ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4999/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (61068, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 151)
про стягнення 93'971,84 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №03-0457 від 01.01.2021 про постачання електричної енергіі у сумі 54'999,99 грн, пеню в сумі 22'386,62 грн, 3% річних у сумі 2886,71 грн та інфляційні втрати в сумі 13'698,52 грн.

Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2023 відкрито провадження у справі № 922/4999/23 за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.12.2023 представник Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" надав до суду відзив (вх. 34162), в якому позовні вимоги не визнає та заперечує проти наданих позивачем розрахунків заборгованостей по пені, 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач вказує на наявність форс-мажорних обставин, посилаючись на лист торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022. Також, відповідач у своєму відзиві зазначає, що нарахування позивачем штрафних санкцій в період дії в Україні воєнного стану суперечить пункту 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (зі змінами та доповненнями).

15.12.2023 позивач надав відповідь на відзив (вх. 34650), в якій позивач вказує на те, що не погоджується з висновками відповідача та надає свої пояснення. Зокрема, позивач вказує на те, що чинним Регламентом, на який посилається відповідач не передбачено засвідчення настання форс-мажорних обставин у формі листа, тому у Товариства відсутні підстави вважати невиконання Споживачем умов Договору такими, що сталися внаслідок обставин непереборної сили. Щодо зупинення нарахування штрафних санкцій відповідно до Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 позивач зазначив, що у наведеному контексті Постанова НКРЕКП (підзаконний акт) має меншу юридичну силу перед законами - ЦК України та ГК України, адже не знаходиться на одному ієрархічному рівні, відповідно не може бути спеціальним законом, який згідно з наведеним має перевагу на загальним законом (ЦК, який є основним актом цивільного законодавства України, та ГК), який передбачає право сторін на застосування в договорі заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання. Наведене в пункті 16 Постанови НКРЕКП формулювання саме про зупинення, а не припинення/скасування, нарахування та стягнення штрафних санкцій на період дії в Україні воєнного стану, по суті свідчить про тимчасовість відповідного обмеження (рекомендації, настанови), яке не може відмінити ані норми ЦК України та ГК України (закону), а ні норми договору, щодо відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Станом на день винесення судом даного рішення будь-яких інших заяв чи клопотань з процедурних питань сторонами до суду не надано.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд установив такі обставини.

01.01.2021 між ПрАТ "Харківенергозбут" (Постачальник, Позивач) та Державним підприємством "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (Споживач, Відповідач) укладено Договір № 03-0457 (далі - Договір).

Порядок розрахунків за Договором визначається відповідно, до комерційної пропозиції № 1П для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, яка є невід`ємним додатком до Договору.

01.08.2021 Комерційна пропозиція № 1П була змінена на Комерційну пропозицію № 133 Ф-П (далі Комерційна пропозиція № 133 Ф-П). Повідомлення про зміну Комерційної пропозиції було направлено Позивачем на адресу Відповідача.

06 травня 2021 року між ДП "Укрдіпроважмаш" та ПрАТ "Харківенергозбут" було укладено Угоду щодо електронного документообміну за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 р. № 03-0457 (далі Угода) (копія Угоди додається).

Предметом Угоди є удосконалення та поліпшення системи взаємовідносин щодо постачання електричної енергії споживачу, Сторони домовились здійснювати електронний документообіг між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП).

Пунктом 2 Угоди передбачено, що обов`язковим реквізитом електронних документів є електронний підпис, який створюється з використанням засобу КЕП і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Згідно з п. 3 Угоди КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Відповідно до п. 7 Угоди надсилання електронних документів повинно відбуватися згідно строків та/або термінів, передбачених Договором про постачання електричної енергії споживачу та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Згідно з п. 8 Угоди електронні документи вважаються отриманими Стороною з моменту відправлення такого електронного документу іншою стороною.

Згідно з п. 2.1 Договору № 03-0457 за Договором постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.5 Договору № 03-0457 встановлено, що розрахунковий період за цим Договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором Споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Відповідно до п. 5.7 Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до Договору № 03-0457.

Згідно п. 5.6 Договору № 03-0457 оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 5.10 Договору Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього Договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з умовами п. 5 Комерційної пропозиції № 133 Ф-П, рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 5.8 Договору № 03-0457, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному Правилами.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з березня 2022 року по липень 2022 року:

- за листопад 2021 року на суму 48'544,99 грн, ПДВ 20 % 9709 грн, разом з ПДВ 58'253,99 грн. Відповідачем за листопад 2021 року спожито 10308 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам (витяг додається). Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року та акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2021 року здійснено 08.12.2021 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 15.12.2021. Рахунок не сплачено.

17.11.2021 було сплачено за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року у сумі 0,01 грн, згідно з платіжним дорученням № 113 від 17.11.2021.

- 01.01.2021 за грудень 2021 року на суму 52'143,08 грн, ПДВ 20 % 10'428,62 грн, разом з ПДВ 62'571,70 грн. Відповідачем за грудень 2021 року спожито 11'862 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам (витяг додається). Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року та акту приймання-передачі електричної енергії за грудень 2021 року здійснено 10.01.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 17.01.2022. Рахунок не сплачено.

17.12.2021, 21.12.2021 було сплачено за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року на загальну суму 58'253,95 грн згідно з платіжними дорученнями № 140 від 17.12.2021, № 130 від 21.12.2021.

21.12.2021 було сплачено за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року у сумі 0,04 грн згідно з платіжними дорученнями № 130 від 21.12.2021.

- за січень 2022 року на суму 60'719,09 грн, ПДВ 20 % 12'143,82 грн, разом з ПДВ 72'862,91 грн. Відповідачем за січень 2022 року спожито 14285 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за січень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за січень 2022 року здійснено 07.02.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП.

Строк оплати рахунку до 14.02.2022. Рахунок не сплачено.

18.01.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року у сумі 0,03 грн згідно з платіжними дорученнями № 150 від 18.01.2022.

18.01.2022, 26.01.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року на загальну суму 26'399,97 грн згідно з платіжними дорученнями № 150 від 18.01.2022, № 156 від 26.01.2022.

- за лютий 2022 року на суму 45'519,32 грн, ПДВ 20 % 9103,86 грн, разом з ПДВ 54'623,18 грн. Відповідачем за лютий 2022 року спожито 12832 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам (витяг додається). Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022 року здійснено 12.03.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП.

Строк оплати рахунку до 18.03.2022. Рахунок не сплачено.

01.02.2022, 11.02.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року на загальну суму 36'171,69 грн згідно з платіжними дорученнями №157 від 01.02.2022, № 148 від 11.02.2022.

01.02.2022, 11.02.2022, 14.02.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за січень 2022 року на загальну суму 72'862,91 грн згідно з платіжними дорученнями № 157 від 01.02.2022 № 148 від 11.02.2022, № 159 від 14.02.2022.

14.02.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року у сумі 7,06 грн згідно з платіжним дорученням № 159 від 14.02.2022.

- за березень 2022 року на суму 7305,70 грн, ПДВ 20 % 1461,14 грн, разом з ПДВ 8766,84 грн. Відповідачем за березень 2022 року спожито 1975 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за березень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за березень 2022 року здійснено 06.04.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 13.04.2022. Рахунок не сплачено.

- за квітень 2022 року на суму 12'351,11 грн, ПДВ 20 % 2470,22 грн, разом з ПДВ 14'821,33 грн. Відповідачем за квітень 2022 року спожито 3286 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за електричну енергію за квітень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за квітень 2022 року здійснено 01.01.2021 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 13.05.2022. Рахунок не сплачено.

- за травень 2022 року на суму 10'784,81 грн, ПДВ 20 % 2156,96 грн, разом з ПДВ 12'941,77 грн. Відповідачем за травень 2022 року спожито 2757 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за травень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за травень 2022 року здійснено 10.06.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 17.06.2022. Рахунок не сплачено.

12.05.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року у сумі 7002,00 грн згідно з платіжним дорученням № 162 від 12.05.2022.

- за червень 2022 року на суму 14'940,55 грн, ПДВ 20 % 2988,11 грн, разом з ПДВ 17'928,66 грн. Відповідачем за червень 2022 року спожито 4091 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за червень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за червень 2022 року здійснено 06.07.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП. Строк оплати рахунку до 13.07.2022. Рахунок не сплачено.

18.01.2022, 29.06.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року на загальну суму 9144,07 грн згідно з платіжними дорученнями № 169 від 17.06.2022, № 174 від 29.06.2022.

- за липень 2022 року на суму 6909,17 грн, ПДВ 20 % 1381,83 грн, разом з ПДВ 8291 грн. Відповідачем за липень 2022 року спожито 1741 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Направлення рахунку за спожиту електричну енергію за липень 2022 року та акту приймання-передачі електричної енергії за липень 2022 року здійснено 08.08.2022 в режимі електронного документообміну між Постачальником та Споживачем, у вигляді електронного примірника документа з накладанням КЕП.

