ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

23 лютого 2024 року м. ХарківСправа № 922/568/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Трак -Шина- Сервіс" про забезпечення позову (вх.№568 від 22.02.2024)

за позовом Приватного підприємства "Трак-Шина-Сервіс" (місцезнаходження: 62489, Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вулиця Зміївська, будинок 1А; )
до Приватного підприємства "ТРАК-ШИНА-СЕРВІС-1" (місцезнаходження: 62489, Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вулиця Зміївська, будинок 1А; )
про стягнення 290 239,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Трак-Шина-Сервіс" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Трак-Шина-Сервіс-1" про стягнення 290 239,22 грн. (212 204,00 грн. - сума основного боргу, 78 035,22 грн. - сума штрафних санкцій) за Договором поставки № 131017/1/П від 13.10.2017. Також позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати. Разом із позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову.

Згідно заяви про забезпечення позову Приватне підприємство "Трак-Шина-Сервіс" просить суд накласти арешт на грошові кошти в сумі 290 239,22 грн., що належать Приватному підприємству "Трак-Шина-Сервіс-1" та обліковуються на рахунках в банківських або інших кредитно - фінансових установах, виявлених в ході виконання ухвали суду. Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач вказує на те, що наразі відповідач прострочив зобов`язання за Договором поставки № 131017/1/П від 13.10.2017 та ухиляється від вчинення дій щодо оплати за поставлений товар. У відповідача відсутнє зареєстроване за ним на праві власності нерухоме майно та у останнього існує ймовірна можливість у будь-який час розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Трак-Шина-Сервіс" про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Водночас суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, обґрунтування необхідності забезпечення позову, полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про таке забезпечення, а особа, яка подала відповідну заяву про забезпечення позову, повинна довести також і адекватність обраного засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог, а вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, а також не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, із яким діюче законодавство пов`язує застосування заходів щодо забезпечення позову: не наведено існування ризиків умисного ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі постановлення його на користь позивача - виведення відповідачем наявних грошових коштів з власних рахунків, відчуження належного відповідачу майна, укладення фіктивних договорів застави та іпотеки, ліквідації юридичної особи тощо.

Саме лише посилання заявника на ухилення відповідача від виконання зобов`язання, на відсутність зареєстрованого за відповідачем нерухомого майна та на ймовірну можливість відповідача у будь-який час розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, на переконання господарського суду, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; недоведеність наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування заходу до забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного підприємства "Трак-Шина-Сервіс" про забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного підприємства "Трак-Шина-Сервіс" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 23.02.2024

Суддя В.В. Рильова
Справа №922/568/24