як боржника так і кредиторів та який би був спрямований на реальне погашення заборгованості перед кредиторами, а не її списання/прощення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона з 14.11.2019 року по 01.03.2021 року працевлаштована не була, на даний час її місячний дохід становить 1 575,05 грн., у зв`язку з чим вона перебуває у складному матеріальному становищі, викликають обґрунтовані сумніви щодо походження джерел до існування боржника та його родини протягом тривалого часу, з огляду на ініціювання ОСОБА_1 справи про її неплатоспроможність, в межах якої передбачено сплату авансування винагороди арбітражного керуючого та в якій вона користується послугами адвоката.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо вжиття боржником заходів стосовно покращення свого фінансового стану та щодо намірів, спрямованих на погашення заборгованості перед кредиторами, позаяк боржник працездатного віку, не позбавлений права на зайняття господарською/підприємницькою діяльністю, не позбавлений права на працевлаштування.

Наведені обставини у їх сукупності, за відсутності відповідних належних та допустимих доказів не дають можливості у повній мірі достеменно встановити ознаки платоспроможності/неплатоспроможності боржника, встановлення яких є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів.

У даному випадку ОСОБА_1 переслідує виключно цілі списання боргів шляхом швидкого переходу до наступної процедури, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, що свідчить про існування правових підстав для закриття провадження у справі на підставі ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржником та керуючим реструктуризацією боргів боржника не надано на розгляд зборів кредиторів дійсного та реального плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 .

Апеляційний господарський суд зауважує, що розроблення плану реструктуризації має відбуватися згідно з вимогами ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, щодо форми і змісту проєкту плану. Це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливість прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Під час подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

В матеріалах справи відсутній уточнений план реструктуризації, складений після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів.

Відтак, невідповідність плану реструктуризації боргів боржника вимогам Кодексу України з процедур банкрутства фактично свідчить, що мета процедури реструктуризації боргів боржника, передбачена Кодексом, не виконується.

Наведені обставини підтверджують, що визначені у плані реструктуризації умови не можуть свідчити про реальні та беззаперечні наміри боржника щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації шляхом подання до суду виконуваного плану реструктуризації.

Таким чином, неприйняття зборами кредиторів рішення про схвалення або відмову у схваленні наявного в матеріалах справи плану реструктуризації боргів боржника жодним чином не може свідчити про неналежну реалізацію кредиторами своїх правомочностей та/або їх недобросовісну поведінку.

Разом з цим, поведінка боржника є недобросовісною, оскільки містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

У даному випадку причиною неподання погодженого боржником і схваленого плану реструктуризації боргів є формальний підхід боржника до складення плану реструктуризації, без визначення дієвого механізму погашення боргів перед кредитором. Такі обставини не демонструють ефективне прагнення боржника до компромісу з кредитором щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживати заходів до задоволення їх вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до увагу недобросовісну поведінку боржника, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі ч.11 ст.126 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала постановлена при повному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 у справі № 904/6325/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 26.02.2024.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя О.Г.Іванов