ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. Справа№ 910/13987/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом")

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023

у справі № 910/13987/23 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Войтуня Олександра Михайловича

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом")

про стягнення заборгованості в розмірі 346 197,57 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Войтунь Олександр Михайлович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення заборгованості у розмірі 346 197,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 53-122-01-23-13426 від 18.05.2023 в частині здійснення розрахунків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Фізичної особи-підприємця Войтуня Олександра Михайловича заборгованість у розмірі 345 247 грн. 90 коп., 3% річних в розмірі 915 грн. 06 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 192 грн. 45 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті поставленого товару не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Звернув увагу на відсутність підстав для зменшення розміру 3% річних, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру нарахувань у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказав на те, що відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заборгованість та 3% річних. Зауважив, що приписами ч. 1 ст. 191 ГПК України не передбачено визнання позову не в цілому, а лише в певній частині, а тому відсутні підстави для застосування приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 скасувати в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суми судового збору у розмірі 5192,45 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким по новому розподілити між сторонами судові витрати у відповідності до аргументів викладених в апеляційній скарзі. Задовольнити клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про застосування приписів частини 1 статті 130 ГПК України та повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а зроблені окремі висновки не відповідають обставинам справи, крім того, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Зокрема скаржник зауважує, що відповідач визнав позовні вимоги у розмірі основного зобов`язання до початку розгляду справи по суті, що підтверджується змістом відзиву на позовну заяву, а тому правова позиція місцевого господарського суду про повне покладення на відповідача суми судового збору є такою, що не відповідає приписам чинного законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 витребувано матеріали справи №910/13987/23 з Господарського суду міста Києва, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Після дослідження матеріалів справи, головуючий суддя Майданевич А.Г. заявив про самовідвід від розгляду справи № 910/13987/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 заяву судді Майданевича А.Г. про самовідвід від розгляду справи №910/13987/23 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 - задоволено; матеріали справи №910/13987/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 апеляційна скарга у справі № 910/13987/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 справу № 910/13987/23 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 прийнято до провадження визначеним складом суду; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 призначено на 05.02.2024; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 здійснено заміну відповідача у справі № 910/13987/23 - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція».

Представник відповідача в судовому засіданні 05.02.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення суми судового збору у розмірі 5192,45 грн та ухвалити в цій частині нове, яким по новому розподілити між сторонами судові витрати.

Представник позивача в судове засідання 05.02.2024 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому процесуальним законодавством порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Колегія суддів зауважує, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині стягнення суми судового збору, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині, виходячи з наступного.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2023 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» та Фізичною особою-підприємцем Войтунь О.М. укладено Договір поставки № 53-122-01-23-13426 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до даного Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом поставки по даному договору є продукція: 33710000-0 шампунь, яка передбачена специфікацією № 1 (Додаток № 1 до даного Договору).

Місцем виконання даного Договору є місто Вараш Рівненської області (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. 2.1 та п. 2.3 Договору ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 345 247,90 грн. без ПДВ.

Кількість продукції та ціна за одиницю продукцію вказана у Специфікації № 1 (Додаток № 1 до даного Договору).

У відповідності до п. 2.5 Договору до ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно «Інкотермс-2010».

У п. 3.1 Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в період по 30.11.2023. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (Додаток № 1 до даного Договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного Договору на веб-порталі уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі». Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010».

Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

За умовами п. 6.1 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії». Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика (п. 6.2 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства НАЕК «Енергоатом» «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» СОУ НАЕК 038:2021, при наявності товарно-супровідних документів, передбачених п. 8.2 Договору.

У п. 8.2 Договору узгоджено товарно-супровідні документи, що надаються постачальником при здійсненні поставки продукції: видаткова накладна або накладна, висновок санітарно-епідеміологічної експертизи (оригінал або копія завірені постачальником).

Успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства НАЕК «Енергоатом» «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» СОУ НАЕК 038:2021 (п. 8.3 Договору).

Відповідно до п. 8.4 та п. 8.5 Договору датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції.

Перехід права власності на продукцію за Договором відбувається в момент поставки продукції за умови наявності належним чином оформлених товарно-супровідних документів.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 31.12.2023, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію № 1 на суму 345 247,90 грн., відповідно до якої поставці підлягає шампунь одноразовий «ЕФФ» 15 мл. У кількості 146914 шт. вартістю 2,35 грн. за 1 шт., у строк 60 календарних днів.

Додатком № 2 до Договору сторонами узгоджено Технічну специфікацію.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткових накладних № 1 від 29.05.2023 на суму 210 560,00 грн. та № 2 від 26.06.2023 на суму 134 687,90 грн., на які відповідачем оформлено ярлики на придатну продукцію № 1-3-68 від 07.06.2023 та № 1-3-95 від 04.07.2023 відповідно.

Як зазначає позивач, відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару не здійснив, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 345 247,90 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати отриманої за Договором продукції, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 949,67 грн.

Надаючи оцінку доводам скаржника щодо часткового визнання ним позовних вимог, колегія суддів зауважує наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як однієї з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду має прийматись з дотриманням цих принципів, які закріплені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх правового статусу та майнового стану. У матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту: за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Визначені ст. ст. 7, 13 ГПК України принципи змагальності та рівності сторін, які пов`язані між собою, є основоположними складовими концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Згідно ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем реалізовано його право на часткове визнання позову, яке передбачене п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Часткове визнання позову здійснено відповідачем до початку розгляду справи по суті, а саме у відзиві на позовну заяву.

Колегія суддів зауважує, що про обставини часткового визнання відповідачем позову зазначено і позивачем в поданій до суду першої інстанції заяві про розгляд справи за наявними у ній доказами.

Тобто, фактично Господарський суд міста Києва мав вирішувати спір між сторонами за загальними правилами інституту доказування, визначеним процесуальним законом, лише в частині позовних вимог, а саме щодо стягнення нарахованої суми 3 % річних, оскільки в цій частині відповідач заявлених позовних вимог не визнавав.

Судова колегія зауважує, що ст. 130 ГПК України передбачено спеціальні правила розподілу судового збору, зокрема відповідно до частини 1 згаданої статті, при визнанні позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні за змістом положення закріплені у частині 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву частково визнано позов в частині основного зобов`язання у розмірі 345247,00 грн, а судовий збір, який підлягав сплаті за заявлення вказаної вимоги складав 5178,72 грн, колегія суддів приходить до висновку про повернення 50 % зазначено судового збору, що становить 2589,36 грн, з державного бюджету на користь позивача.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Таким чином, доводи скаржника про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а зроблені окремі висновки не відповідають обставинам справи, крім того, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, - частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 - скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2589,36 грн з прийняттям в цій частині нового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") на користь Фізичної особи-підприємця Войтуня Олександра Михайловича 2589 (двох тисяч п`ятсот вісімдесяти дев`яти) грн. 36 коп. судового збору за подання позовної заяви.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") на користь Фізичної особи-підприємця Войтуня Олександра Михайловича 2589 (двох тисяч п`ятсот вісімдесяти дев`яти) грн. 36 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Войтуня Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) 2589 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 36 коп. сплаченого судового збору.

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у справі № 910/13987/23 залишити без змін.

5. Справу № 910/13987/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.02.2024.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков