УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 920/551/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ємця А.А.

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.07.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024

за матеріалами зустрічного позову Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» від 15.06.2023 № 26-07/00887 (вх. № 2134 від 15.06.2023)

у справі № 920/551/23

за позовом Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування»

до Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

про стягнення 11 531 493,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему «Електронний суд» 14.01.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №920/551/23 та справу направити до Господарського суду Сумської області дляозгляду зі стадії вирішення питання щодо прийняття/неприйняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Сумської області від 17.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №920/551/23.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом третім пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Натомість, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник зазначає, що скарга подається з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах, які скаржник наводить у касаційній скарзі.

Разом з тим при поданні касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції, скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, яка визначена відповідним абзацом статті 287 ГПК України, як для оскарження судових рішень, передбачених пунктами 2, 3 частини першої цієї ж норми.

Водночас скаржником також не зазначено належного обґрунтування порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права (пункт, частина, стаття) припустився, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень (з урахуванням предмета касаційного оскарження).

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та підставами, які скаржник не навів у її тексті.

Водночас Суд звертає увагу скаржника, що наведені окремі посилання на норми ГПК України у контексті доводів касаційної скарги не може автоматично ототожнюватись Судом з власної ініціативи як обґрунтування неправильного застосовування судами попередніх інстанцій саме усіх цих норм матеріального права без прямої вказівки на це скаржника.

Отже, наведені скаржником у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження судового рішення, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підпадає під правове регулювання підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених у пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України.

З огляду на викладене скаржнику необхідно з посиланням на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, обґрунтувати неправильне застосування, яких саме норм матеріального чи порушення норм процесуального права, на його думку, припустилися суди попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень, та в чому саме полягало таке порушення з огляду на предмет касаційного оскарження.

Враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладеного у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- зазначити підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (як для оскарження судового рішення, передбаченого пунктами 2, 3 частини першої статті 287 названого Кодексу) з обґрунтуванням того, у чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі (з урахуванням предмета касаційного оскарження).

Заяву про усунення недоліків касаційної скарги подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Усунувши недоліки, касаційної скарги скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого ч. 2 ст.174 ГПК України, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №920/551/23 - залишити без руху.

2. Надати АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду А. А. Ємець