СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2024 року м. Харків Справа № 922/4055/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Мартюхіна Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України (вх.№218Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2023

у справі №922/4055/23 (суддя Лаврова Л.С., повний текст рішення підписано 28.12.2023)

за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг-С», Харківська область, Харківський район, місто Мерефа,

про визнання недійсним Договорів №286/1/22/79 від 08.11.2022 та №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині, стягнення сплаченого ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулася Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг-С» та просить суд: визнати недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/79 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 4.304.395,78 грн., що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С»; визнано недійсним пункт 1.1 Договору №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 17.480.372 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С», м.Мерефа, стягнути з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Міністерства оборони України грошові кошти у розмірі 23.230.405,80 грн, з яких: 21.780.747,30 грн сплачений ПДВ (основний борг), 429.025,86 грн. - 3% річних та 1.020.632,64 грн інфляційних втрат на суму основного боргу, стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі зі сплати судового збору в сумі 353.824,09 грн за подачу вказаного позову на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.12.2023 справі №922/4055/23 частково задоволено позовні вимоги Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України. Визнано недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/79 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 4.304.395,78 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С», визнано недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 17.480.372 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С». Стягнуто з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Міністерства оборони України кошти в розмірі 21.780.747,30 грн, три відсотки річних 429.023,67 грн, інфляційні втрати 566.517,10 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 347.012,32 грн судового збору.

Міністерство оборони України з вказаним рішенням місцевого господарського суду частково не погодилось, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2023 по справі №922/4055/23 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ТОВ «Агрохолдинг-С» про визнання недійсним Договорів №286/1/22/79 від 08.11.2022 та №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині стягнення сплаченого ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, заявник просив відстрочити сплату судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2024 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху через несплату судового збору у відповідному розмірі (416.414,78 грн з урахуванням коєфіціенту 0,8). Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено апелянту, що в разі не усунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися не поданою і підлягає поверненню заявнику. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом упоноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Причини відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги було визнано недостатніми, непереконливими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, в наслідок чого залишена без задоволення.

31.01.2024, в строк наданий судом, через підсистему Електронний суд до Східного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на сплату судового збору в розмірі 530.736,15 грн до 10 днів.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт посилається на те, що у встановлений апеляційним судом строк Міноборони не встигло сплатити судовий збір через незалежні від нього обставин, а саме Східний територіальний юридичний відділ, відокремлений підрозділ який подавав апеляційну скаргу та Головне управління військової юстиції є бюджетними установами і повністю фінансується за рахунок коштів Держбюджету через Департамент фінансів Міноборони (м. Київ), територіально відокремлені від центрального апарату Міністерства оборони України, тривалу процедуру отримання коштів та відсутність на даний час бюджетних коштів для сплати судового збору. З метою сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, ГУ військової юстиції Міністерства оборони України (м. Київ) на адресу Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України була направлена заявка від 18.01.2024 № 74/54-сл (копія додається).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2024 клопотання Міністерства оборони України про продовження процесуального строку для виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2024 у справі №922/4055/23 задоволено; продовжено Міністерству оборони України процесуальний строк для виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2024 у справі №922/4055/23 з усунення недоліків до 12.02.2024 (включно).

13.02.2024 через підсистему Електронний Суд на адресу Східного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшла заява, в якій Міністерство оборони України просить відстрочити сплату судового збору в розмірі 416.414,78 грн за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2023 у справі №922/4055/23 за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг-С», про визнання недійсним Договорів №286/1/22/79 від 08.11.2022 та №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині, стягнення сплаченого ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат до першого судового засідання суду апеляційної інстанції або про його зменшення.

Обгрунтовуючи заяву, Міністерство оборони України зазначає, що у встановлений апеляційним судом строк не встигло сплатити судовий збір через незалежних від нього обставин. За твердженням заявника, 31.01.2024 на адресу Східного територіального юридичного відділу надійшов лист від Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України від 31.01.2024 №14/180-сл (копія додається), у якому зазначено, що на 2024 рік в кошторисі за бюджетною підпрограмою 2101020/3 «Тилове забезпечення (окрім закупівлі ПММ)» фінансовий ресурс за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на сплату судових зборів за централізованими розрахунками не передбачений та Департамент готує пропозиції щодо виділення додаткових коштів за цим напрямом. Отже, у зв`язку із скрутним майновим станом через воєнний стан, Міністерство оборони позбавлено можливості сплатити судовий збір та вважає такі обставини поважними, що є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору. Міноборони вжило всі залежні від нього заходи, спрямовані на сплату судового збору, однак кошти для сплати відсутні на відповідному рахунку, а отже відповідну суму коштів необхідно переводити із одного рахунку на інший та оплачувати із бюджету оборонної сфери до спеціального фонду державного бюджету,

Розглянувши заяву скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що частиною 2 ст.123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст.1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною та регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Зокрема, ст.8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у ст.5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж ст.8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст.8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п.п.1 та 2 ч.1 ст.8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п.3 ч.1 ст.8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п.1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Жодних змін до вказану Закону з урахуванням запровадження у країні воєнного стану не вносилось.

Суд звертає увагу скаржника, що визначений частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається відстрочення сплати судового збору заявнику або звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених частиною 1 статті 8 цього Закону; при цьому, зазначених заявником апеляційної скарги підстав для відстрочення сплати судового збору дана норма Закону України "Про судовий збір" не містить.

Така ж правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 по справі №940/2276/18, зокрема у п.45 цієї постанови вказано, що: "із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю".

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів.

При здійсненні судочинства, апеляційний суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

У даному випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, передбачений статтею 4 Закону України "Про судовий збір", і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, зокрема, не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі №922/4055/23, Міністерство оборони України не вказує конкретної підстави з зазначених у переліку в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору. Крім того, як зазначив заявник, в листі Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України від 31.01.2024 №14/180-сл зазначено, що на 2024 рік в кошторисі за бюджетною підпрограмою 2101020/3 «Тилове забезпечення (окрім закупівлі ПММ)» фінансовий ресурс за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на сплату судових зборів за централізованими розрахунками не передбачений та Департамент готує пропозиції щодо виділення додаткових коштів за цим напрямом.

Отже, відповідні пропозиції щодо виділення додаткових коштів за цим напрямом є лише на стадії підготування. Тож Міністерство оборони України не надає доказів на підтвердження того, що після ухвалення судового рішення у справі №922/4055/23 буде спроможне оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі.

Враховуючи наведене вище та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору або його зменшення, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 21.01.2024, а саме: не надано доказів сплати судового збору у розмірі 416.414,78 грн.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником не виконано вимоги ухвали суду від 21.01.2024 у справі №922/4055/23 про залишення його апеляційної скарги без руху, що є підставою для її повернення відповідно до ст.ст. 174, 260 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Міністерству оборони України у задоволенні заяви про відстрочення або зменшення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Міністерству оборони України на рішення Господарського суду Харківської від 26.12.2023 у справі №922/4055/23 з доданими документами повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Додаток: апеляційна скарга разом з доданими до неї матеріалами на адресу заявника.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Н.О. Мартюхіна