ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. Справа№ 910/9863/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року

у справі №910/9863/23 ( суддя Щербаков С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»

до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення 49 899, 35 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 49 899, 35 грн., з яких: 26 858, 27 грн - пеня, 2 934, 79 грн - 3 % річних та 20 106, 29 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» 2 934 грн. 79 коп. - 3% річних, 20 106 грн 29 коп. - інфляційних втрат та 1 239 грн. 34 коп. - судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті теплової енергії, з огляду на що позивач має право на стягнення з відповідача як основного боргу, так і 3 % річних та інфляційних втрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пп. 4 п. 3 р. ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ, що набрав чинності 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а відтак нарахування пені є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 в частині відмови у стягненні пені та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» пеню у розмірі 26 858, 27 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням матеріального та порушенням норм процесуального права

Також апелянт зазначає, що, застосування судом терміну «колективний споживач» до правовідносин між позивачем та відповідачем є таким, що суперечить нормам матеріального права, а до укладеного між сторонами договору не можна застосовувати норми положень п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/9863/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Ходаківська І.П., Кропивна Л.В.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/9863/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділуГПК України, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4558/23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/9863/23 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Барсук М.А., судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України також передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

26.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва залишити без змін.

25.12.2023 через електронний суд до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі.

11.01.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.01.2019 Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю було підписано та подано позивачу Заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із зазначенням дати початку постачання - з 01.01.2019.

Приєднавшись до договору, відповідач взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема, щодо оплати вартості електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019.

Відповідно до п. 2.1. договору, постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідач) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 5.8. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За умовами п. 5.9. договору, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Пунктом 5.10 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору.

Відповідно до п. 5.11 договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

У комерційній пропозиції № 6/1, що є додатком № 3 від 01.02.2019 до договору № 7695УП від 01.01.2019, сторони погодили, зокрема ціни на електричну енергію; територію, на якій постачальник пропонує відповідну комерційну пропозицію; спосіб оплати.

Згідно п. 7 комерційної пропозиції, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019 надав акти прийняття-передавання електричної енергії за період грудень 2021 - квітень 2023 на загальну суму в розмірі 472 589, 04 грн, а саме: за грудень 2021 на суму 88 457, 04 грн, за січень 2022 на суму 99 986, 88 грн, за лютий 2022 на суму 90 884, 64 грн, за березень 2022 на суму 18 871, 44 грн, за квітень 2022 на суму 7 862, 40 грн, за травень 2022 на суму 2 735, 04 грн, за червень 2022 на суму 6 382, 32 грн, за липень 2022 на суму 6590, 64 грн, за серпень 2022 на суму 1137, 36 грн, за вересень 2022 на суму 12 161, 52 грн, за жовтень 2022 на суму 12388, 32 грн, за листопад 2022 на суму 16277, 52 грн, за грудень 2022 на суму 19301, 52 грн, за січень 2023 на суму 19815, 60 грн, за лютий 2023 на суму 21 739, 20 грн, за березень 2023 на суму 19610, 64 грн та за квітень 2023 на суму 28 386, 96 грн, які підписані в односторонньому порядку позивачем та скріплені його печаткою, а також рахунки - фактури за спожиту електричну енергію за період листопад 2021 - червень 2022.

В свою чергу, відповідач на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019 здійснив оплату вартості використаної (купленої) електричної енергії з пропущенням строку, визначеного договором, що підтвердужється відповідними платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи.

Крім того, 04.05.2023 між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 7695УП-р, відповідно до якого відповідач визнав залишок заборгованості у розмірі 181 216, 84 грн, сплату якої розстрочено на 12 календарних місяців.

Спір у даній справі виник з підстав того, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості використаної (купленої) електричної енергії, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 26 858, 27 грн - пені за загальний період з 18.01.2022 по 30.04.2023, 2 934, 79 грн - 3 % річних за період з 18.01.2022 по 30.04.2023 та 20 106, 29 грн - інфляційних втрат за період з квітня 2022 по квітень 2023.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 постачальником електричної енергії та універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1268 від 26.10.2018 є Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут».

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (стаття 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно з п.п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі - Правила) укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Відповідно до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, зокрема, за фактом споживання електричної енергії.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному веб-сайті Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»: zbutenergo.kharkov.ua.

Як вже зазначалось вище, 01.01.2019 Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю було підписано та подано позивачу Заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із зазначенням дати початку постачання - з 01.01.2019.

Згідно з п. 2.1 Договору постачання за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з договором.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Пунктом 5.10 Договору постачання передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору.

Згідно п. 5.13 Договору постачання споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 Договору постачання).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019 надав акти прийняття-передавання електричної енергії за період грудень 2021 - квітень 2023 на загальну суму в розмірі 472 589, 04 грн, а саме: за грудень 2021 на суму 88 457, 04 грн, за січень 2022 на суму 99 986, 88 грн, за лютий 2022 на суму 90 884, 64 грн, за березень 2022 на суму 18 871, 44 грн, за квітень 2022 на суму 7 862, 40 грн, за травень 2022 на суму 2 735, 04 грн, за червень 2022 на суму 6 382, 32 грн, за липень 2022 на суму 6590, 64 грн, за серпень 2022 на суму 1137, 36 грн, за вересень 2022 на суму 12 161, 52 грн, за жовтень 2022 на суму 12388, 32 грн, за листопад 2022 на суму 16277, 52 грн, за грудень 2022 на суму 19301, 52 грн, за січень 2023 на суму 19815, 60 грн, за лютий 2023 на суму 21 739, 20 грн, за березень 2023 на суму 19610, 64 грн та за квітень 2023 на суму 28 386, 96 грн, які підписані в односторонньому порядку позивачем та скріплені його печаткою, а також рахунки - фактури за спожиту електричну енергію за період листопад 2021 - червень 2022.

Пунктом 5.10 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору.

Так, відповідно до п. 3 комерційної пропозиції, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послути з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідач на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 7695УП від 01.01.2019 здійснив оплату вартості використаної (купленої) електричної енергії з пропущенням строку, визначеного договором, що підтвердужється відповідними платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи.

Як встановлено судом вище, 04.05.2023 між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 7695УП-р, відповідно до якого відповідач визнав залишок заборгованості у розмірі 181 216, 84 грн, сплату якої розстрочено на 12 календарних місяців.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до пункту 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 2 статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.11 Договору постачання якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно п. 7 Комерційної пропозиції у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано пеню за період з 18.01.2022 по 30.04.2023.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Водночас, Законом України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу (ст. 1).

Вказаний закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб`єктами підприємницької діяльності. Отже, зважаючи на норми спеціального законодавства, вимоги про стягнення пені є такими, що заявлені правомірно.

Разом з тим, 11.03.2020 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою установив з 12.03.2020 р. до 03.04.2020 р. на усій території України карантин. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України строк карантину на всій території України неодноразово продовжувався та станом на час звернення до суду з позовною заявою не закінчився.

В підпункті 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до договору від 01.01.2019 № 7695УП Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є виконавцем комунальної послуги з постачання електричної енергії, а Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю є споживачем зазначеної послуги.

Таким чином, дія підпункту 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 р. № 530-ІХ в частині правовідносин, що виникли на підставі договору від 01.01.2019 № 7695УП, розповсюджується на відповідача.

Доводи апелянта, що застосування терміну «колективний споживач» до правовідносин між сторонами є таким, що суперечить нормам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому на укладений між сторонами договір відповідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України, п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» не розповсюджуються, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить, серед іншого, послуга з постачання електричної енергії.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч.1 ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Отже, поняття житлово-комунальної послугами охоплює діяльність, спрямовану на забезпечення електроенергією приміщень, які використовуються фізичними або юридичними особами.

Позивачем не спростовано доводів відповідача, що передана на підставі договору № 7695УП від 01.01.2019 електрична енергія використовувалась не для власного споживання Товариством, а виключно для забезпечення мешканців багатоквартирного будинку № 238-Ф по вул. Дружби народів у місті Харкові електричною енергією.

Тобто, послуги за договором використовувались для забезпечення належних умов проживання фізичних осіб.

Твердження апелянта, що згідно приписів ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів із співвласниками багатоквартирного будинку колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем не доведено факту укладення тих договорів із мешканцями багатоквартирного будинку № 238-Ф по вул. Дружби народів у місті Харкові.

При цьому пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" заборонено нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги безвідносно того, фізичною чи юридичною особою допущено несвоєчасне здійснення відповідних платежів.

Отже, на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а відтак, з огляду на положення пп. 4 п. 3 р. ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ та те, що пеня нарахована позивачем на період дії карантину, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 26 858, 27 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду міста Києва, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 26 858,27 грн не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції, яким були задоволенні позовні вимоги про стягнення 2 934, 79 грн - 3 % річних за період з 18.01.2022 по 30.04.2023 та 20 106, 29 грн - інфляційних втрат за період з квітня 2022 по квітень 2023 апелянтом не оскаржується, та відповідно до ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 року у справі №910/9863/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/9863/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна