ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. Справа №914/2450/22(914/2432/23)

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді (доповідача) МАТУЩАКА О.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

За участю секретаря судового засідання ГУЛИК Н.

За участю представників сторін від:

апелянта Удод І.О. (адвокат);

позивача Коваль В.М. (ліквідатор);

розглянувши апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків б/н б/д (вх.ЗАГС №01-05/3486/23 від 14.11.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2023, (повний текст 20.10.2023, суддя - Чорній Л.З. )

у справі №914/2450/22 (914/2432/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БНК- Україна, м.Львів

до відповідача-1: Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, м.Київ

до відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, м. Київ

про стягнення 74 240 745,58 грн надміру сплачених сум

у межах справи №914/2450/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ- ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ, м.Львів

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю БНК- УКРАЇНА, м.Львів

В С Т А Н О В И В:

Суть спору.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «БНК-Україна». Визнано грошові вимоги ТОВ «БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ» до боржника у розмірі 325 736 124,00 грн заборгованості та 24 810,00 грн судового збору. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, а розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича.

Постановою суду від 24.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «БНК-Україна» та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Коваля В.В.; затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Коваля В.В. за виконання ним повноважень розпорядника майна за період з 02.11.2022 по 22.05.2023 на загальну суму 134 000,00 грн; ТОВ «БНК-Україна» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коваля В.В.

Судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

10.08.2023 через систему «Електронний суд» ТОВ «БНК-Україна» подало позовну заяву до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якій просило стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «БНК-Україна» надміру сплачену суму грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн, а судові витрати покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судами, в межах розгляду адміністративної справи №826/6266/16, скасовано податкові повідомлення-рішення, на підставі яких позивач виконав свої грошові зобов`язання перед відповідачем-1. Тому ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» подав через «Електронний кабінет» платника податків та надіслав поштою на адресу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заяву про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745,58 грн, однак жодних відповідей на адресу ТОВ «БНК-Україна» від відповідача-1 не надходило, надміру сплачені грошові кошти не повернуті.

Рішенням суду від 11.10.2023 (з урахуванням ухвал суду від 17.10.2023 та 20.10.2023 про виправлення описок) позов задоволено повністю; стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «БНК-Україна» надміру сплачену суму грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн. Стягнуто на користь позивача з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань 751 520,00 грн сплаченого судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідач-1 не вжив жодних заходів для оформлення висновків про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, що стало підставою для повернення позивачу вказаних коштів.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Відповідачем-1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду, а в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не було належним чином сформовано заяву про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, як того вимагає чинне законодавство, а саме через «Електронний кабінет» платника податків. Натомість було надіслано звичайний лист. Відтак, обов`язку щодо формування необхідного висновку у контролюючого органу не виникло.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з підстав, аналогічних тим, що зазначені в позовній заяві. Крім того, покликається на безпідставність доводів апелянта щодо надіслання позивачем відповіді на відзив на недійсну електронну пошту апелянта-1, адже в матеріалах справи наявні докази її надіслання також на поштову адресу.

Окрім цього, у відзиві також зазначено про неправдивість доводів апелянта про те, що позивачем подано заяву про повернення коштів лише поштовою кореспонденцією, оскільки така заява також була сформована у системі «Електронний кабінет».

Скаржником, в системі «Електронний суд», сформовано заперечення на відзив позивача, в яких покликається на обставини, аналогічні тим, що вказані в апеляційній скарзі.

Також апелянтом заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав порушення правил предметної юрисдикції при розгляді цієї справи. В обґрунтування зазначеного покликається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №908/129/22(908/1333/22), згідно якої спори щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер такого спору, в якому суб`єкт владних повноважень реалізує свої владно-управлінські функції, а тому такий спір віднесено до розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, на яку покликається апелянт, не є релевантною даній справі.

Так, предметом позову у справі № 908/129/22(908/1333/22) є визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акта перевірки. Тобто, предметом розгляду є публічно-правовий спір, що виник із здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Натомість у цій справі предметом позовних вимог є стягнення надміру сплачених сум грошового зобов`язання. При цьому, колегія суддів зазначає, що підставою стягнення цих коштів є рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 у справі №826/6266/16, яким скасовані податкові повідомлення-рішення. Тобто у цій справі відсутній спір щодо здійснення управлінських функцій суб`єктом владних повноважень, а наявний господарський спір щодо стягнення коштів.

Так, спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме ч.1 ст. 20 ГПК України, п. 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

З огляду на це, колегія суддів звертає увагу, що стягнення коштів у цій справі не є стягненням податкового боргу, оскільки такий у позивача відстуній.

При цьому, колегія суддів зазначає, що стаття 7 КУзПБ допускає участь суб`єкта владних повноважень як відповідача у спорі, який розглядається у межах справи про банкрутство. При цьому вказана норма передбачає, що суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Системний аналіз положень ГПК України та КУзПБ дає підстави вважати, що законодавець мав на меті сконцентрувати розгляд всіх майнових та грошових вимог за участі боржника саме в межах процедури банкрутства, що має забезпечити повноту та комплексність вирішення питання платоспроможності боржника в процесі застосування відповідних процедур.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Інших клопотань чи заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, сторонами подано не було.

08.02.2024 в судове засідання з`явився представник позивача, а представник відповідача-1 взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суд з використанням власних технічних засобів. Вказані представники навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Представник відповідача-2 у справі в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача-2.

Фактичні обставини справи.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «БНК-Україна» зареєстроване як юридична особа 16.02.2010 та перебуває на обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Як було вказано вище, постановою суду від 24.05.2023 відкрито ліквідаційну процедуру щодо ТОВ «БНК-Україна», під час проведення якої ліквідатору стало відомо, що співробітниками Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку банкрута з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013. За результатами перевірки складено Акт від 06.01.2016 за №2/28-10-41-20/36949031 (надалі - Акт перевірки). На підставі зазначеного Акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 26.01.2016:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 18 412 670,00 грн., в тому числі 14 730 136,00 грн. за основним платежем та 3 682 534,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 41 621 991,00 грн., в тому числі 33 297 593,00 грн. за основним платежем та 8 324 398,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 202 493,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2017 у справі №826/6266/16 повністю відмовлено в задоволені позовних вимог ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 апеляційну скаргу ТОВ «БНК-Україна» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2017 залишено без змін.

У зв`язку із зазначеним, ТОВ «БНК-УКРАЇНА» протягом червня-серпня 2017 року здійснило сплату коштів на підставі податкових повідомлень-рішень в наступних сумах та за наступними платіжними дорученнями:

- №650 від 15.06.2017 - 17 303 188,00 грн (по ППР № від 26.01.2016: 13 620 654,00 грн - грошові зобов`язання за основним платежем (з врахуванням 1 109 482 грн переплати на час сплати) та штрафні (фінансові) санкції в сумі 3 682 534,00 грн );

- №11339 від 15.06.2017 - 41 406 635,00 грн (по ППР № від 26.01.2016: основний платіж - 33 082 237,00 грн та штрафні (фінансові) санкції - 8 324 398,00 грн; а також пеню, за несвоєчасну сплату зазначених вище податкових зобов`язань: - 9 886 901,75 грн (платіжне доручення № 11851 від 08.08.2017); - 4 403 852,56 грн (платіжне доручення №11852 від 08.08.2017).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі №826/6266/16 задоволено частково касаційну скаргу ТОВ «БНК-УКРАЇНА», постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 скасовано, справу №826/6266/16 за позовом ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою суду від 16.06.2021 замінено відповідача у справі №826/6266/16 на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішенням суду від 20.09.2021 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вирішено: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016.

Вказаним судовим рішенням ТОВ «БНК-УКРАЇНА» в частині позовних вимог про стягнення з Центрального офісу з обслуговування великих платників податків пені з податку на прибуток та пені з податку на додану вартість на загальну суму 14 290 754,31 грн судом роз`яснено, що відповідно до пункту 129.2 статті 129 ПК України (у редакції, яка діяла станом на час вирішення спору по суті) встановлено, що у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня, нарахована на таке грошове зобов`язання (його частину) або на виявлене заниження податкового зобов`язання, скасовується. Зважаючи на фактичну оплату позивачем суми пені, така пеня може бути повернута ним, як помилково сплачена сума пені в порядку ст. 43 ПК України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі №826/6266/16 вирішено апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі №826/6266/16 вирішено відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі №826/6266/16.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 у справі №826/6266/16, яким скасовані податкові повідомлення-рішення, набрало законної сили 02.02.2022.

Враховуючи наведене, грошові кошти, які були сплачені ТОВ «БНК-УКРАЇНА» на підставі податкових повідомлень-рішень, скасованих в судовому порядку та пені, сплаченої за податковою вимогою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.06.2017 №164/17 набули статусу надміру сплачених грошових зобов`язань (в т.ч. штрафу та пені).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2450/22 у задоволенні заяви Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про грошові вимоги до ТОВ «БНК-Україна» на суму 1 998 538,38 грн відмовлено, та встановлено, що банкрут вважається таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті податку, тобто судом встановлено відсутність у ТОВ «БНК-Україна» податкового боргу у сумі 1 993 576,38 грн.

Вказана ухвала суду залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 та набрала законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України.

Позивач посилається на те, що надміру сплачена сума грошових зобов`язань, що підлягає поверненню ТОВ «БНК-Україна» становить 74 240 745,58 грн. У зв`язку з цим, грошові кошти, які були сплачені позивачем на виконання податкових повідомлень-рішень набули статусу надміру сплачених грошових зобов`язань (в т.ч. штрафу та пені).

У ТОВ «БНК-Україна» відсутній податковий борг, що підтверджується Витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 09.08.2023, який долучено до матеріалів справи.

05.07.2023 ліквідатором ТОВ «БНК-Україна» подано через Електронний кабінет платника податків та надіслано поштою на адресу відповідача-1 заяву вих. №01-27/914/2450/22/223 від 05.07.2023 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745, 58 грн. Заява, яка подана через Електронний кабінет платника податків зареєстрована відповідачем-1 06.07.2023 за №7711/6/. Заява, яка надіслана поштою отримана відповідачем-1 07.07.2023.

У матеріалах справи відсутні докази того, що на адресу ТОВ «БНК-Україна» від відповідача-1 надходила відповідь, станом на дату подання позовної заяви, про розгляд заяви про повернення позивачу надміру сплачених грошових коштів, що стало підставою для звернення ліквідатора з позовною заявою.

Оцінка суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України). Зокрема, цей Кодекс визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, приписами підп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до підп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України передбачено, що платник податків має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. 43.2 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктами 43.3 ст. 43 ПК України визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, у позивача відсутній податковий борг перед бюджетом.

Із заявою про повернення надміру сплачених сум податку позивач звернувся до контролюючого органу в межах строку, визначеного п. 43.3 ст.43 ПК України.

Пунктом 43.4 - 43.6 ст. 43 ПК України встановлено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Як визначено в п. 43.6 ст. 46 ПК України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерством фінансів України від 03.09.2013 №787 (з наступними змінами і доповненнями, надалі «Порядок №787»), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Абзацом 2 п. 3 розділу І Порядку №787 визначено, що повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Згідно з п. 5 розділу І Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/ або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за №370/33341 (абз. 3 п. 5 розділу І Порядку №787).

Пунктами 1, 2 Розділу III Порядку взаємодії передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, пені та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: - на поточний рахунок платника податку в установі банку; - на єдиний рахунок (у разі його використання); - на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету; - у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.

Заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу ( п.4 Розділу 3 Порядку). Відповідно до п.7-9 Розділу 3 Порядку, опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) структурним підрозділом територіального органу ДПС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків. Формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень. Сформовані електронні висновки про повернення з бюджету помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДПС в автоматичному режимі надсилає до казначейства для виконання.

Відповідно до Постанови КМУ від 15.04.2015 №215 «Про затвердження положення про Державну казначейську службу України» встановлено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до абзацу п`ятому підпункту 2 пункту 4 цього Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Як встановлено п. 9 цього наказу, Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. В пункті 1 Положення про головні управління Державної казначейської служби України, затверджене Наказом МФ України 12.10.2011 № 1280 Головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі Головне управління Казначейства) є територіальними органами Державної казначейської служби України та відповідно до підпункту 5 пункту 4 цього Положення здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а відповідно до підпункту 14) пункту 4 Положення, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Підставою для виплати органом Казначейства надмірно сплачених позивачем коштів є висновок територіального органу ДПС про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем-1, 05.07.2023 ліквідатором ТОВ «БНК-Україна» подано через «Електронний кабінет" платника податків та надіслано поштою на адресу відповідача-1 заяву вих. №01-27/914/2450/22/223 від 05.07.2023 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745, 58 грн (а.с. 226-230). Заява, яка подана через Електронний кабінет платника податків зареєстрована відповідачем-1 06.07.2023 за №7711/6/ (а.с. 230, т.1). Заява, яка надіслана поштою отримана відповідачем-1 07.07.2023 (а.с. 177 , т.1).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не вжило жодних заходів до оформлення таких висновків. При цьому, відповідачем-1 не наведено відповідних обґрунтувань, з посиланням на приписи податкового законодавства, стосовно невиконання податковим органом покладеного на нього обов`язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України у порядку, встановленому законом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо недотримання позивачем порядку звернення із заявою про повернення надміру сплачених коштів, адже вказане спростовується вказаними вище обставинами, які підтвердженні належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1. ст. 62 КУзПБ, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Надмірно сплачені платежі з податків є активом боржника у справі про банкрутство (яким є позивач), який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Правові висновки у схожих правовідносинах викладені в постановах Верховного Суду у справі №908/1671/16 від 14.09.2021, №911/2498/18 від 08.12.2021, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, повинні бути враховані судом.

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивача 74 240 745,58 грн надмірно сплачених грошових коштів, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2023 (з урахуванням ухвал від 17.10.2023 та 20.10.2023 про виправлення описок) у справі №914/2450/22(914/2432/23) без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Скрипчук О.С., повний текст постанови складено та підписано 26.02.2024.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК