ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 лютого 2024 року Справа № 903/1011/23

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Контракт, м. Київ

до відповідача за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтул, с. Жидичин, Луцький р-н., Волинська обл.

про стягнення 500 000 грн. 00 коп.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтул, с. Жидичин, Луцький р-н., Волинська обл.

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Контракт, м. Київ

про визнання укладеним договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Дубчак Л.С., ордер від 26.08.2023

від відповідача за первісним позовом: Антонюк Р.В., ордер від 20.11.2023

встановив 25.09.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Контракт до Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтул про стягнення 500 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано позивача не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду докази надіслання позовної заяви з додатками на юридичну адресу відповідача (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек); вказати належні юридичну адресу, ідентифікаційний код відповідача.

Позивач ухвалу суду отримав 28.09.2023, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 28.09.2023.

Строк для усунення недоліків по 03.10.2023.

03.10.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу (а.с. 42-43).

Ч.5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача ТОВ «Вінтул» є вул. Д.Галицького, буд. 89, оф. 3, с. Жидичин, Луцький р-н., Волинська обл (а.с. 41).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 04.10.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута 07.11.2023 об`єктом поштового зв`язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 49-51).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме 07.11.2023.

Строк для подання відзиву по 22.11.2023.

20.11.2023 від ТОВ Вінтул на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги заперечує. Зазначає, що 20.02.2023 між сторонами були досягнуті усні домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу товару. В той же день відповідач направив на адресу позивача відповідний договір для підписання, який не був повернутий. 09.03.2023 на підтвердження укладення договору позивачем перераховано грошові кошти в сумі 500 000 грн, що є підтвердженням укладення договору купівлі-продажу. На момент укладення договору у відповідача був наявний товар, який був предметом договору. Предметом договору був генератор, який на даний момент позивачу не актуальний, у зв`язку з чим ним подано відповідний позов. Зазначив перелік питань для директора позивача на підставі ст. 90 ГПК України (а.с. 52-68).

20.11.2023 ТОВ Вінтул подало через електронний суд зустрічну позовну заяву про визнання укладеним між ТОВ Вінтул та ТОВ Віп Контракт договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023 (а.с. 73-83).

21.11.2023 надійшли заперечення ТОВ Віп Контракт щодо прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки до нього не долучено жодних доказів здійснення оферти чи акцепту та погодження істотних умов договору у будь який спосіб. Зазначає, що жодних перемовин чи листувань щодо будь яких правовідносин між сторонами не здійснювалося (а.с. 69-72).

Ухвалою суду від 23.11.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтул про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Вінтул та Товариством з обмеженою відповідальністю Віп Контракт договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.01.2024 о 12 год 00 хв. Запропоновано відповідачу за зустрічним позовом подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на зустрічний позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти зустрічного позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу за зустрічним позовом, докази чого подати суду; позивачу за зустрічним позовом - відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу за зустрічним позовом; відповідачу за зустрічним позовом - заперечення на відповідь позивача за зустрічним позовом протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу за зустрічним позовом (а.с. 89-90).

ТОВ Віп Контракт ухвалу суду отримало 24.11.2023 (а.с. 91).

Строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву по 11.12.2023.

Ухвалою суду від 27.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Віп Контракт від 26.11.2023 про забезпечення позову (а.с. 93-103).

11.12.2023 надійшов відзив ТОВ «Віп Контракт» від 08.12.2023 на зустрічну позовну заяву, згідно якого у задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки до зустрічної позовної заяви не подано жодного доказу на підтвердження укладення договору купівлі-продажу. Жодних перемовин, листувань щодо його укладення не було. Подання ТОВ «Вінтул» зустрічного позову із викладенням неправдивих обставин справи є зловживанням процесуальними правами (а.с. 106-118).

ТОВ «Вінтул» відзив на зустрічну позовну заяву отримало 08.12.2023 (а.с. 118).

Строк для подання відповіді на відзив по 11.12.2023.

08.01.2024 надійшло клопотання ТОВ «ВІП Контракт» про направлення представнику товариства через електронний суд відзиву ТОВ «Вінтул» на позовну заяву, оскільки відзив на первісний позов на їх адресу не надходив (а.с. 126-127).

Суд протокольною ухвалою від 10.01.2024 підготовче засідання відклав на 24.01.2024 о 12 год 00 хв. (а.с. 130-131).

Ухвалою суду від 15.01.2024 клопотання ТОВ «Віп Контракт» від 10.01.2024 про встановлення зловживання ТОВ «Вінтул» процесуальними правами повернуто без розгляду (а.с. 132-140).

16.01.2024 надійшло клопотання ТОВ Віп Контракт про встановлення факту зловживання процесуальними правами представником ТОВ Вінтул та застосування наслідків у вигляді постановлення окремої ухвали. Клопотання обґрунтоване умисним введенням представником ТОВ «Вінтул» суду в оману щодо: надіслання відзиву за первісним позовом через електронний суд в особистий кабінет представника позивача за первісним позовом та пропуск останнім строку для подання відповіді на відзив, що не відповідає обставинам справи; пропуск ТОВ «Віп Контракт» строку для подання відзиву на зустрічний позов, що також спростовано матеріалами справи. Крім того, поданий ТОВ «Вінтул» зустрічний позов є надуманим, ґрунтується на неправдивих обставинах справи та підроблених доказах (а.с. 145-150).

16.01.2024 надійшла відповідь ТОВ «Віп Контракт» на відзив за первісним позовом, згідно якої зазначає, що товариство ознайомлене з відзивом лише 10.01.2024 шляхом приєднання уповноваженого представника до електронного кабінету. Належні докази його надіслання товариству відсутні. Вказує, що до відзиву не додано жодних доказів здійснення оферти чи акцепту та погодження істотних умов договору в будь який спосіб. Товариство жодних податкових накладних від ТОВ «Вінтул» не отримувало, доказів їх складання та реєстрації не подало, що також підтверджує відсутність між сторонами договірних відносин. Долучено заяву свідка, що є відповіддю директора ТОВ «Віп Контракт» на поставлені у відзиві ТОВ «Вінтул» питання (а.с. 155-172).

ТОВ «Вінтул» відповідь на відзив отримало 15.01.2024 (а.с. 172).

Строк для подання заперечень на відповідь на відзив 18.01.2024.

24.01.2024 надійшло клопотання ТОВ «Вінтул» в якому просить не враховувати відповідь на відзив за первісним позовом, відзив на зустрічну позовну заяву, подані ТОВ «Віп Контракт» та залишити їх без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого судом строку. Просить зобов`язати директора ТОВ «Віп Контракт» подати суду належним чином оформлену заяву свідка, оскільки подана ним заява нотаріально не посвідчена, а тому не є належним доказом.

Суд протокольною ухвалою від 24.01.2024 долучив всі наявні заяви по суті спору до матеріалів справи, підготовче засідання відклав на 07.02.2024 для зобов`язання ТОВ «Віп Контракт» подати належним чином оформлену заяву свідка з відповідями на поставлені ТОВ «Вінтул» питання у відповідності до вимог ГПК України.

06.02.2024 надійшли заперечення ТОВ «Віп Контракт» на клопотання ТОВ «Вінтул» 24.01.2024.

Належним чином оформлена заява свідка з відповідями на поставлені питання від ТОВ «Віп Контракт» не надходила.

У судовому засіданні представник ТОВ «Вінтул» заявив усне клопотання про зобов`язання ТОВ «Віп Контракт» подати належним чином оформлену заяву свідка.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ГПК України підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник позивача заявила про згоду директора Прокопчука Івана Івановича на допит його як свідка у судовому засіданні.

Суд протокольною ухвалою від 07.02.2024 у задоволенні клопотання ТОВ Віп Контракт від 16.01.2024 про встановлення факту зловживання процесуальними правами представником ТОВ Вінтул та застосування наслідків у вигляді постановлення окремої ухвали, відмовив з огляду на таке.

Згідно ч. 2 сь. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 43 ГПК України).

Відповідність зустрічної позовної заяви ТОВ «Вінтул» вимогам ГПК України, зокрема строки її подання, взаємопов`язаність з первісним позовом, досліджувалась судом в ухвалі суду від 23.11.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Віп Контракт про повернення зустрічної позовної заяви та прийнято її до спільного розгляду з первісним позовом.

