УХВАЛА

м. Київ

04.03.2024Справа № 910/2232/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (03035, м. Київ, пл. Соллом`янська, буд. 2, ідентифікаційний код 40340222)

про розірвання кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (далі - відповідач) про розірвання кредитного договору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 26.05.2013 між нею та ПАТ "Банк Русский Стандарт" був укладений кредитний договір №106613751 (далі - договір), за яким позивач отримала кредит в сумі 19 121, 80 грн, при цьому вказана заборгованість була погашена у повному обсязі, однак лист про підтвердження закриття кредиту позивач не отримала. У період з 2018 по 2021 р. позивач отримувала телефонні дзвінки та повідомлення у месенджері Вайбер від працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" щодо необхідності погашення заборгованості за договором, а у 2021 році приватним виконавцем позивачу були заблоковані всі рахунки. Викладені обставини і стали підставою для звернення з даним позовом про розірвання кредитного договору та анулювання сум для сплати позивачем.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності. Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, фізична особа (без статусу фізичної особи-підприємця) може звернутися з позовом до господарського суду лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом.

Натомість частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить розірвати укладений між нею та ПАТ "Банк Русский Стандарт" кредитний договір від 26.05.2013 №106613751 та анулювати нарахування сум для сплати позивачем.

Відтак, у даній справі позивачем виступає ОСОБА_1 , як фізична особа - громадянин.

При цьому, позовні матеріали не містять жодних доказів наявності у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця, в той же час з копії листа ПАТ "Банк Русский Стандарт" від 04.08.2014 №14/1-08-4427/4 вбачається, що кредитний договір від 26.05.2013 №106613751 укладений з фізичною особою.

Оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця, в той час як позивачем подано даний позов як фізичною особою, а матеріали справи містять докази того, що правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі укладеного з позивачем, як фізичною особою, договору, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Суддя Л.Г. Пукшин