ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р. Справа№ 911/1552/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Кравчука Г.А.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича

на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023

(дата складання та підписання повного тексту рішення 05.12.2023)

у справі № 911/1552/23 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради

до Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників:

від прокуратури: Батюк І.В.

від позивача: не з`явились

від відповідача: Білак Я.Ю.

від третьої особи: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Керівник Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ФОП Коширенкова Семена В`ячеславовича про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні Українською міською радою земельною ділянкою з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно права приватної власності на нежитлову будівлю - портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів, та шляхом зобов`язання відповідача знести будівлі та споруди, що розміщено на ній, а також демонтувати огорожу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не має законних підстав для користування зазначеною земельною ділянкою та здійснення на ній будь-якої господарської діяльності з часу визнання недійсним договору оренди вказаної земельної ділянки від 29.08.2002 рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі 911/2504/16.

Посилаючись на преюдиціальність встановлених зазначеним судовим рішенням обставин, прокурор також стверджує про незаконність набуття відповідачем права користування спірною земельною ділянкою.

Заявляючи, що об`єкт нерухомості передано у власність не уповноваженим органом, земельна ділянка для будівництва та реконструкції не виділялась та не може бути виділена і на теперішній час, за змістом положень ч. 1, 2, 4 ст. 376, ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, прокурор вважає, що єдиним способом захисту передбачено саме усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого на ній майна.

Крім того, прокурор заявляє, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0001, площею 0,5137 га, повністю накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :01:045:0017, знаходиться в межах прибережної захисної смуги водосховища та належить до земель водного фонду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.11.2023 (Заєць Д.Г.) позовні вимоги задоволено повністю; присуджено усунути перешкоди у здійсненні Українською міською радою Обухівського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52980882 від 06.07.2020 стосовно права приватної власності Кошеренкова С.В. на нежитлову будівлю - портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-231); усунути перешкоди у здійсненні Українською міською радою Обухівського району Київської області права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ФОП Коширенкова С.В. знести будівлі і споруди, що розміщено на ній, а також, демонтувати огорожу; стягнуто з ФОП Коширенкова С.В. на користь Київської обласної прокуратури 5 368,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :01:045:0017, а також, проведення на такій земельній ділянці будівництва та/або реконструкції будь-яких об`єктів нерухомості.

Посилання відповідача на законність спорудження об`єктів нерухомості на земельній ділянці з кадастровим номером :01:045:0017 у зв`язку із наявністю ряду висновків та погоджень посадових та службових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування судом не прийнято до уваги, як необґрунтовані.

Пославшись на преюдиціальність обставин, встановлених Господарським судом Київської області у рішенні від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16, місцевий господарський суд вказав на обґрунтованість позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власником земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого на ній майна та скасування реєстрації прав на це майно.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП Коширенков Семен В`ячеславович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (ч. 4 ст. 75 ГПК України) та неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 376, ст. 387, 391 ЦК України), не з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 у справі № 911/1552/23 скасувати, відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви витрати по сплаті судового збору за додання апеляційної скарги покласти на позивача.

За твердженням скаржника, судом першої інстанції безпідставно застосовано ч. 4 ст. 75 ГПК України та визнано, що судове рішення у справі № 911/2504/16 має преюдиціальне значення, а встановлені ним обставини повторного доведення не потребують. Так, ухвалою ПАГС від 14.09.2023 рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2504/16 від 08.11.2023 визнано нечинним, суд отримав ухвалу від відповідача 23.10.2023.

Скаржник наполягає, що, враховуючи договір оренди від 29.08.2002 станом на 22.10.2023, відповідач є законним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:045:0017.

Скаржник зазначає, що відповідач не вчиняв жодних самоуправних дій і, будуючи причальну стінку та інші об`єкти річкового порту, діяв законно і маючи для цього правові підстави. Всі державні органи та органи місцевого самоврядування узгодили оформлення Кошеренковим С.В. земельної ділянки в оренду з метою будівництва портового комплексу, жодне з їх рішень не скасоване та не визнано протиправним.

Скаржник вказує, що гідротехнічна споруда не є самочинно збудованим об`єктом, саме портовий комплекс і є гідротехнічною спорудою і внесений до бази гідротехнічних споруд, що підтверджується довідкою від 26.12.2018. А право власності на виробничу базу Коширенков С.В. набув ще у 2008 році.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Коширенкова С.В. на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 у справі № 911/1552/23; справу призначено до розгляду на 20.02.2024.

В судове засідання 20.02.2023 представники позивача та третьої особи не з`явились, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, врахувавши заяву позивача, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представників зазначених учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник прокуратури вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на її безпідставності.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16 було визнано недійсним договір оренди від 29.08.2002 земельної ділянки, загальною площею 0,55 га, на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту, укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області та ФОП Коширенковим С.В., посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Семенченком І.М. 29.08.2002 за № 2508; визнано недійсним договір оренди від 03.03.2008 земельної ділянки, загальною площею 0,18 га, на північній околиці села Трипілля в межах території вантажного порту, укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області та ФОП Коширенковим С.В. Присуджено до стягнення з Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області на користь ФОП Коширенкова С.В. 2 756,00 грн судового збору. Зміст судового рішення свідчить, що спір стосувався договорів оренди ФОП Коширенковим С.В. земельної ділянки з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га.

Проте, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 прийнято відмову ФОП Коширенкова С.В. від позову, визнано нечинним рішення Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16; повернуто ФОП Коширенкову С.В. з Державного бюджету України 1 378,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги; закрито провадження у справі № 911/2504/16.

У зв`язку із втратою 14.09.2023 чинності рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2504/16, встановлені зазначеним судовим рішенням обставини не є преюдиціальними в розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України, тому підлягали доведенню на загальних підставах при розгляді справи № 911/1552/23 та винесенні рішення Господарським судом Київської області 21.11.2023.

Більш того, з огляду на презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) та презумпцію правомірності набуття права власності (ч. 2 ст. 328 ЦК України) саме на прокурора, яким заявлено позов у даній справі, покладається тягар доведення неправомірності укладеного ФОП Коширенковим С.В. з Трипільською сільською радою договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га, та неправомірності набуття права власності ФОП Коширенковим С.В. на розташоване на орендованій земельній ділянці майно.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України.

Зазначений принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Крім рішення Господарського суду Київської області від 08.11.2017 року у справі № 911/2504/16 (яке втратило чинність 14.09.2023) на підтвердження позовних вимог було надано суду документи, які підтверджують реєстрацію права власності Кошеренкова С.В. на нежитлову будівлю - портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-231), зокрема рішення Трипільської сільської ради від 21.02.2008 про надання дозволу на оформлення права власності на виробничі приміщення по АДРЕСА_2 на ФОП Коширенкова С.В., свідоцтво про право власності Коширенкова С.В. на виробничу базу за адресою: АДРЕСА_3 ; декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована 01.02.2016; декларація про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція виробничої бази під Портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів в межах території грузового порту АДРЕСА_3 " зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 09.03.2016; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , власник - Коширенков С.В. , від 20.01.2023; технічний паспорт портового комплексу (склад-магазин) сипучих матеріалів виготовлений станом на 24.04.2020; висновок щодо технічної можливості поділу.

Виконавчий комітет Української міської ради листом від 11.08.2022 у відповідь на запит заступника начальника відділення СВ інформував, що рішенням виконкому Української міської ради від 26.04.2018 № 58 присвоєна адреса АДРЕСА_1 ; відомості щодо права власності чи права користування гр. Коширенковим С.В. земельною ділянкою з кадастровим номером :01:045:0017 в Державному земельному кадастрі відсутнє, а земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0001 в Державному земельному кадастрі не обліковується.

Зміст рішення виконкому Української міської ради від 26.04.2018 № 58 свідчить, що адреса АДРЕСА_1 була присвоєна об`єкту нерухомого майна - портовому комплексу (склад-магазин) сипучих матеріалів гр. Коширенкова С.В. , підставою послужила заява гр. Коширенкова С.В. з доданими документами, в тому числі рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 року у справі №911/2504/16 (нечинне з 14.09.2023).

Рішенням Української міської ради від 14.06.2018, в редакції рішення від 19.07.2018, виконкому Української міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель по АДРЕСА_1 з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, встановлення кількісних та якісних характеристик земель та визначення можливості передачі земель в користування ФОП Коширенкову С.В., які до цього перебували у користуванні ФОП Коширенкова С.В. на підставі договорів оренди між ФОП "Коширенков С.В. та Трипільською сільською радою, що були скасовані рішенням Господарського суду Київської області від 08.11.2017 року у справі №911/2504/16 (нечинне з 14.09.2023) за неналежне визначення адміністративно-територіального підпорядкування території.

До позовної заяви також додано три протоколи огляду земельної ділянки від 21.09.2021, від 29.07.2022 та від 28.12.2022 заступником начальника слідчого відділення слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Шишенком С.В. У протоколі огляду земельної ділянки від 21.09.2021 вказано, що огляду підлягає земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0001, на яку накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3223/88000:01:045:0017. У протоколі огляду від 29.07.2022 вказано, що огляду підлягає земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0001, що розташована в місті Українка. Оглядом виявлена огорожа та перелічена техніка. В протоколі огляду від 22.12.2022 вказано, що огляду підлягає земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, та зроблено висновок, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:022:0001 та 3223/88000:01:045:0017 накладаються одна на одну; на земельній ділянці виявлені будівля, сміття та великогабаритна техніка.

В листі від 01.02.2023 виконавчий комітет Української міської ради у відповідь на запит Обухівської окружної прокуратури, інформував, що містобудівною документацією "Генеральний план міста Українка" не визначена прибережна захисна смуга річки Дніпро, тому, як зауважує позивач, земельна ділянка з кадастровим номером :01:045:0017 розташована в межах прибережної захисної смуги, шириною 100 метрів.

В той же час, за інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.07.2023, Трипільська сільська рада є суб`єктом права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:045:0017, площею 0,55 га, з цільовим призначенням: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Крім того, заперечуючи доводи про самочинність будівництва складу-магазину на земельній ділянці у с. Трипілля Обухівського району Київської області, відповідач надав суду докази на їх спростування, зокрема рішення Трипільської міської ради від 26.12.2001 № 10 про надання земельної ділянки в оренду з правом викупу гр. Кошеренкову С.В. терміном на 49 років для ведення підприємницької діяльності та будівництва складу-магазину в АДРЕСА_3; договір оренди земельної ділянки від 29.08.2002, укладений Трипільською сільською радою з Коширенковим С.В.; акт вибору та обстеження земельної ділянки від 06.08.2002, план місцезнаходження земельної ділянки (200 м до водосховища), висновок Обухівського районного відділу земельних ресурсів про погодження розташування земельної ділянки від 28.08.2002; висновок відділу містобудування і архітектури Обухівської РДА про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки від 20.08.2002; висновок головного державного санітарного лікаря щодо відбору (відведення) земельної ділянки від 22.08.2002, в якому вказано, що вибрана для будівництва магазину-складу земельна ділянка прилягає до автодороги, межує із територією вугільного складу та складу піску; висновок Обухівського районного відділу земельних ресурсів про погодження розташування земельної ділянки від 28.08.2002; висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області від 20.10.2002 про попереднє погодження відведення земельної ділянки в оренду; складений ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" проект землеустрою; висновок Обухівського районного відділу земельних ресурсів від 24.02.2004, висновок відділу містобудування і архітектури Обухівської РДА від 17.02.2004, висновок Обухівської районної санітарно-епідеміологічної станції від 23.02.2004, висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Київській області від 19.03.2004 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду СПД Коширенкову С.В. в с. Трипілля Обухівського району; висновки про наявні обмеження Обухівського районного управління земельних ресурсів від 24.02.2004, відділу містобудування і архітектури Обухівської РДА від 17.02.2004 тощо. Крім того, відповідачем надано угоду з Українською міською радою від 01.08.2018 про резервування земельної ділянки в АДРЕСА_1. А також довідку про включення гідротехнічної споруди - причальна споруда багатофункціональна - до бази даних гідротехнічних споруд від 18.06.2020.

Жодних доказів на спростування правомірності передачі у 2002 році в оренду відповідачу Трипільською сільською радою земельної ділянки для будівництва Коширенковим С.В. на орендованій земельній ділянці портового комплексу (склад-магазин) матеріали справи не містять.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про самочинність, в розумінні ст. 376 ЦК України, будівництва відповідачем на земельній ділянці з кадастровим номером :01:045:0017 нежитлової будівлі - портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявні у справі докази свідчать, що земельна ділянка була відведена відповідачу для будівництва складу-магазину, її розташування було погоджено не лише Трипільською сільською радою, а й органами державної влади. Свідчень про порушення будівельних норм і правил, в тому числі і щодо порушення прибережної захисної смуги водосховища, матеріали справи також не містять.

Колегія суддів звертає увагу прокурора на непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснений (ст. 321 ЦК України).

Доказів, які б свідчили, про правомірність позбавлення відповідача його права власності, прокурор суду не надав; не довів обставин, які б свідчили про порушення земельного законодавства при укладенні договору оренди земельної ділянки від 29.08.2002 або ж нечинність договору станом на час розгляду справи № 911/1552/23.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Всупереч зазначеному, прокурором належними та допустимими доказами не доведено підстав свого позову.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та неправильне застосування норм матеріального права, згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/1552/23 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Понесені відповідачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України та судової практики Верховного Суду, підлягають відшкодуванню прокуратурою Київської області.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 у справі № 911/1552/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2023 у справі № 911/1552/23 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з Київської обласної прокуратури (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, код 02909996) на користь Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена В`ячеславовича ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_1 ) 8 052,00 грн судових витрат.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

6. Матеріали справи № 911/1552/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Г.А. Кравчук

М.Л. Яковлєв