ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2024 р. Cправа № 902/1440/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

представника позивача - Симбірцева Є.В.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (вул. Авіаконструктора Антонова 5-А, оф. 320, м. Київ, 03186)

до: Вінницького національного аграрного університету (вул. Сонячна, буд. 3, м. Вінниця, 21008)

про стягнення 369732,87 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" подано позов до Вінницького національного аграрного університету про стягнення 369732,87 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №24 від 27.12.2022 в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії у грудні 2022 року, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" заявлено до стягнення з Вінницького національного аграрного університету 369732,87 грн основного боргу.

Ухвалою суду від 28.11.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1440/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.12.2023 о 10:00 год.

Під час підготовчого провадження учасникам справи забезпечено можливість реалізації прав, наданих Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, на подання заяв по суті спору. Однак учасники справи таким правом не скористалися.

Так, за результатами слухання справи 25.01.2024 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.02.2024, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 02.01.2024 представнику позивача забезпечено участь у судових засіданнях у суді першої інстанції по справі №902/1440/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначений час у судове засідання 20.02.2024 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), який заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

Повідомлений належним чином відповідач (шляхом доставки ухвали від 29.01.2024 до Електронного кабінету ЄСІТС, про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка) правом участі у судовому засіданні не скористався.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

27.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" (Постачальник, позивач) та Відокремленим структурним підрозділом "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" укладено Договір про постачання електричної енергії (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2022 році товар - електричну енергію за кодом ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник": 09310000-5 - Електрична енергія (далі - електроенергія або товар), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Плановий обсяг продажу електроенергії за Договором становить 43001 кВт*год. Предметом продажу є електроенергія для об`єктів Споживача, що живляться від електричних мереж ПАТ "Вінницяобленерго". Період постачання: до 31 грудня 2022 року включно. Місце поставки: Адреси та перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку Споживача наведений у Додатку №1 до Договору (п.п. 2.2. - 2.5. Договору).

Згідно із п. 5.2. Договору ціна електроенергії становить 4,15529 грн за 1 кВт*год. з урахуванням вартості передачі такої електроенергії до точки розподілу, крім того ПДВ 0,83106 грн, всього з ПДВ - 4,98635 грн. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії та актах приймання-передачі електроенергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.9. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Оплата електроенергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника на підставі акту приймання-передачі в наступному порядку:

- оплата вартості фактично спожитої електроенергії здійснюється Споживачем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі, складеного відповідно до пункту 3.4. Договору (п.п. 5.10.1. п. 5.10. Договору);

- розрахунок за поставлений товар здійснюється без попередньої оплати, з відстрочкою платежу до 5 банківських днів від дати підписання сторонами акта приймання-передачі, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки (п.п. 5.10.2. п. 5.10. Договору).

За умовами п. 12.1. Договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін. Діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

На виконання умов Договору у грудні 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" поставлено, а Відокремленим структурним підрозділом "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" отримано електроенергію загальною вартістю 584150,91 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022р.:

- №12 від 27.12.2022 (обсяг споживання 43001 кВт*год вартістю 214418,04 грн з ПДВ);

- №8269 від 31.12.2022 (обсяг споживання 74149 кВт*год вартістю 369732,87 грн з ПДВ).

Матеріали справи також містять копію акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 р. №12 від 26.12.2022 (обсяг споживання 16486 кВт*год вартістю 82204,97 грн з ПДВ) за іншим Договором - №23 від 26.12.2022.

Так, споживання Ладижинським фаховим коледжем Вінницького національного аграрного університету 133636 кВт*год. (43001 кВт*год + 74149 кВт*год + 16486 кВт*год) у грудні 2022 року підтверджено АТ "Вінницяобленерго" як оператором розподілу електричної енергії (лист вих. №06.35-10243 від 29.06.2023; а.с. 23, т. 1).

Слід також зазначити, що акт №12 від 27.12.2022 обопільно підписаний та скріплений печатками сторін Договору, акт №8269 від 31.12.2022 підписано позивачем в односторонньому порядку та такий акт було направлено 02.11.2023 у 2-х екземплярах Відокремленому структурному підрозділу "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету", що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с.19, т. 1).

За змістом листа вих. №234-01 від 05.07.2023, адресованого позивачу, Відокремлений структурний підрозділ "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" просив зупинити процес відключення коледжу від електропостачання, зобов`язуючись оплатити заборгованість за грудень 2022 року до 30.10.2023.

Як підтверджується банківською випискою по рахунку позивача (а.с. 25, т. 1), відповідач (Споживач) за поставлену за Договором електричну енергію у грудні 2022 року розрахувався частково в сумі 214418,04 грн згідно із актом №12 від 27.12.2022.

Відтак несплаченою залишається вартість поставленої за Договором електричної енергії у грудні 2022 року на суму 369732,87 грн, що і слугувало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду про стягнення такого боргу.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії №24 від 27.12.2022 за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Умова вищевказаного договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), Закону України "Про публічні закупівлі".

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п. 4.12. ПРРЕЕ).

Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки (п.п. 5.10.2. п. 5.10. Договору).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що в період грудня 2022 року Відокремленому структурному підрозділу "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" було поставлено електричну енергію за Договором на загальну суму 584150,91 грн, яка була частково оплачена останнім у розмірі 214418,04 грн. Інша частина поставленої електричної енергії вартістю 369732,87 грн залишена відповідачем без оплати, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 369732,87 грн слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Поряд з цим відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в т.ч. доказів погашення заявленої заборгованості. Водночас суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Також суд бере до уваги, що заборгованість виникла із діяльності Ладижинського фахового коледжу Вінницького національного аграрного університету як відокремленого структурного підрозділу, що в силу приписів ч. 1 ч. 95 Цивільного кодексу України є філією. Тому відповідальність за усіма зобов`язаннями, що виникли у зв`язку з діяльністю філії, несе юридична особа, яка створила філію, а саме Вінницький національний аграрний університет, визначений відповідачем у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 5545,99 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Вінницького національного аграрного університету (вул. Сонячна, буд. 3, м. Вінниця, 21008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (вул. Авіаконструктора Антонова 5-А, оф. 320, м. Київ, 03186, ) 369732,87 грн - основного боргу та 5545,99 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 01 березня 2024 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.