Твердження ТОВ «Віп Контракт», що зустрічний позов ґрунтується на неправдивих обставинах та підроблених доказах не приймається судом до уваги, оскільки не підтверджене жодними доказами. Висновки експерта щодо підробки ТОВ «Вінтул» доказів в матеріалах справи відсутні.

Клопотання ТОВ «Вінтул» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження подане у відповідності до ст. 252 ГПК України та не свідчить про зловживання товариством своїми процесуальними правами.

Відмова ТОВ «Вінтул» у поверненні ТОВ «Віп Контракт» грошових коштів є предметом даного судового спору, а тому також не є зловживанням процесуальними правами у визначенні ст. 43 ГПК України.

Долучення заяв по суті спору до матеріалів справи здійснювалося судом в результаті дослідження визначених ГПК України та судом строків, а не в результаті тверджень учасників справи.

З врахуванням виконання мети підготовчого провадження, строки розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 07.02.2024 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 21.02.2024 о 15 год 00 хв.

21.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання ТОВ «Віп Контракт» про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої заяви свідка.

Враховуючи вищевикладене, подання оригіналу заяви свідка, який витребуваний протокольною ухвалою від 07.02.2024, клопотання позивача у судовому засіданні про її витребування, що копія заяви міститься в матеріалах справи, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 21.02.2024 долучив її до матеріалів справи.

У судовому засіданні учасники справи дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Віп Контракт» перераховано ТОВ «Вінтул» грошові кошти в сумі 500 000 грн 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією №3948 від 09.03.2023. У призначенні платежу зазначено «оплата згідно договору №1 від 20.02.2023» (а.с 8).

ТОВ «Віп Контракт» зазначає, що вказані кошти перераховані ТОВ «Вінтул» помилково.

Згідно пояснень свідка директора ТОВ «Віп Контракт» він є відповідальний за формування платіжних доручень в системі інтернет-банку, хоча не є за фахом бухгалтером. В червні 2023 року товариство отримало вимогу ТОВ «Столб» про здійснення попередньої оплати та саме після отримання цієї вимоги ТОВ «Віп Контракт» вперше дізналось про помилковий перерахунок коштів в сумі 500 000 на рахунок ТОВ «Вінтул» замість ТОВ «Столб». Така помилка відбулась у зв`язку з внесенням помилкових даних щодо ідентифікаційного коду ТОВ «Столб», які в подальшому були скопійовані при формуванні платіжного доручення. За ідентифікаційним кодом юридичної особи дані реквізити банківського рахунку заповнились автоматично системою онлайн-банкінгу. При формуванні платіжного доручення №3948 від 09.03.2023 рядок призначення платежу було сформовано з посиланням на реквізити договору №1 від 20.02.2023, за яким мала бути здійснена оплата вартості обладнання в сумі 500 000 грн 00 коп на рахунок ТОВ «Столб».

ТОВ «Віп Контракт» до матеріалів справи долучено підписаний обома сторонами договір поставки №1 від 20.02.2023, рахунок №67 від 08.03.2023 до договору №1 від 20.02.2023 на суму 500 000 грн 00 коп. та вимогу ТОВ «Столб» від 10.06.2023 про виконання обов`язку з проведення попередньої оплати в сумі 500 000 грн 00 коп (а.с. 169-170).

ТОВ «Вінтул» у зустрічній позовній заяві вказує, що спірні грошові кошти отримані ним на підставі договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023 (а.с. 78).

До зустрічної позовної заяви товариством долучено договір купівлі-продажу №1 від 20.02.2023, згідно умов якого продавець, яким вказано ТОВ «Вінтул», зобов`язується передати у власність покупця ТОВ «Віп Контракт» товар, а саме генератор дизельний марки DAEWOO модель DDAE10500DSE-3G, 2022 року виготовлення, максимальна потужність 8.1 кВа, напруга 230/400В, частота 50 Гц, а покупець зобов`язується провести оплату за товар та прийняти його на умовах даного договору (п. 1.1). Поставка товару здійснюється покупцем за його рахунок в попередньо узгоджений термін з продавцем, строк поставки до 31.12.2023 (п. 3.1). Приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін шляхом самовивозу товару зі складу продавця за адресою: Волинська обл, Луцький р-н., с. Жидичин, вул. Данила Галицького, 89/3 (п. 3.25). Загальна ціна договору становить 500 000 грн 00 коп з урахуванням ПДВ 83 333 грн 33 коп. Вартість без ПДВ 416 666 грн 67 коп (п. 4.1). Розрахунки за товар за цим договором проводяться шляхом перерахування покупцем грошових коштів в розмірі 100% вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку продавцем та (або) приймання-передачі товару (п.5.1). Даний договір вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1).

Судом встановлено, що договір зі сторони продавця ТОВ «Вінтул» підписаний директором Удот В.А., зі сторони покупця ТОВ «Віп Контракт» підпис відсутній.

Крім того ТОВ «Вінтул» долучено рахунокфактуру №VL-0000480 від 20.02.2023 на суму 500 000 грн 00 коп, строк оплати якого дійсний до 28.11.2023 (а.с. 81).

Докази надіслання ТОВ «Вінтул» договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023, рахунку-фактури №VL-0000480 від 20.02.2023 на адресу ТОВ «Віп Контракт» відсутні.

ТОВ «Вінтул» зазначає, що між сторонами велися перемовини щодо укладення договору шляхом телефонних дзвінків, переписок та через особисті зустрічі, на останній з яких між сторонами досягнуто всіх істотних умов договору та передано два примірники договору від 20.03.2023.

ТОВ «Віп Контракт» заперечує ведення перемовин між сторонами щодо укладення договору та його отримання.

Будь які докази на підтвердження перемовин між сторонами щодо укладення договору, отримання ТОВ «Віп Контракт» примірника договору купівлі-продажу в матеріалах справи відсутні.

Посилання ТОВ «Вінтул» на CMR (а.с. 82) як на підтвердження наявності у нього товару, зокрема генератор дизельний DAEWOO модель DDAE10500DSE-3G, 2022 року виготовлення, не береться судом до уваги, оскільки ніяким чином не підтверджує наявність договірних зобов`язань з ТОВ «Віп Контракт».

Крім того у митній декларації відсутня відмітка (відтиск печатки) уповноваженого органу щодо проходження митного оформлення спірним товаром.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Докази реєстрації ТОВ «Вінтул» податкової накладної щодо спірного товару, коштів в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з приписами статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).

Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено реальне існування будь яких господарських відносин між ТОВ «Віп Контракт» та ТОВ «Вінтул», оскільки останнім не доведено належними та допустимим доказами направлення пропозиції щодо укладення договору, отримання відповіді про її прийняття, погодження сторонами умов договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023; що грошові кошти в сумі 500 000 грн 00 коп перераховані ТОВ «Віп Контракт 09.03.2023 з метою купівлі спірного товару, в той час як рахунок, виставлений ТОВ «Вінтул», дійсний до сплати до 28.11.2023; наявності у власності (балансі) дизельного генератора DAEWOO модель DDAE10500DSE-3G, 2022 року виготовлення, який був предметом договору, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги про визнання укладеним договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023 не підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічної позовної заяви, первісні вимоги ТОВ «Віп Контракт» про стягнення з ТОВ «Вінтул» безпідставно набутих коштів в сумі 500 000 грн 00 коп. є обґрунтованими,

Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження наявності будь яких договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, утримання ТОВ «Вінтул» помилково перерахованих позивачем грошових коштів без будь яких правових підстав, суд дійшов висновку про задоволення первісних позовних вимог та стягнення з ТОВ «Вінтул» 500 000 грн 00 коп. безпідставно набутих коштів.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Оскільки первісний спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 7 500 грн 00 коп відповідно до ст.ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтул до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Контракт про визнання укладеним договору купівлі-продажу №1 від 20.02.2023.

2. Первісний позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтул» (вул. Миру, буд. 12, оф. 10, с. Жидичин, Луцький р-н., Волинська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Контракт» (вул. Професора Бука, буд. 36, м. Київ, )

- 500 000 грн 00 коп безпідставно набутих коштів та 7 500 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, а всього 507 500 грн 00 коп (п`ятсот сім тисяч п`ятсот грн 00 коп).

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 27.02.2024.

Суддя А. М. Кравчук