ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Київ

Справа № 904/1926/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" за вх. № 8972/2023

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023

у складі колегії суддів: Іванова О.Г. (головуючий), Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

у справі № 904/1926/23

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Вступ.

1. На розгляд суду поставлено питання поважності/неповажності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

2. У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/1926/23 за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі - ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (далі - ТОВ "Боріваж") про банкрутство.

3. 20.06.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1926/23 визнано грошові вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" до ТОВ "Боріваж" в розмірі 5 368 грн (1 черга задоволення), 105 267 870, 21 грн (4 черга задоволення).

4. 03.10.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1926/23 за підсумками попереднього судового засідання внесено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги кредиторів до ТОВ "Боріваж", а саме:

- ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" у розмірі 92 508 грн судового збору (1 черга задоволення), 148 475 253,52 грн суми основного боргу (4 черга задоволення);

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" у розмірі 5 368 грн (1 черга задоволення), 5 151 629 033,08 грн (4 черга задоволення);

- Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 5 368 грн (1 черга задоволення), 250 606 983,59 грн (4 черга задоволення з правом вирішального голосу на зборах комітету кредиторів), 248 857 753,74 грн (4 черга задоволення без права вирішального голосу на зборах комітету кредиторів), 76 113 991,90 грн (6 черга задоволення).

Окремо внесено до реєстру грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" У розмірі 4 429 813 536, 15 грн, як забезпечені заставою майна ТОВ "Боріваж", для позачергового задоволення вимог.

5. 30.10.2023, не погодившись із зазначеними ухвалами, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), в якій просило скасувати ухвалу від 20.06.2023 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у визнанні додаткових грошових вимог ПрАТ СК "Інгосстрах"; скасувати ухвалу від 03.10.2023 за результатами попереднього судового засідання в частині внесення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Боріваж" грошових вимог ПрАТ СК "Інгосстрах" у сумі 105 273 238, 21 грн.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал суду, що обґрунтоване тим, що початок відліку строку на апеляційне оскарження слід відраховувати від моменту ознайомлення скаржником із матеріалами справи (що відбулося 18.10.2023, а з урахуванням вихідних днів закінчення строку припадає на 30.10.2023).

6. 15.11.2023 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду залишено апеляційну скаргу без руху із наданням скаржнику строку на усунення недоліків скарги, зокрема доплати судовий збір у сумі 5 368 грн за ухвалою суду від 20.06.2023; надати відомості про наявність/відсутність у скаржника, адвоката скаржника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами; подати нове клопотання про поновлення строку із зазначенням інших причин такого пропуску.

7. 29.11.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява апелянта (надіслана засобами поштового зв`язку 22.11.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію від 20.11.2023 № PROM0BUQLZ про сплату 5 368 грн, а також в якій, на виконання ухвали суду від 15.11.2023, зазначено таке:

- за приписами статті 47 КУзПБ оскарження ухвали про визнання або відхилення грошових вимог окремого кредитора окремо від ухвали постановленої за результатами попереднього судового засідання не допускається;

- право на оскарження ухвали суду у справі про банкрутство за результатом попереднього судового засідання з`явилось у апелянта після визнання його грошових вимог ухвалою від 03.10.2023 та набуття ним статусу кредитора у справі;

- апелянт тільки 18.10.2023 ознайомився з матеріалами заяви ПрАТ "СК "Інгосстрах", при цьому до набуття статусу кредитора у справі, суд першої інстанції не надавав можливості ознайомлення з заявою іншого кредитора банку, тому саме з цієї дати Банк обраховує строк на подачу скарги, який припадає на 30.10.2023 (в який і була подана скарга).

Скаржник звертав увагу суду, що при незначному пропуску строку не застосовується надмірний формалізм у реалізації апелянтом права на оскарження.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції.

8. 11.12.2023 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у цій справі відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 та від 03.10.2023 у справі № 904/1926/23. Апеляційну скаргу від 30.10.2023 з додатком на 29 аркушах, у тому числі платіжні інструкції від 30.10.2023 № PROM0BSWKQ про сплату 2 684 грн, від 30.10.2023 № PROM0BSWKS про сплату 2 694 грн, від 20.11.2023 № PROM0BUQLZ про сплату 5 368 грн повернуто апелянту.

9. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені скаржником обставини на обґрунтування поновлення строку на оскарження є свідомими діями апелянта, які відносяться до суб`єктивних обставин, а не об`єктивних і непереборних, які завадили вчасно оскаржити ухвалу суду, а тому не можуть бути віднесені до поважних.

Із моменту набуття статусу конкурсного кредитора 03.10.2023 до дати ознайомлення з матеріалами справи пройшло 15 днів (два тижні). Ці дії залежали виключно від банку.

Тому суд апеляційної інстанції зазначив, що в обґрунтування інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження ухвали суду скаржником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

10. 27.12.2023 (через систему Електронний Суд) АТ КБ "ПриватБанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 904/1926/23 та передати справу до Центрального апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 та від 03.10.2023 у справі № 904/1926/23.

11. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник зазначає, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної ухвали Центральний апеляційний господарський суд неправильно застосував норми процесуального права і що судом апеляційної інстанції не застосовано висновки у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22, від 16.06.2023 у справі № 917/1652/13 (917/1320/21), від 06.09.2023 у справі № 910/5482/22, від 22.11.2023 у справі № 905/9027/13, від 29.11.2023 у справі № 914/439/23, від 04.12.2023 у справі № 922/2635/23.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

12. 15.02.2023 до Верховного Суду надійшов відзив від ПрАТ "СК "Інгосстрах" на касаційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк", в якому з посиланням на правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023 - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій.

А. Щодо суті касаційної скарги.

13. Розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

14. Вирішуючи питання обґрунтованості відхилення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі, Верховний Суд виходить з такого.

15. Згідно з частиною першою статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Суд апеляційної інстанції в оскарженій ухвалі зазначив, що зазначені скаржником обставини на обґрунтування поновлення строку на оскарження є свідомими діями апелянта, які відносяться до суб`єктивних обставин, а не об`єктивних і непереборних, які завадили вчасно оскаржити ухвалу суду, а тому не можуть бути віднесені до поважних.

17. Судова колегія погоджується з таким висновком з огляду на таке.

18. За змістом пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства.

19. Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду.

20. Відповідно до положень статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

21. Відповідно до частини першої статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

22. Згідно з частинами першою та четвертою статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

23. Ухвала попереднього засідання у цій справі була постановлена 03.10.2023. Повний текст зазначеного судового рішення був складений 09.10.2023.

24. У цьому судовому засіданні 03.10.2023 був присутній представник апелянта Хромченко О.С., отже, апелянт був обізнаний із ухваленим судовим рішенням. Повний текст ухвали суду отримано останнім в електронний кабінет 09.10.2023 о 19:45 годині.

25. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги було 20.10.2023.

26. Натомість, зі скаргою апелянт звернувся 30.10.2023 (згідно дати на поштовій накладній на конверті). А фактичною причиною пропуску строку на оскарження визначає ознайомлення з матеріалами справи (заяви) 18.10.2023.

27. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

28. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02)).

29. Пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

30. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина перша статті 118 ГПК України).

31. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

32. Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

33. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. Норма про можливість поновлення процесуальних строків може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

34. Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

35. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

36. При цьому ГПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

37. Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції вірно вказав, що про оскаржувану ухвалу АТ КБ "ПриватБанк" стало відомо щонайменше 03.10.2023 через участь у цьому судовому засіданні представника Банку.

38. Зазначені судом апеляційної інстанції обставини щодо ознайомлення скаржника з матеріалами справи 18.10.23, тобто після складення 09.10.2023 повного тексту оскаржуваної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються скаржником.

39. Судова колегія вважає, що оскільки скаржник у своїй заяві (після усунення недоліків) не навів належних обґрунтувань пропуску процесуального строку, які можна було б вважати непереборними та пов`язаними з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, на підставі чого Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 11.12.2023 обґрунтовано відмовив скаржнику у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України.

40. При цьому Верховний Суд вважає необхідним зазначити про висновок Європейського суду з прав людини, викладений у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

41. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

42. Сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

43. Аналізуючи крізь призму зазначених висновків ЄСПЛ дії та бездіяльність скаржника, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал місцевого суду від 20.06.2023 та від 03.10.2023, оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження були суб`єктивними, залежали виключно від поведінки скаржника та не пов`язані з наявністю об`єктивних обставин, оскільки скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів та при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження у справі.

44. Положеннями пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України передбачена відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

45. Враховуючи викладене та наведені правові норми, Суд вважає обґрунтованою відмову суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, оскільки вона подана скаржником поза межами встановленого статтею 256 ГПК України процесуального строку за відсутності поважних причин пропуску зазначеного строку.

46. Посилання скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22, від 16.06.2023 у справі № 917/1652/13 (917/1320/21), від 06.09.2023 у справі № 910/5482/22, від 22.11.2023 у справі № 905/9027/13, від 29.11.2023 у справі № 914/439/23, від 04.12.2023 у справі № 922/2635/23, відхиляються судовою колегією, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

47. Так, у перелічених вище справах не мало місця обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження обставинами ознайомлення з матеріалами справи після складення та направлення скаржникові повного тексту судового рішення за умови участі представника скаржника в судовому засіданні, в якому було ухвалено оскаржене рішення (у цій справі - ухвала попереднього засідання у справі про банкрутство).

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

48. Частиною першою статті 309 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

49. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що висновки апеляційного господарського про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 та від 03.10 2023 у цій справі є обґрунтованими та правомірними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

В. Розподіл судових витрат.

50. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" за вх. № 8972/2023 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 904/1926/23 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік