ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 лютого 2024 року м. ХарківСправа № 922/5388/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149; )
до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" заборгованість у розмірі 395 756,64 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" судовий збір у розмірі 5 936,35 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/5388/23. Вирішено розгляд справи №922/5388/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України) та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України), а також строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст.251 ГПК України) та строк 5 днів з дня отримання відзиву на подання до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України).

28.02.2024 через кабінет Електронного Суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) з додатками.

У відзиві представник відповідача просить суд поновити (продовжити) процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ухвалою суду від 08.01.2024 у даній справі було відкрито провадження у справі та визначено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву.

Однак, у зв`язку із значним навантаженням на юридичне відділення військової частини НОМЕР_1 , залученням офіцерів відділення до виконання завдань в зоні ведення бойових дій, а також необхідністю залучення офіцерів інших відділень для підготування відзиву, строк було пропущено, але з поважних причин.

Розглянувши відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) разом з клопотанням про поновлення процесуального строку на подання відзиву, суд виходить з наступного.

Згідно вимог частини 1 статті 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст.113 ГПК України).

Згідно з ч.8 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 08.01.2024 було встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.01.2024 ухвалу суду про відкриття провадження від 08.01.2024 по справі № 922/5388/23 було вручено представнику відповідача за довіреністю 15.01.2024.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.116 ГПК України).

Таким чином, відповідач повинен був надати відзив на позовну заяву у строк до 30.01.2024 включно.

Згідно вимог ч.2 ст.251 ГПК України, позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 166 ГПК України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу (ч.3 ст.166 ГПК України).

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті (ч.4 ст.166 ГПК України).

Приписами ст.42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, заяви, клопотання, надавати пояснення суду, свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст.113 ГПК України).

Відповідно до частини другої, третьої та шостої статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Приписами частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Разом з цим, у статті 6 Конвенції закріплений принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Разом з цим суд враховує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Враховуючи вищевикладене, задля дотримання принципів господарського судочинства, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника відповідача та поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

За таких обставин, суд приймає відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) до розгляду та долучає його до матеріалів справи №922/5388/23.

Разом з цим, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази (ч.1 ст.210 ГПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.165 ГПК України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Так, у відзиві на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) представник відповідача зазначає наступне.

Позивач у позові посилається, що військовою частиною НОМЕР_1 не було оплачено послуги з розподілу електричної енергії у вересні 2023 р. на суму 145 333,34 грн. та у жовтні 2023 р. на суму 201 431,16 грн., а також не було оплачено послуг перетікань реактивної електроенергії у вересні 2023 р. на суму 9 050,06 грн. та у жовтні 2023 р. на суму 11 807,48 грн.

Однак, згідно платіжної інструкції №9511 від 15.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 було оплачено розподіл електроенергії за 09.2023 в сумі 145 333,34 грн. (оплачено 16.12.2023).

Також, згідно платіжної інструкції №9512 від 15.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 було оплачено розподіл електроенергії за 10.2023 в сумі 201 431,16 грн. (оплачено 16.12.2023).

Послуги перетікань реактивної електроенергії за 09.2023 були оплачені 27.12.2023 р. в сумі 9 050,06 грн. згідно платіжної інструкції №10690 від 27.12.2023 р., а за 10.2023 згідно платіжної інструкції №10689 від 27.12.2023 р. в сумі 11 807,48 грн.

Отже, заборгованість за послуги розподілу електроенергії та перетікання реактивної електроенергії за вересень-жовтень 2023 року у військової частини НОМЕР_1 відсутня.

На підтвердження даних фактів представник позивача додає до відзиву на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) платіжні інструкції №9511 від 15.12.2023 на суму 145 333,34 грн., №9512 від 15.12.2023 на суму 201 431,16 грн., №10689 від 27.12.2023 на суму 11 807,48 грн., №10690 від 27.12.2023 на суму 9 050,06 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" надати до суду обґрунтовану позицію стосовно фактів сплати заборгованості вказаних представником позивача у відзиві на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 42, 46, 113, 114, 165, 166, 234, 250, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про поновлення процесуального строку для подання відзиву - задовольнити.

2. Поновити Військовій частині НОМЕР_1 процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

3. Відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024) прийняти до розгляду та долучити її до матеріалів справи №922/5388/23.

4. Зобов`язати Акціонерне товариство "Харківобленерго" надати до суду обґрунтовану позицію стосовно фактів сплати заборгованості вказаних представником позивача у відзиві на позовну заяву (вх.№5422 від 28.02.2024).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 29.02.2024.

Суддя Т.О. Пономаренко