ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2024 р. Cправа №902/1579/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, м.Вінниця

про стягнення 7664,88 грн витрат на виплату середньої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 7664,88 грн витрат на виплату середньої заробітної плати працівникам, які призивались на навчальні збори відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Ухвалою суду від 01.01.2024 відкрито провадження у справі №902/1579/23, призначено судове засідання на 15.02.2024.

19.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 19.01.2024 (а.с.63-64), де Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки проти позову заперечив, в обґрунтування чого зазначив, що відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, здійснюється за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони. Відповідачем неодноразово подавались додаткові заявки до вищого командування на фінансування, однак такі заявки не фінансувались, кошторисні призначення не надавались.

На визначену судом дату, 15.02.2024, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали від 01.01.2024 на адресу електронної пошти (а.с.61) та до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС позивача, а також підписом представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (листа з ухвалою суду від 01.01.2024) (а.с.62).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи. Слід зауважити, що відповідно до положень ч.3 ст.202 ГПК України, неявка в судове засідання учасників справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки є підставою розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

Враховуючи неявку представників сторін, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 15.02.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Наказом №94/ос від 04.12.2018 Виробничого підрозділу "Козятинська дистанція електропостачання" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (а.с.32) на підставі повідомлення ТВО Військового комісара Погребищенського районного військового комісаріату Гаврилюка Ю.В. (а.с.37), ОСОБА_1 - електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування, увільнено від виконання посадових обов`язків з 05.12.2018 по 12.12.2018, у зв`язку з призовом на військові навчальні збори, зі збереженням середнього заробітку.

Як слідує з матеріалів справи з огляду на перебування ОСОБА_1 на військових навчальних зборах позивачем сформовані:

- довідку без номеру та дати (а.с.36), за змістом якої ОСОБА_1 перебуває на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування та його середня заробітна плата в годину становить 34,22 грн;

- відомість розрахунку середньої заробітної плати без номеру та дати (а.с.35), нарахованої військовозобов`язаному ОСОБА_1 за період перебування на військових зборах з 05.12.2018 по 12.12.2018 в сумі 1642,56 грн;

- рахунок без номеру та дати на компенсацію заробітної плати ОСОБА_1 на суму 2003,92 грн, з яких 1642,56 грн - заробітна плата, а 361,36 - ЄСВ (а.с.34).

Матеріалами справи підтверджено, що довідку без номеру та дати (а.с.36), відомість розрахунку середньої заробітної плати без номеру та дати (а.с.35) та рахунок без номеру та дати на компенсацію заробітної плати (а.с.34) вручено 21.12.2021 представнику ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відмітка на супровідному листі (а.с.33) за вхідним номером 1430 від 21.12.2021.

Крім того, Наказом №494 від 20.09.2021 Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція електропостачання" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (а.с.38) на підставі повідомлення начальника Хмільницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с.44), ОСОБА_2 увільнено від виконання посадових обов`язків з 22.09.2021 по 01.10.2021 у зв`язку з призовом на військові навчальні збори, зі збереженням середнього заробітку.

Як слідує з матеріалів справи: з огляду на перебування ОСОБА_2 на військових навчальних зборах позивачем сформовані:

- розрахунок оплати середньої заробітної плати без номеру та дати (а.с.41), нарахованої військовозобов`язаному ОСОБА_2 , за змістом якого його середня заробітна плата в годину становить 76,05 грн;

- відомість на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на навчальні збори №768 від 23.05.2023 (а.с.42), відповідно до якої за період перебування на військових зборах з 22.09.2021 по 01.10.2021 ОСОБА_2 нараховано 5660,96 грн, з яких 4640,13 грн - середня заробітна плата, а 1020,83 грн - ЄСВ;

- довідку про реквізити рахунків №767 від 23.05.2023 (а.с.43);

Листом №768 від 23.05.2023 позивач просив відповідача повернути кошти в сумі 5660,96 грн за проходження військових зборів працівником ОСОБА_2 в період з 22.09.2021 по 01.10.2021 згідно доданих до листа документів. Матеріалами справи підтверджено, що лист №768 від 23.05.2023 отримано 26.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить підпис його представника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.40).