Строк оплати рахунку до 18.01.2022. Рахунок не сплачено.

14.07.2022, 26.07.2022, 18.08.2022, 31.08.2022, 06.09.2022, 24.10.2022, 15.11.2022 було сплачено за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року на загальну суму 38'470,05 грн згідно з платіжними дорученнями № 177 від 14.07.2022, № 179 від 26.07.2022, № 182 від 18.08.2022, № 185 від 31.08.2022, № 188 від 06.09.2022, № 198 від 24.10.2022, № 209 від 01.02.2022.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати використаної електричної енергії, позивачем нараховано пеню у сумі 22'386,62 грн, 3% річних у сумі 2886,71 грн та інфляційні втрати у сумі 13'698,52 грн.

Наразі відповідач свої зобов`язання щодо оплати вказаних нарахувань не виконав.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 91 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач за спожиту електричну енергію за Договором №03-0457 від 01.01.2021 на загальну суму 54'999,99 грн не розрахувався, вказані позивачем обставини не спростував.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що заборгованість за використану електричну енергію за Договором №03-0457 від 01.01.2021 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 54'999,99 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 5.8 Договору в разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно з п. 8 Комерційної пропозиції № 133 Ф-П для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 5 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу;

- 3% річних з простроченої суми.

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивачем з порушенням вимог п. 16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 було нараховано відповідачу пеню в розмірі 22'042,08 грн за період з 24.02.2022 по 15.02.2023 (період дії воєнного стану в Україні), а тому суд відмовляє в задоволенні вимог в цій частині.

Розрахунок пені в частині стягнення пені в сумі 344,54 грн, нарахованої за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 (до введення воєнного стану в Україні) на прострочену заборгованість за листопад-грудень 2021 року та січень-лютий 2022 в розмірі 344,54 грн, є обґрунтованим та здійснений вірно, тому суд позовні вимоги в цій частині задовольняє.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц дійшла висновку, що за змістом норми частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Отже вказані суми не є штрафними санкціями, а тому на них не поширюється дія настанов, викладених в п.16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022).

Суд відхиляє посилання відповідача на лист Відділ НКРЕКП у Харківській області №48/17-23 від 15.06.2023, яким останній визнав неправомірним нарахування позивачем 3% річних та індексу інфляції, оскільки даний документ не є рішенням Регулятора, яке є обов`язковим для всіх учасників ринку електричної енергії, в розумінні статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Фактично у вказаному листі Відділ НКРЕКП у Харківській області розширює перелік нарахувань, які мають бути зупинені на період дії воєнного стану, проте таке тлумачення не ґрунтується на п.16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка передбачає зупинення нарахування лише штрафних санкцій, якими згідно частини 1 статті 230 ГК України є виключно неустойка, штраф, пеня.

З урахуванням викладеного, позивач правомірно здійснив нарахування 3% річних та індексу інфляції за період з травня 2022 року по липень 2023 року.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 2886,71 грн 3% річних та 13'698,52 грн індексу інфляції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач вказує, що його має бути звільнено від відповідальності, посилаючись на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, відповідно до якого ТПП України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Проте, даний лист не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань із оплати вартості наданих послуг, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту даного листа, введення воєнного стану в Україні є форс-мажорною обставиною для суб`єктів господарської діяльності лише у випадку, якщо виконання договірного зобов`язання стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких обставин.

Між тим, Відповідачем не надано доказів того, що внаслідок введення воєнного стану він був об`єктивно був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання щодо оплати електроенергії, спожитої за Договором.

Також, відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Отже, саме сертифікат ТПП України є належним доказом, що засвідчує форс-мажорні обставини.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Даний лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання відповідачем свого зобов`язання за Договором.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність у відповідача обґрунтованих підстав для невиконання узятих на себе зобов`язань за Договором внаслідок вищевказаних обставин.

У постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 та від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Відтак, посилання відповідача на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану, є необґрунтованими.

Окрім вищенаведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, оскільки відповідач має саме грошове зобов`язання за Договором, він не може бути звільнений від відповідальності за неможливість його виконання з моменту введення воєнного стану.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (61068, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 151, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) заборгованість за Договором №03-0457 від 01.01.2021 про постачання електричної енергії у сумі 54'999,99 грн, пеню в сумі 344,54 грн, 3% річних у сумі 2886,71 грн, інфляційні втрати у сумі 13'698,52 грн та 2054,44 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Відповідач - Державне підприємство "Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування" (61068, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 151, ).

Суддя І.В. Трофімов