ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа№ 910/680/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Жегулін Ю.М.,

від відповідачів - не прибули,

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та залишення без розгляду відзиву на позовну заяву у справі №910/680/20 (суддя Ломака В.С., повний текст складено - 19.10.2023) за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Євробанк" про стягнення шкоди в сумі 25 113 069, 66 грн.

встановив наступне.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення шкоди в сумі 25 113 069, 66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/680/20, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву; відзив ОСОБА_1 на позовну заяву залишено без розгляду.

Вказана ухвала мотивована тим, що відзив поданий відповідачем - 3 до суду із пропуском встановленого судом процесуального строку та за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на подання такого відзиву, у відповідності до положень ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, підлягає залишенню без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач - 3 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду в частині залишення відзиву на позовну заяву без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована поважністю причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, а також порушенням місцевим господарським судом принципу рівності перед законом і судом, у зв`язку з прийняттям від позивача доказів, тоді як відзив відповідача - 3 судом не було прийнято.

В ході здійснення апеляційного провадження від скаржника до апеляційного суду надійшло клопотання про витребування із суду першої інстанції другого та четвертого тому матеріалів даної справи.

Так, за доводами заявника, вказані матеріали необхідні для підтвердження його доводів щодо порушення місцевим господарським судом принципу рівності перед законом і судом, у зв`язку з прийняттям від позивача доказів.

Колегією суддів відмовляється у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Так, предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду в частині відмови у поновленні пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та, як наслідок, залишення без розгляду відзиву на позовну заяву.

Згідно п. 17.10 Перехідних положень ГПК України у випадку оскарження ухвали про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку до суду апеляційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної може витребувати також копії інших матеріалів справи.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали від 18.10.2023 у справі №910/680/20.

Колегія суддів вказує, що встановлення обставин щодо прийняття судом першої інстанції доказів від позивача, поданих за доводами скаржника, з пропуском строку, не входить до предмету даного апеляційного оскарження.

Відповідно необхідність в інших матеріалах справи, аніж ті, що були надані місцевим господарським судом, відсутня.

Крім того, така дія призведе до затягування розгляду справи по суті судом першої інстанції, задля уникнення чого законодавцем і було введено норму про розгляд апеляційних скарг на певні ухвали за виділеними матеріалами.

Таким чином, клопотання скаржника підлягає залишенню без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі та третя особа не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, наведене підтверджується довідками про доставку електронного документу (ухвали суду від 22.01.2024 про призначення справи до розгляду на 12.02.2024) до електронних кабінетів відповідачів - 1, 2, представника апелянта та третьої особи.

Щодо повідомлення відповідачів - 4, 5, то судом на адреси офіційного місцезнаходження вказаних осіб було здійснено направлення ухвали про призначення справи до розгляду на 12.02.2024.

Кореспонденція суду, направлена вказаним відповідачам, повернулася з відміткою органу поштового зв`язку про відсутність адресатів за вказаними адресами.

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Крім цього, судом також було направлено безпосередньо на адресу апелянта ухвали про призначення справи до розгляду на 12.02.2024, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень суду.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв`язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи належне повідомлення вказаних осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 року відкрито провадження у справі № 910/680/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.05.2020 року.

При цьому, в ухвалі про відкриття провадження у справі № 910/680/20 від 09.04.2020 року господарський суд міста Києва встановив відповідачам (у тому числі ОСОБА_1 ) строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Вказана ухвала була направлена судом відповідачу - 3 за адресою вказаною у довідці про реєстрацію місця проживання особи, отриманої на запит суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що копія зазначеної ухвали була вкладена до абонентської скриньки відповідача - 3 16.04.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення №752.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Положеннями п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідачем - 3 відзив позовну заяву було подано до суду лише 17.10.2023 року (через 3,5 роки), тобто поза межами встановленого судом строку.

У відзиві на позовну заяву відповідач - 3 просив поновити у випадку необхідності пропущений строк на його подання.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому приписи чинного ГПК України не пов`язують право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку; в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегія суддів зазначає, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідач - 3 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву вказував, що він не володів матеріалами справи, ознайомився з ними лише 09.10.2023, жодного разу не брав участі в розгляді цієї справи в суді, не отримував більшості документів по справі, з огляду на обставини наведені у клопотанні про відкладення розгляду справи, на сукупну ситуацію з епідемією COVID-19 у 2020-2021 роках, зупиненням провадження у справі та початком 24.02.2022 року повномасштабної війни російської федерації проти України

Стосовно вказаних доводів колегія суддів зазначає, що недотримання відповідачем - 3 обов`язку з отримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в довідці про реєстрацію місця проживання особи не є обставиною, яка може свідчити про поважність пропуску таким відповідачем процесуального строку.

Посилання на інші обставини не конкретизовані по впливу певної обставини у конкретний період та не підтверджено відповідними доказами щодо цього.

При цьому, місцевим господарським судом вірно враховано висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішенні від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України").

Щодо посилань відповідача - 3 на сукупну ситуацію з епідемією COVID-19 у 2020-2021 роках, зупинення провадження у справі та початок 24.02.2022 року повномасштабної війни російської федерації проти України, слід зазначити, що наведені заявником підстави для поновлення строку жодним чином не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливлювали подання відзиву у встановлений ухвалою строк, з урахуванням її отримання відповідачем - 3 ще 16.04.2020, тоді як відзив подано по спливу більше як 3,5 років.

Стосовно доводів апелянта про проживання з 2016 року у м. Тернопіль, слід зазначити, що до повноважень судів не віднесено встановлення обставин фактичного місця перебування фізичних осіб.

Так, судом першої інстанції на запит отримано від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної реєстрації довідку про реєстрацію місця проживання відповідача - 3.

За адресою реєстрації відповідача - 3, наведеній у вказаній довідці, судом було здійснено направлення ухвали про відкриття провадження у справі.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання кореспонденції адресатом, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Доводи скаржника про порушення місцевим господарським судом принципу рівності перед законом і судом через прийняття від позивача доказів не приймаються колегією суддів, оскільки встановлення наведених обставин виходить за межі предмету даного апеляційного оскарження.

Сторони мають рівні умови щодо реалізації своїх, зокрема, процесуальних прав, як на подання певних заяв до суду, так і на оскарження процесуальних рішень суду.

Заявник подав заяву, навівши ті обґрунтування, які та як вважав ефективними. Суд виконав свій обов`язок, розглянувши їх.

Перевіряючи висновок суду, та аргументи заявника, апеляційний суд не встановив необ`єктивності чи упередженості судді при винесенні оскаржуваної ухвали, що могло б свідчити про недотримання принципу рівності перед законом та судом по відношенню до заявника в контексті предмету оскарження.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у поновленні процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Положеннями частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відзив поданий відповідачем до суду із пропуском встановленого судом процесуального строку та за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на подання такого відзиву, у відповідності до положень ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано залишений судом першої інстанції без розгляду.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є правомірною, а тому відповідно підлягає залишенню без змін.

Також, суд вважає за доцільне наголосити, що заявник (інші учасники справи) продовжує мати права, зокрема, виступати в судовому засіданні, надаючи пояснення суду, наводити свої доводи та міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Отже, заявник, як і інші особи, мають право бути почутими судом.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №910/680/20 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови (враховуючи перебування судді Барсук М.А. у відпустці з 22.02.2024 по 23.02.2024) складено: 26.02.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Барсук