В матеріалах справи також містяться заявки відповідача №10/59/94 від 25.01.2022 та №10/55/942 від 05.11.2021 (а.с.67-68), відповідно до яких відповідач повідомляв Начальника управління персоналу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про необхідність фінансування видатків для виплати компенсації середньої заробітної плати за час навчальних зборів на суму 750000,00 грн в листі №10/55/942 від 05.11.2021 та 2000000,00 грн в листі №10/59/94 від 25.01.2022.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення 7664,88 грн витрат на виплату середньої заробітної плати працівникам позивача, які призивались на навчальні збори.

Згідно положень ч.1, 2 ст.119 Кодексу законів про працю України №322-VIII від 10.12.1971 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Згідно з приписами ч.1 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (тут і надалі - в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини.

Військовозобов`язаними у розумінні наведеного Закону є особи, які знаходяться в запасі для комплектування Збройних Сил України і інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (абз. 5 ч.9 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992).

Відповідно до ч.4, 9, 11, 13 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 час і строки проведення навчальних зборів військовозобов`язаних та резервістів визначаються Генеральним штабом Збройних Сил України та органами управління іншими військовими формуваннями відповідно до цього Закону.

Військовозобов`язані, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату (органу Служби безпеки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці. Керівники підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форми власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття військовозобов`язаних до визначених пунктів збору.

За призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам" №1644 від 23.11.2006 (тут і надалі - в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, у тому числі резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Розрахунок середньої заробітної плати проводиться відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, виходячи із заробітку за два останні місяці.

Згідно з п.7, 8 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України №80 від 12.03.2007 (надалі за текстом також - Інструкція), на виконання постанови Кабінету Міністрів України №1644 від 23.11.2006, за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах. Особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів. За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.

Відповідно до п.11, 12, 13 Інструкції виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами. Підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.

За умовами пункту 4.6 Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України №560 від 11.11.2009, командири військових частин (установ) зобов`язані під час проведення навчальних зборів організувати: видання наказу про зарахування військовозобов`язаних до списків особового складу військової частини (установи), організувати їх облік; внесення відповідних записів про проходження навчальних зборів у військово-облікові документи військовозобов`язаних із зазначенням тривалості і виду навчальних зборів, завіривши їх підписом, скріпленим гербовою печаткою військової частини (установи), тощо.

Умовами пункту 4.7 Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України №560 від 11.11.2009, передбачено, що обласні військові комісаріати (військовий комісаріат Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) зобов`язані після закінчення навчальних зборів відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, з виплатою середнього заробітку за весь період проведення навчальних зборів та урахуванням часу перебування у дорозі до місця проведення навчальних зборів і у зворотному напрямку, тощо.

Відповідно до п.10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №389 від 03.06.2013, обласні військові комісаріати, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, здійснюють відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку" №1357-IX від 30.03.2021, який набув чинності 23.04.2021, до ряду законодавчих актів, внесені зміни, якими, зокрема, слова "військовий комісаріат" у всіх відмінках та числах замінено словами "територіальний центр комплектування та соціальної підтримки" у відповідному відмінку та числі.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №1357-IX від 30.03.2021 визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

У свою чергу, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, передбачено, що до функцій територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя віднесено здійснення відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на збори за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач є особою, відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним працівникам, які проходили військові збори.

Згідно з ч.1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що працівники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на військових навчальних зборах, та надалі позивачем на виконання вимог Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України №80 від 12.03.2007, надано відповідачу документи задля компенсації середнього заробітку військовозобов`язаним працівникам. Проте, в матеріалах справи відсутні докази відшкодування відповідачем позивачеві здійснених витрат.

Стосовно заперечень відповідача суд зауважує, що відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд зауважує, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачена залежність відшкодування витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним від фактичного фінансування відповідача чи випадки повного або часткового його звільнення від такого обов`язку.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд також враховує, що у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №915/634/20 наведено такий правовий висновок щодо застосування норм права: відсутність у позивача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, оскільки за змістом ч.2 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи відповідача як необґрунтовані.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 7664,88 грн витрат на виплату середньої заробітної плати працівникам позивача є правомірними та обґрунтованими.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул.Д. Галицького, буд.31, м.Вінниця, Вінницька обл., 21036, ідентифікаційний код: 08362793) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Єжи Гедройця, буд.5, м.Київ, 03680, ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Лисенка, буд.6, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 40081221) 7664,88 грн витрат на виплату середньої заробітної плати та 2684,00 грн - витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Враховуючи, що у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

5. Повне рішення складено 20 лютого 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - Акціонерному товариству "Українська залізниця" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

4 - Регіональній філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ();

5 - Вінницькому обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС