УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 910/7369/22 (910/9238/23)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Васьковського О.В., Картере В.І.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023

у справі № 910/7369/22 (910/9238/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001"

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових рішень-повідомлень

в межах справи №910/7369/22

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 відхилено клопотання ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 14.08.2023 у справі №910/7369/22 (910/9238/23). Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення господарського суду м. Києва від 14.08.2023 у справі №910/7369/22(910/9238/23). Апеляційну скаргу на рішення господарського суду м. Києва від 14.08.2023 у справі №910/7369/22 (910/9238/23) повернуто ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС з доданими до неї матеріалами (надіслана 12.01.2024, що підтверджується конвертом Укрпошта) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 у справі №910/7369/22 (910/9238/23), в якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на розгляд суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 у справі №910/7369/22 (910/9238/23), залишено без руху.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05.02.2024 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 290 Господарсько процесуального кодексу України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник в якості підстави подання касаційної скарги зазначає обставини, визначені пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України.

На момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга відповідає вимогам ГПК України, у зв`язку з чим, з огляду на положення частини 1 ст.294 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Отже, наявні підстави для відкриття касаційного провадження у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Крім цього, Суд дійшов висновку про зупинення касаційного провадження у справі №910/7369/22 (910/9238/23) з урахуванням наступного.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що за доводами скаржника Державна судова адміністрація України наголошує, що норми Положення про функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС передбачають обов`язковість надсилання документів саме до Електронного кабінету, тоді як адреса електронної пошти розглядається лише як додаткова функція повідомлення про їх надходження до Електронного кабінету.

У зв`язку з чим відхилення судом апеляційної інстанції клопотання ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 14.08.2023 з підстав визнання причин пропуску строку не поважними, оскільки оскаржуване судове рішення суду першої інстанції було надіслано на електронну адресу скаржника, на думку останнього суперечить нормам процесуального права.

Верховним Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.08.2023 справу № 454/1883/22 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2023 у справі №904/272/22 та у зв`язку із наявністю виключної правової проблеми.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 30.08.2023 у справі №454/1883/22 вказав, що у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі №279/5407/20 зроблено висновок про те, яким чином суд здійснює відправлення процесуальних документів на офіційні електронні адреси сторін; у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №757/34078/14 зазначено, що відправлення й доставка судових рішень і процесуальних документів електронним листом на особисту електронну пошту відповідача не свідчить про вручення копії ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження, апеляційної скарги, а також про належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції; аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.09.2022 у справі №522/5675/18; подібні за змістом висновки також викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №560/9388/21, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08.02.2023 у справі №199/1861/20 та від 19.04.2023 у справі №607/17402/21, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2023 у справі №920/1142/20 та від 02.08.2021 у справі №914/1191/20.

Разом з тим у п.6.5 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2023 у справі № 904/272/22 зроблено такий висновок: "щодо застосування наведених норм Суд також зазначає, що: застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи; ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи ненадсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення; якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію; суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними; попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Крім цього Суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення".

Вказаний висновок застосував Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в ухвалах від 12.06.2023 у справі №753/448/22 та від 09.08.2023 у справі №203/267/22, постановах від 08.06.2023 у справі №237/2273/14-ц, від 07.08.2023 у справі №641/8079/20.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03.07.2023 у справі №761/2006/20 зроблено висновок, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 1.04.2023 у справі №947/26777/19, від 20.01.2023 у справі №465/6147/18, від 30.11.2022 у справі №759/14068/19, від 30.11.2022 у справі №725/486/22.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції, про стягнення пені зі сплати аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 14 листопада 2023 року.

Враховуючи підстави касаційного оскарження, доводи скаржника у справі, що переглядається та передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №454/1883/22 для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.04.2023 у справі №904/272/22 щодо застосування положень процесуального законодавства - ст.242 ГПК (ст.272 Цивільного процесуального кодексу України) про вручення судових рішень, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 454/1883/22 виготовлення та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 290, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 у справі №910/7369/22 (910/9238/23) та здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2.Зупинити касаційне провадження у справі №910/7369/22 (910/9238/23) за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 454/1883/22 виготовлення та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

3.Повідомити учасників справи про їх право, передбачене ст.295 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на касаційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження.

4.Витребувати з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/7369/22 (910/9238/23).

5. Копію цієї ухвали надіслати Господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

6.Повідомити учасників справи №910/7369/22 (910/9238/23) про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо) на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Васьковський О.В.

Картере В.І.