ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 лютого 2024 року Черкаси справа №921/668/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю прокурора Бутар В.С. та представників:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом керівника Тернопільської окружної прокуратури, м. Тернопіль в інтересах держави в особі

Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів,

Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області,

Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД, м. Черкаси

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 98 558,11 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Тернопільської окружної прокуратури, м. Тернопіль звернувся 05.10.2023 до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів, Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД, м. Черкаси про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 09.09.2021, № 2 від 23.11.2021 укладених до договору № 109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 98 558,11 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД про передачу справи за територіальною підсудністю; справу передано за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

09 січня 2024 року матеріали справи надійшли до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 15 січня 2024 Господарський суд Черкаської області у складі судді Чевгуза О.В. справу № 921/668/23 прийняв до свого провадження, підготовче засідання призначив на 10 год. 00 хв. 15 лютого 2024 року.

12 лютого 2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява від 12 лютого 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

В обґрунтування заяви представник зазначив наступні підстави.

Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради у спірних правовідносинах, які виникли щодо закупівлі електричної енергії за спірним договором, діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня. Водночас слід зазначити, що ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» є суб`єктом господарювання, а метою його діяльності як учасника господарських відносин є досягнення економічних та соціальних результатів і одержання прибутку відповідно до частини 2 статті 3 ГК України.

Згідно з частиною 4 статті 48 БК України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини 6 цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Таким чином, у відносинах щодо розрахунків з постачальником електричної енергії за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.

В заяві представник відповідача стверджує, що висновки прокуратури про те, що органи прокуратури наділені повноваженнями представництва інтересів суб`єктів господарювання у вигляді юридичних осіб публічного права таких, як Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради є передчасним та таким, що не відповідає, ані нормам права, ані висновками Верховного суду.

Представник відповідача намагається довести, що Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради не має статусу суб`єкта владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, тому ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» вважає, що позов у цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Також, в контексті вивчення питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради представник відповідача вважає за потрібне звернути увагу на висновки здійснені Великою Палатою Верховного Суду від 21 червня 2023 року в справі № 905/1907/21, оскільки на його думку справа № 905/1907/21 та справа № 921/668/23 є подібними за своїм складом учасників, позовними вимогами, предметом спору, фактичні обставини спору є аналогічними.

15 лютого 2024 року від прокурора через підсистему "Електронний суд" надійшли заперечення щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. В обґрунтування заперечень прокурор зазначив, що відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21. Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи, до таких висновків дійшов Верховний Суд у п. 32 постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16; у п. 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16. У справі № 905/1907/21 одним із позивачів є Комунальний заклад «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради», а правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції до квітня 2020 року). Водночас, у справі № 921/688/23 позивачами є орган місцевого самоврядування та виконавчий орган селищної ради (згідно положення про Відділ), що здійснює делеговані повноваження та є стороною спірного правочину, а оскаржувані правочини укладені на підставі ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у новій редакції). Оскільки суб`єктний склад учасників відносин у справах № 905/1907/21 та № 921/688/23 не є тотожним, як і норми права що підлягають до застосування, відповідач помилково просить застосувати висновки Верховного Суду зроблені при розгляді справи № 905/1907/21.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з підстав зазначених у письмових запереченнях поданих до початку судового засідання.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Вступна та резолютивна частина ухвали долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Розглянувши подану представником відповідача заяву про залишення позовної заяви без розгляду та заперечення на неї прокурора в сукупності з матеріалами справи, заслухавши заперечення прокурора, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 ГПК України).

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 53 ГПК України).

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (частина 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Водночас у розумінні положень п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

У випадку наявності органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Нездійснення захисту має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідний компетентний орган, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що звертаючись із зазначеним позовом у справі № 921/688/23, яка розглядається, прокурор в обґрунтування порушення інтересів держави послався на укладення Відділом освіти Великоберезівської селищної ради оспорюваної додаткової угоди всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки електричної енергії.

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Відділу освіти щодо захисту порушених інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Органи місцевого самоврядування, основною функцією яких є публічне управління, як правило, безпосередньо не вступають у господарські відносини з метою реалізації певних повноважень у відповідних сферах, а делегують владні повноваження з розпорядження і використання бюджетних коштів, уповноважуючи їх на цільове та ефективне використання коштів.

Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч.1 ст.23 БК).

Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (п.8 ч.1 ст.2 БК).

Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження (п.6 ч.1 ст.2 БК).

Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі №907/576/19 зазначив, що замовниками, у розумінні Закону «Про публічні закупівлі», є суб`єкти, які створені державою або територіальною громадою для забезпечення потреб суспільства, яких має забезпечувати держава та які витрачають для здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг публічні фінанси.

Наслідком порушення вимог Закону Про публічні закупівлі є нераціональне використання бюджетних коштів, що в свою чергу свідчить про наявність саме публічного (державного) інтересу, а не приватного інтересу суб`єкта закупівлі. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС).

Враховуючи, що відділ освіти є стороною оспорюваного правочину, та особою, за рахунок якої відповідачем набуто стягувані грошові кошти, саме відділ підлягає визнанню позивачем як орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, джерелом фінансування відділу освіти Великоберезовицької селищної ради є місцевий бюджет.

Відповідно до п. 1,3 Положення про відділ освіти Великоберезовицької селищної ради, затвердженого Рішенням сесії ради № 16 від 27.11.2020, Відділ освіти Великоберезовицької селищної є структурним підрозділом виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради, діє відповідно до Законів України та інших нормативних актів у межах покладених повноважень. Відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Європейською хартією місцевого самоврядування, іншими міжнародними договорами та правовими актами, ратифікованими Верховною Радою України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про освіту» та іншими законами України з питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, розпорядженнями голови ради, цим Положенням і іншими нормативними актами.

Окрім того, Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради є стороною договору про закупівлю товарів за державні кошти; є юридичною особою, яка може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів, і здійснює процедуру закупівель товарів і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно із законодавством України, Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради є юридичною особою, яка може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України.

Отже, оскільки відділ освіти є розпорядником коштів, передбачених у селищному бюджеті на утримання закладів та установ культури, є стороною спірних правочинів і органом, за рахунок якого відповідачем безпідставно набуто грошові кошти за недопоставлений товар, відповідачем не вірно трактовано правові висновки викладені у згаданій постанові Верховного Суду, оскільки у даному випадку, Відділ освіти Великоберезовицької селищної ради виступає у якості суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів.

Крім того, прокурором позов пред`явлено в інтересах Великоберезовицької селищної ради та Західного офісу Держаудитслужби.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ст. ч. 1, ч. 2 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Статтею 4 даного Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких зокрема поєднання місцевих і державних інтересів.

Неналежне та нераціональне з порушенням Закону використання бюджетних коштів є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни на товар спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися та розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном(коштами) що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу.

Враховуючи наведене, Великоберезовицька селищна рада зобов`язана контролювати законність та ефективність використання відділом освіти коштів місцевого бюджету та є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють, в тому числі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України).

Таким чином, Західний офіс Держаудитслужби є органом, уповноваженим державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах на території Тернопільської області.

З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2023 року Тернопільською окружною прокуратурою на адресу Західного офісу Держаудитслужби та управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області надіслано лист щодо надання інформації чи буде пред`явлено Західним офісом Держаудитслужби самостійно позов (т. 2. а.с. 173-189).

Листами №131913-17/1439-2023 від 12.06.2023 та № 131913-17/2048-2023 від 11.09.2023 управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області повідомило, що самостійно звертатись з позовом до суду про визнання недійсними додаткових угод до Договору № 109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 не буде та щодо звернення Тернопільської окружної прокуратури з відповідним позовом не заперечує (т. 2. а.с. 190-191).

Тернопільською окружною прокуратурою 07.09.2023 за №50-86-9389 ВИХ-23 надіслано лист на адресу Великоберезовицької селищної ради з повідомленням про виявлені порушення вимог законодавства про публічні закупівлі при укладенні з ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» додаткових угод до Договору № 109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 щодо зміни ціни електричної енергії, а також з проханням надання інформації щодо вжитих заходів на усунення порушень законодавства (т. 2. а.с. 209-224).

Листом № 2043 від 14.09.2023 Великоберезовицька селищна рада повідомила, що самостійно вживати заходів щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору № 109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 та стягнення з ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» зайво сплачених коштів в судовому порядку не буде (т. 2. а.с. 225).

Тернопільською окружною прокуратурою 09.03.2023 за № 50-86-2501 вих-23 надіслано лист начальнику відділу освіти Великоберезовицької селищної ради з повідомленням про виявлені порушення вимог законодавства про публічні закупівлі при укладенні з ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» додаткових угод Договору № 109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 щодо зміни ціни електричної енергії, а також з наданням інформації щодо вжитих заходів на усунення порушень законодавства та надання належно завірених копій документів щодо вказаної публічної закупівлі.

Листом № 01-12/152 від 21.03.2023 відділ освіти Великоберезовицької селищної ради не надано запитуваних на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» документів та повідомив про направлення претензії відповідачу ( т. 1, а.с. 57-63).

Тернопільською окружною прокуратурою 30.05.2023 за № 50-86-5471 вих-23 та 07.09.2023 за № 50-86-9370 вих-23 на адресу відділу освіти Великоберезовицької селищної ради надіслано листи, в яких наведено допущені порушення та надано власний розрахунок позовних вимог ( т. 2. а.с. 192-207).

Листами № 01-12/314 від 22.06.2023 та № 01-12/457 від 14.09.2023 відділ освіти Великоберезовицької селищної ради повідомив, що самостійно вживати заходів щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору № 109-ЕГТ- 21/Е від 25.02.2021 та стягнення з ТОВ «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» зайво сплачених коштів не має можливості, тому просив представляти їх інтереси в суді (т. 2. а.с. 228).

Отже, незважаючи на виявлені прокуратурою порушення вимог законодавства України про публічні закупівлі, які призвели до безпідставного витрачання бюджетних коштів, Великоберезовицька селищна рада та її виконавчий орган, що уклав спірний правочин - Відділ освіти, молоді та спорту Великоберезовицької селищної ради, з відповідним позовом до суду не зверталися.

Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором, адже, відповідно до вимог чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, факт не звернення відповідного суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок захисту інтересів держави, до суду з відповідною позовною заявою, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави таким суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, враховуючи нездійснення Великоберезовицькою селищною радою та Відділом освіти, молоді та спорту Великоберезовицької селищної ради в розумні строки заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів громади, а також враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді, а тому підстав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України для залишення позову без розгляду не вбачається.

Згідно з положеннями ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У ході проведення підготовчого засідання господарський суд здійснив усі передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, підготовче провадження підлягає закриттю з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 177, 180-185, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 21 березня 2024 року.

Засідання провести в приміщенні Господарського суду Черкаської області м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, зал судових засідань 219, тел. канцелярії (0472) 31-21-49.

У судове засідання викликати повноважних представників учасників справи, яким надати документи, що підтверджують повноваження представників, відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (у разі самопредставництва) та ст. 60 Господарського процесуального кодексу України (у разі участі представника).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Роз`яснити учасникам справи, що за загальним правилом, в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення засідання.

Попередити представників сторін про те, що їх неявка не перешкоджає суду провести розгляд справи по суті.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.02.2024

Суддя О.В. Чевгуз