ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" лютого 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/996/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Товтина Михайла Михайловича, с. Минай Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мацієвської Надії Іванівни, м. Ужгород

про стягнення 310 334,37 грн

За участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Товтин Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мацієвської Надії Іванівни про стягнення 276 000,00 грн помилково сплачених позивачем коштів, а також 9210,08 грн 3% річних та 25 124,29 грн інфляційних втрат.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/996/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02 листопада 2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 22 листопада 2023 року.

21 листопада 2023 року відповідача подав до канцелярії суду відзив на позов з доказами надіслання його копії позивачу.

Судове засідання 22 листопада 2023 року суд відклав на 07 грудня 2023 року з огляду на клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

06 грудня 2023 року представник позивача подав до канцелярії суду відповідь на відзив з долученими доказами надіслання копії такої відповіді на адресу відповідача.

У судовому засіданні 07 грудня 2023 року, за участю представника позивача адвоката Сочки В.І., суд оголосив перерву до 25 січня 2024 року зважаючи на клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи.

Водночас, 07 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено частково заяву Фізичної особи-підприємця Товтина Михайла Михайловича від 23.10.2023 про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, належні Фізичній особі-підприємцю Мацієвській Надії Іванівні в межах суми позову 310 334,37 грн, а також постановлено застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання Фізичну особу-підприємця Товтина Михайла Михайловича внести на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області грошові кошти в сумі 31 000,00 грн у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

В судовому засіданні 25 січня 2024 року оголошувалася перерва до 20 лютого 2024 року, розгляд справи відкладався до 23 лютого 2024 року в зв`язку з поданими клопотаннями представників сторін про відкладення розгляду справи через перемовини щодо укладення мирової угоди.

20 лютого 2024 року до канцелярії суду надійшла заява позивача від 19.02.2024 про зменшення розміру позовних вимог. У поданій заяві представник позивача просить суд, зокрема, поновити строк на подання заяви про зменшення позовних вимог як такий, що пропущено з поважних причин.

До початку судового засідання 23 лютого 2024 року до канцелярії суду подано спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди. До заяви долучено мирову угоду від 23.02.2024 підписану особисто Фізичною особою підприємцем Товтиним Михайлом Михайловичем та Фізичною особою підприємцем Мацієвською Надією Іванівною.

Поряд з цим, позивач та відповідач у судове засідання 23 лютого 2024 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до наведених приписів процесуального закону та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі представників сторін.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку для подання заяви про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 207 ГПК України суд з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

У поданій представником позивача заяві зазначається, що 25.01.2024 відповідачем ФОП Маціевською Н.І. у добровільному порядку повернуто ФОП Товтину М.М. 30 000,00 грн у часткове повернення боргу. Таким чином часткове повернення відповідачем коштів відбулося після першого засідання у даній справі, а позивач з поважних причин не мав можливості подати заяву про зменшення позовних вимог у визначений ГПК України строк.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для подання заяви про зменшення позовних вимог, зважаючи на зазначені в ньому підстави пропуску такого строку, задля забезпечення можливості реалізації позивачем процесуальних прав, суд вважає обґрунтованим означене клопотання, а підстави пропуску процесуального строку, пов`язані з відсутністю в позивача об`єктивної можливості на подання означеної заяви у встановлений ГПК України строк, поважними.

Розглядаючи заяву позивача в частині зменшення розміру позовних вимог суд враховує наступне.

Так, у вказаній заяві позивач вважає за необхідне зменшити заявлені в даній справі позовні вимоги на суму 30 000,00 грн часткової оплати відповідачем основного боргу та стягнути з відповідача суму 246 000,00 грн помилково сплачених позивачем коштів, а також 9210,08 грн 3% річних та 25 124,29 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі 925/185/19, від 23.01.2020 у справі 925/186/19).

З врахуванням викладеного, беручи до уваги задоволення судом клопотання позивача щодо поновлення строку на подання заяви про зменшення позовних вимог, а також те, що заява позивача про зменшення позовних вимог підписана уповноваженою особою адвокатом Сочка В.І., який діє на підставі ордеру серії АО № 1092604 від 24.10.2023 та відповідно до якого повноваження адвоката не обмежуються договором про надання правової (правничої) допомоги, відповідає за формою та змістом вимогам, що встановлені п. 2 ч. 2, ч.ч. 3, 5 ст. 46 ГПК України, а відтак, вказана заява приймається судом, а розгляд справи відбуватиметься з урахуванням зменшених позовних вимог.

Розглянувши та оцінивши спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 7 ст. 46 ГПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 192 ГПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За своїм змістом мирова угода це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити. У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Згідно з положеннями поданої суду мирової угоди, сторони дійшли згоди щодо вирішення існуючого між ними спору у справі № 907/996/23.

Зокрема, сторони обумовили, що з метою повного та остаточного врегулювання спору відповідач сплачує позивачу 298 331,43 грн в т.ч. 246 000,00 грн помилково сплачених коштів, 9 210,08 грн 3 % річних та 25 124,29 грн інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 997,06 грн покладаються на Відповідача. Крім того відповідач зобов`язується сплатити 12 000 грн у відшкодування понесених ФОП Товтин М.М. витрат на професійну правничу допомогу. Також, в угоді зазначено, що наслідки укладення мирової угоди сторонам відомі та зрозумілі, при вільному волевиявленню, добросовісності намірів Сторін, сумлінності щодо виконання її умов.

Відповідно до ч. 4 ст. 192 ГПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з приписами ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За таких обставин, оскільки за результатами дослідження укладеної між сторонами справи мирової угоди від 23.02.2024 суд дійшов висновку про те, що дана мирова угода стосується предмету спору в даній справі, підписана особисто сторонами, не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, - підлягає затвердженню. Провадження у справі № 907/996/23 підлягає закриттю на підставі ч. 4 ст. 192 та п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження в справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У поданій на розгляд суду мировій угоді, сторони вирішили питання про повернення позивачу відповідачем судового збору, сплаченого при поданні позову в повному обсязі, відтак у суду відсутні правові підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи викладене, провадження у справі належить закрити.

Крім того за приписами ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 9, 10 ст. 145 ГПК України).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необхідність скасування вжитих ухвалою від 07.12.2023 у справі № 907/996/23 заходів забезпечення позову.

Одночасно, відповідно до ухвали від 07.12.2023 судом було також застосовано зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Товтина Михайла Михайловича внести на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області грошові кошти в сумі 31 000,00 грн у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 142 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій цієї статті підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову зустрічне забезпечення скасовується, якщо протягом двадцяти днів з дня набрання відповідним рішенням або ухвалою суду законної сили, відповідачем або іншою особою, права або охоронювані законом інтереси якої порушено вжиттям заходів забезпечення позову, не буде подано позов про відшкодування збитків в порядку, визначеному статтею 146 цього Кодексу.

Якщо такий позов буде подано, зустрічне забезпечення діє як захід забезпечення позову у відповідному провадженні, а питання про його скасування вирішується одночасно з вирішенням цього позову по суті заявлених вимог, поверненням позовної заяви, відмовою у відкритті провадження у справі або залишенням вказаного позову без розгляду чи закриттям провадження.

З урахуванням викладеного, зустрічне забезпечення може бути скасоване судом за мотивованим клопотанням позивача у випадку, якщо протягом двадцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили, відповідачем або іншою особою, права або охоронювані законом інтереси якої порушено вжиттям заходів забезпечення позову, не буде подано позов про відшкодування збитків в порядку, визначеному статтею 146 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 46, 119, 130, 145, 192-193, п. 7 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити Фізичній особі-підприємцю Товтину Михайлу Михайловичу строк на подання заяви про зменшення позовних вимог.

2. Прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 19.02.2024.

3. Спільну заяву від 23.02.2024 сторін Фізичної особи-підприємця Товтина Михайла Михайловича та Фізичної особи-підприємця Мацієвської Надії Іванівни про затвердження мирової угоди задовольнити.

4. Затвердити мирову угоду б/н від 23.02.2024, укладену між позивачем - Фізичною особою-підприємцем Товтиним Михайлом Михайловичем (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та відповідачем - Фізичною особою підприємцем Мацієвською Надією Іванівною (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) у справі № 907/996/23 наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

м. Ужгород 23 лютого 2024 року

Фізична особа-підприємець Товтин Михайло Михайлович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ), який надалі іменується «Позивач», з одного боку, та

Фізична особа-підприємець Мацієвська Надія Іванівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ), яка надалі іменується «Відповідач», з іншого боку, відповідно до ст.ст. 192 -193 ГІІК України уклали цю Мирову угоду про таке:

1. Предметом цієї мирової угоди є врегулювання на основі взаємних поступок спору у справі № 907/996/23 за позовом ФОП Товтин М.М. до ФОП Мацієвської Н.І. про повернення помилково перерахованих коштів, що розглядається Господарським судом Закарпатської області.

2. З метою повного та остаточного врегулювання спору ФОП Мацієвська Н.І. сплачує ФОП Товтин М.М. грошові кошти у розмірі 298 331,43 (двісті дев`яносто вісім тисяч триста тридцять одна гривня 43 копійки), що включає:

- 246 000,00 грн. (двісті сорок шість тисяч гривень) помилково сплачених коштів;

- 9 210,08 грн (дев`ять тисяч двісті десять гривень 8 копійок) 3 відсотків річних;

- 25 124,29 грн. (двадцять п`ять тисяч сто двадцять чотири гривні 29 копійок) інфляційних втрат;

- 5 997,06 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 6 копійок) сплаченого ФОП Товтин М.М. судового збору;

12 000 грн. (дванадцять тисяч гривень) у якості відшкодування понесених ФОП Товтин М.М. витрат на професійну правничу допомогу.

З. Сплата визначених у п. 2 Мирової угоди грошових коштів здійснюється ФОП Мацієвською Н.І. на протязі 8 календарних тижнів з дня, наступного за днем набрання законної сили ухвали Господарського суду Закарпатської області про затвердження Мирової угоди.

4. Сплата визначених у п. 2 Мирової угоди грошових коштів здійснюється вісьмома платежами, перші сім з яких складають по 37 123,00 грн. (тридцять сім тисяч сто двадцять три гривні), а восьмий - 38 470,43 (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят гривень 43 копійки) шляхом їх перерахування на рахунок ФОП Товтин М.М. за наступними реквізитами: UА9694000.

5. Сплата визначених у п. 2 Мирової угоди грошових коштів відповідно до встановленого у п. 4 Мирової угоди графіку здійснюється щотижнево кожного понеділка.

6. За порушення встановлених п. 4 Мирової угоди строків нараховується штраф у розмірі 10% простроченої суми та пеня у розмірі 1% за кожен день прострочення від розміру простроченого платежу.

Строком початку обрахунку пені та штрафу вважається день, наступний за останнім днем належної оплати.

7. Несплата кожного чергового платежу прирівнюється до невиконання мирової угоди в цілому і дає право Позивачу на стягнення одразу всього залишку суми за мировою угодою.

8. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

9. Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

10. Наслідки укладення мирової угоди, передбачені ст.ст. 192, 192 ГПК України, а також наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 231 ГПК України, Сторонам відомі та зрозумілі. Сторони погоджуються, що наслідком підписання та затвердження судом даної мирової угоди є закриття провадження у справі №907/996/23.

11. Мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Господарським судом Закарпатської області та набирає чинності одночасно з набранням законної сили ухвалою Господарського суду Закарпатської області про затвердження даної Мирової угоди

Реквізити та підписи Сторін:

Фізична особа-підприємець Товтин Михайло Михайлович реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , Фізична особа-підприємець Мацієвська Надія Іванівна реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ОСОБА_1 .

5. Провадження у справі №907/996/23 - закрити.

6. Скасувати вжиті ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.12.2023 у справі № 907/996/23 заходи забезпечення позову.

7. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею (28 лютого 2024 року), відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання у строк до 28 лютого 2027 року.

8. Стягувачем за даною ухвалою є Фізична особа-підприємець Товтин Михайло Михайлович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

9. Боржником за даною ухвалою є Фізична особа підприємець Мацієвська Надія Іванівна ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 28 лютого 2024 року.

Суддя Р.М. Лучко