номер провадження справи 33/38/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.02.2024 Справа № 908/337/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області вих. без номеру від 16.02.2024 (вх. №3729/08-08/24 від 16.02.2024) про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами

у справі №908/337/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Заболотної Альони Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лахніка Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 100000,00 грн.

орган виконання: Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області (70504, Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів, вул.Запорізька, буд. 59; фактична адреса: 69061, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-А)

заінтересована особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 )

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (боржника): не з`явився

від органу виконання (заявника): не з`явився

від заінтересованої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшло подання Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області, відповідно до якого державний виконавець просить:

1) визначити за боржником частку в рухомому майні, а саме: а в автомобілі VOLVO XC90, № кузова НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4 ;

2) в рамках забезпечення позову накласти арешт на вказаний автомобіль, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , до вирішення справи по суті;

3) допустити негайне виконання рішення суду в межах забезпечення позову.

Також заявлено клопотання розглядати подання без участі державного виконавця.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2024 подання визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 №908/337/23 прийнято до розгляду подання Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, розгляд подання призначено у судовому засіданні на 26.02.2024 о 10 год. 30 хв., запропоновано стягувачу, боржнику та заінтересованій особі надати відзив на подання державного виконавця. Відмовлено в задоволенні клопотання Оріхівського ВДВС у Пологівському районі Запорізької області про забезпечення позову.

Позивач (стягувач), відповідач (боржник) та заявник отримали ухвалу суду від 16.02.2024 №908/337/23 17.02.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Ухвала суду від 16.02.2024 №908/337/23 направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Також, вказана ухвала суду розміщена на сторінці Господарського суду Запорізької області на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет.

20.02.2024 до суду надійшло клопотання стягувача про накладення арешту на автомобіль VOLVO XC90, номерний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , до вирішення справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 №908/337/23 повернуто клопотання про забезпечення без розгляду.

У судове засідання 26.02.2024 заявник, стягувач, боржник та заінтересована особа (їх представники) не з`явились, хоча були належно повідомлені про дату, час та місце розгляду подання. Правом на подання відзиву не скористались.

З огляду на те, що представники усіх учасників справи в судове засідання не з`явилися, судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Відповідно до ст. 335 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Розглянувши матеріали подання Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі № 908/337/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Заболотної Альони Володимирівни до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лахніка Дмитра Ігоровича про стягнення 100000,00 грн. позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лахніка Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Заболотної Альони Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно отримані грошові кошти в сумі 100000,00 грн. згідно з платіжним дорученням №386 від 09.09.2022 та витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн.

28.08.2023 на виконання вказаного рішення видано наказ.

Як зазначає заявник, на виконанні в Оріхівському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Оріхівський ВДВС) знаходиться виконавче провадження № 72754073 з примусового виконання наказу № 908/337/23 від 28.08.2023, виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП Лахніка Дмитра Ігоровича (далі - боржник) на користь ФОП Заболотної Альони Володимирівни безпідставно отримані грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн.

У зв`язку з тим, що боржник не сплачує встановлених рішенням суду коштів на користь стягувача, державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відповіддю УПФУ боржник пенсію не отримує, інших джерел отримання доходів за боржником не зареєстровано.

Згідно з відповіддю АІС «Автомобіль» за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з інформацією Державної податкової служби України за боржником зареєстровані рахунки, на які накладено арешт та виставлені платіжні інструкції, але коштів на рахунках не достатньо для задоволення вимог стягувача.

13.12.2023 від стягувача ФОП Заболотної А.В. надійшло клопотання з проханням звернутися до суду з поданням про виділення частки майна боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також, заявник посилається на ст.ст. 368, 370 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 370 Цивільного Кодексу України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.02.2013 по 27.10.2022 було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру МВС 2343 від 11.01.2024 №31/29-2343-31 за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою: АДРЕСА_4 , станом на 11.01.2024, зареєстровані транспортні засоби:

- автомобіль VOLVO XC90, № кузова НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору;

- автомобіль FORD C-MAX, № кузова НОМЕР_5 ,2018 р.в., білого кольору;

- автомобіль FORD TRANSIT, № кузова НОМЕР_6 , 2008 р.в. білого кольору.

Для уточнення дати реєстрації даних транспортних засобів головним державним виконавцем Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сіміохіною Яною Валеріївною до Територіального сервісного центру МВС 2343 15.01.2024 повторно направлено запит.

Відповідно до листа-відповіді від 16.01.2024 №31/29-2343-52 встановлено, що за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою: АДРЕСА_4 станом на 16.01.2024, зареєстровані транспортні засоби:

- автомобіль VOLVO XC90, № кузова НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору, дата реєстрації 29.03.2019;

- автомобіль FORD C-MAX, № кузова НОМЕР_5 , 2018 р.в., білого кольору, дата реєстрації 23.02.2021 станом на 16.01.2024 о 16 г.01 хв автомобіль перереєстровано на нового власника, дата перереєстрації 12.01.2024;

- автомобіль FORD TRANSIT, № кузова НОМЕР_6 , 2008 р.в. білого кольору, дата реєстрації 23.02.2023, станом на 16.01.2024 о 16 г.01 хв, автомобіль перереєстровано на нового власника, дата перереєстрації 12.01.2024.

У статті 355 Цивільного кодексу України закріплено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За загальним правилом ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 68 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлена презумпція рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Таким чином, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 73 Сімейного кодексу України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Нормами чинного законодавства передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Можливість визначення такої частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, як цивільно-правовий інститут, встановлена ст. 357 ЦК України. Застосування такого цивільно-правового інституту є допустимим лише щодо права спільної часткової власності. Тобто, можливість визначення часток співвласників встановлена лише у праві спільної часткової власності.

Заявник у своєму поданні зазначає, що майно (автомобіль), у якому він просить суд визначити частку боржника, є спільною сумісною власністю подружжя (боржника та його колишньої дружини).

Можливість визначення частки (розміру частки) у майні, яке є спільною сумісною власністю, ЦК України не передбачена.

Нормами чинного законодавства передбачено звернення стягнення на частку майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно зі ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Посилання заявника на приписи ст. 370 ЦК України необґрунтовані, оскільки приписи цієї статті стосуються виділу частки із майна, а не визначення частки у майні, що є спільною сумісною власністю.

Крім того, виділ частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ст. 335 ГПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. У цьому разі відповідно до ст. 338 ГПК України подання державного чи приватного виконавця розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від суб`єктного складу боржника та інших співвласників майна. За наявності спору про право ст. 335 ГПК України не підлягає застосуванню (постанова ВП ВС у справі № 2-24/494-2009 від 06.10.2020).

У матеріалах справи немає доказів того, що між боржником та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній спір про право на транспортний засіб автомобіль VOLVO XC90, № кузова НОМЕР_3 , 2008 р.в., чорного кольору, дата реєстрації 29.03.2019.

З огляду на викладені вище обставини та правові норми, подання Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 255, 256, 335 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання вих. без номеру від 16.02.2024 (вх. №3729/08-08/24 від 16.02.2024) Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту її проголошення. Повний текст ухвали суду складено та підписано 01.03.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко