ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/796/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву (вх.№4-11/24 від 28.02.2024р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ТЕХНОЛОГІЧНА КОМПАНІЯ» (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4, ) про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно Компанії NORDEA SHIPPING CO (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960, Marshall Islands) (Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роад, Аджелтейк, Маджуро, МН 96960, Маршаллові Острови)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ТЕХНОЛОГІЧНА КОМПАНІЯ» (далі ТОВ «ФТК») до подання позовної заяви звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про накладення арешту на морське судно MY FUTURE (IMO: 9545912), судновласником якого є Компанія NORDEA SHIPPING CO (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960, Marshall Islands), яке знаходиться в акваторії морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрації Ізмаїльського морського порту) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Ізмаїл; заборону капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрації Ізмаїльського морського порту) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна MY FUTURE (IMO: 9545912) з акваторії морського порту Ізмаїл.

В обґрунтування заяви ТОВ «ФТК» зазначає, що 15.12.2023р. Компанія FLEXTONE LIMITED (Фрахтувальник) та Компанія UAB Global Ocean Link Lithuania (Перевізник) уклали Договір морського перевезення/фрахтування (Clean Fixture Recap of CP) щодо перевезення вантажу, а саме сечовини у великих мішках обсягом від 6000 тон до повного завантаження судна.

Договір фрахтування було укладено для забезпечення виконання зобов`язань Фрахтувальника щодо поставки товару, а саме гранул сечовини (карбаміду) у великих мішках (так званих біг-бегах) (Вантаж), до ТОВ "ФТК".

За Договором фрахтування перевезення вантажу повинно було здійснити судно MV NORDEA STAR (НОРДЕА СТАР) із порту завантаження в м. Трабзоні (Туреччина) до порту розвантаження у м. Чорноморськ (Україна). Зареєстрованим власником судна НОРДЕА СТАР є Судновласник.

31 грудня 2023р. на виконання Договору фрахтування компанія AMS Ameropa Marketing and sales AG (Ей.Ем.Сі. Амеропа Маркетінг енд Сейлз Ей.Джі.), діючи інтересах Фрахтувальника, здійснила завантаження Вантажу на судно НОРДЕА СТАР в такому обсязі: 4 125 мішків загальною вагою 3 308,250 тон брутто та 3 300,000 тон нетто відповідно до Транспортної накладної (коносаменту) №1 від 31.12.2023р. та Декларації про вантаж №1 від 31.12.2023р.; 3 976 мішків загальною вагою 3 188,752 тон брутто та 3 180,800 тон нетто відповідно до транспортної накладної (коносаменту) №2 від 31.12.2023р. та Декларації про вантаж №2 від 31.12.2023р.

Згідно із Коносаментами, підписаними капітаном судна, порт завантаження м. Трабзон (Туреччина), порт розвантаження м. Чорноморськ (Україна). Крім того, на Транспортних накладних було зроблено відмітку "CLEAN ON BOARD". Це означає, що вантаж було прийнято на борт судна без застережень та відміток щодо прийняття вантажу в пошкодженому стані. Додатково, в Коносаментах зазначається, що вантаж відправляється із порту завантаження без видимих зовнішніх пошкоджень та в хорошому стані.

06 січня 2024р., через кілька днів після того, як судно НОРДЕА СТАР залишило порт у Туреччині, на судні були вимкнуті технічні засоби автоматичної ідентифікаційної системи, а також з судном зник зв`язок. Як стало згодом відомо Заявнику, на судні сталася надзвичайна ситуація внаслідок якої судно зазнало крену на правий борт. Факт настання зазначеної події підтверджується, зокрема, Звітом про аварію, виданим Англійською Інформаційно-аналітичною службою Списку Ллойда [Lloyd's List Intelligence], а також матеріалами в ЗМІ. Оскільки кут нахилу був дуже значним і відповідно виник ризик подальшого перевертання і затоплення судна, екіпаж був змушений залишити судно, після чого піднявся на борт іншого судна, яке прийшло на допомогу.

Заявник повідомляє, що через кілька днів Судновласник залучив рятувальну команду, яка відбуксирувала судно в порт Інеболу (Туреччина). Було розпочато процедуру рятування судна, яка триває по сьогоднішній день. Для того, щоб вирівняти крен потрібно було розвантажити повністю (або принаймні частково) вантаж.

Згідно зі звітом спеціалізованої експертної компанії Intertek від 26.12.2024р, яка була залучена заявником для спостереження за процесом розвантаження судна в Туреччині, станом на дату звіту з судна було розвантажено 2 880 мішків з вантажем (згідно Коносаментів, загальна кількість вантажу становила 8 101 мішків). Стан вантажу, який знаходиться в розвантажених мішках, наразі, достеменно невідомий. Представники компанії Intertek продовжують проводити своє дослідження. Однак, як зазначається у Звіті Intertek, вже однозначно встановлено, що інша (більша) частина вантажу, яка знаходилася в нижній частині трюмів судна, була повністю затоплена морською водою.

Заявник також зазначає, що внаслідок цього, більшість вантажу є фактично втраченим, адже після контакту з морською водою сечовина (карбамід) більше не може бути використана за комерційним призначенням як добриво. Оскільки карбамід є вкрай гігроскопічною речовиною, то адсорбувавши морську воду він також вбирає в себе натрій, який міститься в морській воді у великих кількостях. Внесення натрію в ґрунт має вкрай негативні наслідки для ґрунту, оскільки призводить до збільшення його засоленості, що у свою чергу негативно позначається на його характеристиках та призводить до зниження родючості.

ТОВ «ФТК» вважає, що станом на сьогоднішній день, Судновласник фактично самоусунувся від виконання своїх зобов`язань перед Заявником щодо вантажу. Незважаючи на неодноразові звернення від юридичних радників Заявника щодо подальших намірів Судновласника в зв`язку з аварією судна та втратою Заявником значної кількості вантажу, представники Судновласника відмовилися надати будь-яку інформацію. Зокрема, від Судновласника не було отримано підтвердження ані щодо компенсації Заявнику збитків в зв`язку з втратою вантажу, ані щодо готовності організувати перевезення частини відносно придатного до використання вантажу в порт призначення (Чорноморськ). Щодо останнього, то ця частина вантажу наразі складена на узбережжі в Туреччині, де піддається впливу атмосферних опадів, морської води під час шторму та інших негативних чинників.

ТОВ «ФТК» наразі вважає весь обсяг вантажу фактично втраченим. Задекларована загальна вартість вантажу при завантаженні на судно складала 2 090 356,00 євро. В зв`язку з коливанням попиту на ринку, станом на сьогодні, на думку заявника, вартість вантажу становить вже близько 2 300 000,00 євро або близько 2 500 000,00 доларів США.

Заявник повідомляє, що іноземні юридичні радники Заявника ведуть переговори з представниками Судновласника щодо наслідків аварії та компенсації Заявнику завданих збитків. Оскільки представники Судновласника здебільшого ігнорували звернення юристів Заявника, останні направили 13.02.2024р. електронний лист з вимогою, зокрема, відшкодувати Заявнику 2 500 000,00 доларів США. Однак, на дату звернення до суду із даною заявою, Заявником не було отримано жодної відповіді на вищезазначений лист-вимогу, що, на думку заявника, свідчить про небажання Судновласника добровільно відшкодувати завдані Заявнику збитки.

При цьому ТОВ «ФТК» зазначає, що Судновласник, окрім судна НОРДЕА СТАР, яке здійснювало перевезення вантажу та зазнало аварії, є власником іншого судна, а саме: MY FUTURE ("МАЙ Ф`ЮЧЕ"), номер IMO 9545912, країна реєстрації Палау. Право власності Судновласника на судно MY FUTURE підтверджується витягом з інформаційної системи GISIS Міжнародної морської організації ООН та витягом з міжнародної інформаційної системи EQUASIS.

За даними заявника, станом на дату звернення до суду із даною заявою про забезпечення позову (морської вимоги), судно MY FUTURE знаходиться в акваторії Морського порту Ізмаїл (Україна) біля причалу в затоні 96км, що підтверджується відповіддю Капітана морського порту Ізмаїл від 28.12.2024р. на адвокатський запит представника Заявника. Додатково, знаходження судна MY FUTURE в Морському порту Ізмаїл підтверджується даними, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic.

На підставі вищенаведеного, керуючись нормами Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 р., та ст.ст.137, 138, 139, 140 ГПК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної ТОВ «ФТК», останнє звернулося до суду заявою про накладення арешту на судно MY FUTURE (IMO: 9545912) шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) та заборону капітану морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна MY FUTURE (IMO: 9545912) з акваторії морського порту Ізмаїл.

Розглянув матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 30 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 2 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У відповідності до п.33 постанови Верховного Суду від 29.08.2023р. у справі №916/631/23 при розгляді справ про арешт морських суден судові органи керуються положеннями Конвенції 1952 року, але процесуальні норми передбачені процесуальними кодексами. Будучи специфічним інститутом матеріального морського права, арешт морських суден розглядається в Україні за процесуальними вимогами забезпечення позову.

Як з`ясовано судом, на час подання заяви, судно MY FUTURE (IMO: 9545912) станом на 28.02.2024р. перебуває в акваторії морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту), про що свідчать дані, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, на веб-сайті - http://www.marinetraffic.com, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про подання заяви про арешт судна за належною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Приписами ч. 3 ст. 139 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Відтак, обґрунтування заявником належним чином необхідності забезпечення позову не є обов`язковою умовою для задоволення відповідної заяви в силу п. 3 ч. 3 ст. 139 ГПК України, про що зауважив Верховний Суд, зокрема, у своїй постанові від 18.10.2019р. у справі №915/1301/19.

Положеннями ч.2 ст.140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Суд зазначає, що порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952р., до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України №3702-VI від 07.09.2011р., та яка набула чинності для України 16.05.2012р. (далі - Конвенція 1952 року), а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден (далі - КТМ).

За положеннями п.1 ч.1 ст.1 Конвенції 1952 року морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У відповідності до ст.42 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст.2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, згідно ст. 8 Брюссельської конвенції судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

З матеріалів заяви вбачається, що 15.12.2023р. компанія FLEXTONE LIMITED (Фрахтувальник) та компанія UAB Global Ocean Link Lithuania (Перевізник) уклали Договір морського перевезення / фрахтування щодо перевезення вантажу, а саме сечовини у великих мішках обсягом від 6000 тон до повного завантаження судна.

За Договором фрахтування перевезення вантажу повинно було здійснити судно MV NORDEA STAR із порту завантаження в м. Трабзоні (Туреччина) до порту розвантаження у м. Чорноморськ (Україна).

31 грудня 2023р. на виконання Договору фрахтування компанія AMS Ameropa Marketing and sales AG, діючи інтересах Фрахтувальника, здійснила завантаження вантажу на судно MV NORDEA STAR в такому обсязі: 4125 мішків загальною вагою 3 308,250 тон брутто та 3 300,000 тон нетто відповідно до Транспортної накладної (коносаменту) №1 від 31.12.2023р. та декларації про вантаж №1 від 31.12.2023р., та 3 976 мішків загальною вагою 3 188,752 тон брутто та 3 180,800 тон нетто відповідно до транспортної накладної (коносаменту) №2 від 31.12.2023р. та декларації про вантаж №2 від 31.12.2023р.

06 січня 2024р. на судні сталася надзвичайна ситуація, внаслідок якої судно зазнало крену на правий борт. Оскільки кут нахилу був дуже значним і відповідно виник ризик подальшого перевертання і затоплення судна, екіпаж був змушений залишити судно, після чого піднявся на борт іншого судна, яке прийшло на допомогу. Судновласник залучив рятувальну команду, яка відбуксирувала судно в порт Інеболу (Туреччина). Було розпочато процедуру рятування судна, яка триває, та в результаті якої з метою вирівнювання крену було розвантажено ( принаймні частково) вантаж.

Згідно зі звітом спеціалізованої експертної компанії Intertek від 26.02.2024р., яка була залучена для спостереження за процесом розвантаження судна в Туреччині, станом на дату звіту з судна було розвантажено 2 880 мішків з вантажем (згідно Коносаментів, загальна кількість вантажу становила 8 101 мішків). При цьому, (більша) частина Вантажу, яка знаходилася в нижній частині трюмів судна, була повністю затоплена морською водою.

З матеріалів заяви вбачається, що ТОВ «ФТК» 13.02.2024р. було на адресу Судновласника було направлено електронний лист з вимогою про відшкодування збитків на суму 2 500 000 доларів США. Однак, матеріали справи не містять доказів задоволення зазначеної вище морської вимоги на суму 2 500 000 доларів США.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі всього вищевикладеного, виходячи з матеріалів заяви, судом встановлено наявність обставин, які свідчать про виникнення у заявника ТОВ «ФТК» права морської вимоги до Компанії NORDEA SHIPPING CO на підставі спричинення шкоди на загальну суму 2 500 000 доларів США, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФТК» про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що у п.1 ст. 3 Конвенції 1952 року передбачено, що з урахуванням положень п. 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

З наведених положень Конвенції слідує, що остання не обмежує жодним чином можливість накладення арешту на будь-яке судно, що належить особі, відповідальній за морською вимогою, передбаченою підпункту "f" пункту 1 статті 1 Конвенції 1952 року, якою і являється вимога Заявника.

З огляду на викладене, морська вимога ТОВ «ФТК» до Судновласника може бути забезпечена у спосіб накладення арешту на судно MY FUTURE (IMO: 9545912), що належить Судновласнику.

Суд зазначає, що особи, які є відповідальними за морською вимогою, жодним чином не позбавлені права на підставі ст. 141 ГПК України звернутися до суду з клопотанням про здійснення зустрічного забезпечення.

Враховуючи, що на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, суд в ухвалі про арешт судна вважає за необхідне встановити строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду, а саме - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 144 ГПК України, примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби та митні органи зобов`язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Керуючись ст. 136, п. 9 ч.1 ст. 137, ст.ст.140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ТЕХНОЛОГІЧНА КОМПАНІЯ» (вх.№4-11/24 від 28.02.2024р.) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна MY FUTURE (IMO: 9545912) задовольнити.

2. Накласти арешт на морське судно MY FUTURE (IMO: 9545912), судновласником якого є Компанія NORDEA SHIPPING CO (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960,, Marshall Islands ), яке знаходиться в акваторії морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: ) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Ізмаїл.

3. Заборонити капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: ) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна MY FUTURE (IMO: 9545912) з акваторії морського порту Ізмаїл.

4. становити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ТЕХНОЛОГІЧНА КОМПАНІЯ» (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4, ) строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії NORDEA SHIPPING CO (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960, Marshall Islands).

5. На виконання вимог ст. 144 ГПК України копію ухвали для виконання направити:

- капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: );

- Ізмаїльській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця набережна Лукі Капікраяна, будинок 4, електронна адреса: );

- Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на адресу (65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 1, електронна адреса: ).

Стягувачем за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ТЕХНОЛОГІЧНА КОМПАНІЯ» (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4, )

Боржником за ухвалою є Компанія NORDEA SHIPPING CO (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake, Majuro MH 96960, Marshall Islands )

Ухвала набирає законної сили 29.02.2024р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред`явлення у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Рога Наталія Василівна