ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 Справа № 914/3209/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Яворської В.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Каленського Олега Олександровича , м. Львів

про: стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 99 356,77 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області в систему "Електронний суд" поступила позовна заява Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Каленського Олега Олександровича про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 99 356,77 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 р., справу № 914/3209/23 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2023 р., позовну заяву Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до відповідача - Фізичної особи-підприємця Каленського Олега Олександровича про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 99 356,77 грн. залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

13.11.2023 р., представником позивача, на виконання вимог ухвали суду від 30.10.2023 р., подано на адресу суду в систему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків з додатками за вх. № 27547/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.12.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.12.2023 р., клопотання Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про витребування доказів, яке викладено у позовній заяві за вх. № 3444 від 26.10.2023 р. задоволено частково. Витребувано в Акціонерного товариства КБ "Приват Банк" інформацію про те чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я Каленський Олег Олександрович , а також інформацію про рух коштів (виписку) між Каленським Олегом Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 17.02.2022 р. по 27.03.2023 р. включно. В задоволенні решти вимог клопотання Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про витребування доказів судом відмовлено. Відкладено підготовче судове засідання на 17.01.2024 р.

12.01.2024 р. Акціонерним товариством КБ "Приват Банк", на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2023 р., надано відповідь за вх. № 1129/24. Акціонерне товариство КБ "Приват Банк" повідомив, що на ім`я Каленський Олег Олександрович РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 . Крім того, банком долучено до матеріалів справи виписку по рахунку № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 за період з 17.02.2022р. по 27.03.2023р.

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2024 р., продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/3209/23 на тридцять днів, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України, за клопотанням представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.01.2024 р., підготовче судове засідання призначено на 31.01.2024 р.

23.01.2024 р. представником позивача подано на адресу суду в систему "Електронний суд" клопотання про витребування доказів за вх. № 2199/24.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 р. постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів за вх. № 2199/24 від 23.01.2024 р. Закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/3209/23 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.02.2024 р.

28.02.2024 р. представник позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

28.02.2024 р. представником позивача подано на адресу суду в систему "Електронний суд" заяву за вх. № 5810/24, в якій позивач просить суд розглянути справу № 914/3209/23 без участі повноважного представника позивача, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Позивач зазначає, що станом на 28.02.2024 р. заборгованість відповідача є непогашеною та незмінною, позовні вимоги позивач підтримує повністю.

28.02.2024 р. представник відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, вимог ухвали суду від 20.11.2023 р. не виконав, письмового відзиву на адресу суду не подав, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

Враховуючи ч.3 ст.222 ГПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу під час судового засідання 28.02.2024 р. не здійснюється.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвали суду у даній справі скеровувались відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.

Ухвали суду у даній справі направлялись також на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поштові конверти, які направлялись на юридичну адресу відповідача, з ухвалою суду від 17.01.2024 р. р. та ухвалою суду від 31.01.2024 р., повернулися на адресу суду з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: "свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду".

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду в процесі розгляду даної справи, не поступало.

З огляду на вказане вище, відповідач повідомлявся завчасно та належним чином про час, дату та місце розгляду справи № 914/3209/23 Господарським судом Львівської області, проте, своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву не подав.

При цьому, суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі, офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Таким чином, в розумінні ст. ст. 120, 122, 242 ГПК України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується наявними у справі доказами, не скористався своїм правом на подання відзиву, не заперечив у визначеному Законом порядку проти розгляду справи за його відсутності, справа розглядається за наявними матеріалами, у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст.81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, суд встановив, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання сторонами своїх доводів, заперечень, відзиву, доказів тощо, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи і те, що явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою ухвалами суду у даній справі, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі №914/3209/23.

В судовому засіданні 28.02.2024 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у терміни, визначені договором № № 442479-КС-003 про надання кредиту від 17.02.2022. Внаслідок чого, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача 38 000,00 грн. заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту, 55 656,77 грн. заборгованості із прострочених платежів по процентах, 5 700,00 грн. заборгованості із прострочених платежів за комісією та судові витрати із сплати судового збору.

Позиція відповідача.

В судові засідання з розгляду даної справи відповідач не з`явився і явки свого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 20.11.2023 р. не виконав, письмового відзиву на адресу суду не подав, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

Ухвали суду у даній справі скеровувались відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.

Ухвали суду у даній справі направлялись також на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначена у Візуальній формі послідовності дій Клієнта (а.с. 33) та у Анкеті клієнта (а.с. 36).

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду в процесі розгляду даної справи, не поступало.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, відповідач у даній справі повідомлявся судом завчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду даної справи, в розумінні ст.ст. 120, 122, 242 ГПК України.

Відповідач у визначеному законом порядку не заперечив проти позову, не скористався своїми процесуальними правами, визначеними ГПК України.

Крім того, явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, як вбачається із ухвал Господарського суду Львівської області, що постановлені у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, здійснивши огляд документів, суд встановив наступне.

17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та Фізичною особою - підприємцем Каленським Олегом Олександровичем укладено договір № 442479-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ "Про електронну комерцію".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", 17.02.2022 направлено Фізичній особі - підприємцю Каленському Олегу Олександровичу , пропозицію (оферту) укласти Договір № 442479- КС-003 про надання кредиту.

17.02.2022 Фізичною особою - підприємцем Каленським Олегом Олександровичем прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 442479- КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Каленському Олегу Олександровичу , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5816, на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено.

Як зазначено заявником у позовній заяві, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений, тому вважає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Таким чином, 17.02.2022 Договір № 442479- КС-003 про надання кредиту був укладений між сторонами.

Відповідно до п.1 Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000, 00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила).

Згідно з п.п. 4.4.4 правил, позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.

У відповідності до Договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86664474 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

На виконання взятих на себе за договором зобов`язань, позивачем надано позичальнику грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника (номер, котрої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується Договором № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 14.12.2017 р., укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТзОВ "Бізнес Позика" (а.с. 161-165, а.с. 168), а також довідками про видачу коштів (а.с. 37-38).

Як вказано позивачем, станом на момент подання позовної заяви, відповідач свої зобов`язання за вищезазначеним Договором належним чином не виконав, вчасної оплати за Договором не здійснив, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Враховуючи наведене, з метою захисту порушеного права, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 38 000,00 грн. заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту, 55 656,77 грн. заборгованості із прострочених платежів по процентах, 5 700,00 грн. заборгованості із прострочених платежів за комісією та судові витрати із сплати судового збору.

Оцінка суду.

Пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Закон України "Про електронну комерцію" регулює відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру (п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах . Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В даному випадку, між сторонами виникли права та обов`язки на підставі договору № 442479-КС-003 про надання кредиту від 17.02.2022.

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором визнається алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як встановлено судом, Відповідач здійснює підприємницьку діяльність та є зареєстрований фізичною особою - підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.

Позивач є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 25.05.2020.

Сторони уклали договір про надання кредиту № № 442479-КС-003 від 17.02.2022 (надалі - Договір). Цей договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5816.

Згідно з пунктом 1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кошти у розмірі 38'000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям. Строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка - в день 0.86664474 (фіксована); комісія за надання кредиту - 5 700,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 38'000,00 грн; термін дії договору - до 04.08.2022.

12.01.2024 р. Акціонерним товариством КБ "Приват Банк", на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2023 р., надано відповідь за вх. № 1129/24. Акціонерне товариство КБ "Приват Банк" повідомив, що на ім`я Каленський Олег Олександрович РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_3 .

Позивач надав Відповідачу кошти у розмірі 38'000,00 грн., що підтверджується Договором № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 14.12.2017 р., укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТзОВ "Бізнес Позика" (а.с. 161-165, а.с. 168) та довідками ТОВ Фінансова компанія "Елаєнс" від 21.04.2023 р. (а. с. 37-38, 166-167).

Згідно даних доказів, поданих позивачем вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», на підставі договору № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТзОВ "Бізнес Позика" підтверджено, що платежі успішно проведені в системі. Деталі операцій: Номер в системі FONDY:494223125; номер операції: p2p_navi_zbvyb6wjc6d1clviiy2v0p18bf70841; дата проведення платежу: 17.02.2022; призначення платежу: перерах. коштів Каленський О.О. ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. № 442479-КС-003 від 17.02.2022. Без ПДВ; сума платежу: 18 000,00; валюта платежу:UAН; платіжний метод: карта VISA; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_1 ; банк картки отримувача: privatbank та деталі операцій: номер в системі FONDY:494222922; номер операції: p2p_navi_hku2qlj6nkxsawllinkgdr1pbwa4a0v1; дата проведення платежу: 17.02.2022; призначення платежу: перерах. коштів Каленський О.О. ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. № 442479-КС-003 від 17.02.2022. Без ПДВ; сума платежу: 20 000,00; валюта платежу:UAН; платіжний метод: карта VISA; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_1 ; банк картки отримувача: privatbank, а всього на загальну суму 38'000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 наведеного Закону).

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Частиною 2 ст. 1056 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано передбаченого Договором та законом обов`язку щодо повернення кредиту в порядку та терміни, передбачені кредитним договором, чим порушено право кредитодавця на отримання коштів.

Таким чином, позивач, як кредитор у зобов`язанні, вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по процентах, що у відповідності до доданого до позовної заяви розрахунку становить 99 356,77 грн., з них: 38 000,00 грн. заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту, 55 656,77 грн. заборгованості із прострочених платежів по процентах, 5 700,00 грн. заборгованості із прострочених платежів за комісією згідно приведеного позивачем розрахунку по 04.08.2022.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд зазначає, що станом на день прийняття рішення судом, сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору - підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та становить 38 000,00 грн. заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту, 55 656,77 грн. заборгованості із прострочених платежів по процентах, 5 700,00 грн. заборгованості із прострочених платежів за комісією, розрахованих до закінчення терміну дії Договору. Доказів зворотнього суду не надано.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Суд звертає увагу, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання.

Згідно з ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 122, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ч.2 ст. 178, ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 3 ст. 222, ст.ст. 236-241, 242, 327 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Фізичної особи-підприємця Каленського Олега Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь позивача: Товариства обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, Будинок 26, офіс 411; ) 38 000,00 грн. заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту, 55 656,77 грн. заборгованості із прострочених платежів по процентах, 5 700,00 грн. заборгованості із прострочених платежів за комісією та 2 147,20 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 04.03.2024 р.

Суддя Долінська О.З.