ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/887/23(916/2996/23)
Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейша В.Д.,

при секретарі судового засідання Дурович А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №916/887/23(916/2996/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БОНПАССАЖ ГРУП (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, )

до відповідача: Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

про стягнення 1 400 000грн.

в межах справи про банкрутство №916/887/23

за заявою: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники сторін:

Арбітражний керуючий - Слостін Андрій Геннадійович (поза межами приміщення суду) - посвідчення

Представник кредитора - БОНДАРЕНКО ВАЛЕРІЙ ОЛЕГОВИЧ (поза межами приміщення суду) - від АТ КБ "ПриватБанк", довіреність

Представник боржника - Лапін К.А. (в залі суду)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2023р., серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ), визнано вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ) на суму 15473235,70 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ) строком на 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ) арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №2042 від 10.11.2021р.).

13.07.2023року Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про стягнення лізингових платежів у розмірі 1 400 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.08.2023р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БОНПАССАЖ ГРУП (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ) до відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) про стягнення 1 400 000грн. до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/887/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП та присвоєно справі №916/887/23(916/2996/23).

19.09.2023р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність у позивача права вимагати повернення частини сплачених лізингових платежів.

Позивачем 08.12.2023р. та 12.12.2023р. надано до суду додаткові пояснення у справі, у яких Товариство з обмеженою відповідальністю БОНПАССАЖ ГРУП, не погоджуючись із висновками Банку, що викладені у відзиві, обґрунтовує свою правову позицію по справі.

Учасники справи повідомлялись належним чином про дату та час проведення слухання справи.

У судовому засіданні 13.02.2024 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши обґрунтованість заявлених вимог позовної заяви, господарський суд з`ясував наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2016 року між ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є АТ КБ ПРИВАТБАНК був укладений договір фінансового лізингу №4Б16045ЛИ, відповідно до якого Банк передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від банка в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу.

02.07.2016р. на виконання умов договору сторонами складено акт № 1 прийому-передачі майна, згідно якого банк передав, а лізингоодержувач прийняв в платне володіння та користування майно.

Згідно пункту 3 частини 2 статі 11 Закону України Про фінансовий лізинг лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 6.2.11. Договору, Лізингоодержувач зобов`язався сплачувати банку: винагороду за відкриття рахунку Фінансовий лізинг (оренда); лізинговий платіж (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна); відсоткову винагороду за користування майном; інші витрати банка, безпосередньо пов`язані з цим договором.

Розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2 (п. 2.1. Договору).

Разом з тим, сторонами неодноразово було укладено додаткові угоди до договору фінансового лізингу. Зокрема, додатковою угодою від 19.08.2016 р. сторони внесли наступні зміни до п. 9.1 договору: "Строк дії цього договору з дати підписання цього договору по 25.06.2026 року. У частині невиконаних сторонами зобов`язань договір діє до повного їх виконання. Зазначений строк може бути змінений у випадках дострокового виконання зобов`язань лізингоодержувача за договором, у випадку розірвання договору". Також, додатковою угодою внесено зміни у Додаток №2, якою оплата за майно здійснюється 25-го числа кожного місяця після передачі майна позивачу по 25.05.2026р.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення закріплено й у ч. 1 ст. 188 ГК України.

За змістом пунктів 8.2., 8.2.3. Договору цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою банку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за три дні у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу Лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів, а також у випадку порушення строків сплати винагород за Договором.

Згідно п. 6.2.4 договору, лізингоодержувач зобов`язаний повернути майно банку у випадку розірвання договору у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодування заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

У зв`язку з тим, що ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» прострочив сплату лізингових платежів більше ніж на 30 днів, а також порушив строки сплати винагороди, АТ КБ ПриватБанк було направлено ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» повідомлення від 31.05.2017р. про розірвання договору фінансового лізингу.

Цим повідомленням АТ КБ ПриватБанк проінформував ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» про розірвання договору з 15.06.2017 року, а також запропонував сплатити наявну заборгованість та передати майно по акту прийому-передачі.

15.06.2017 року АТ КБ ПриватБанк та ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» підписали акт прийому-передачі майна, відповідно до якого лізингоодержувач передав, а банк прийняв майно, яке було предметом договору фінансового лізингу №4Б16045ЛИ від 02.07.2016 року, однак ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» борг не повернуло, тому АК КБ "Приватбанк" з метою захисту порушених прав звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості у загальній сумі 19 322 361,38 грн.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 04.02.2019 відкрито провадження у справі №916/197/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.05.2019 по справі №916/197/19 позов було задоволено, та за урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 26.06.2019 року про виправлення описки, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „БОНПАССАЖ ГРУП на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК 18 630 335,70 грн. заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном, 692 025,68 грн. пені та 289 835,42 грн. судового збору.

02.08.2019 судом було видано відповідний наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2019.

28.03.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „БОНПАССАЖ ГРУП надійшла заява (вх.№2-417/23) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій відповідач просить суд визнати наказ Господарського суду Одеської області від 02.08.2019 у справі №916/197/19 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за Договором фінансового лізингу № 4Б16045ЛИ від 02.07.2016 р. на суму 4 220 845,58 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2023 у справі №916/197/19 (суддя Невінгловська Ю.М.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню №3 від 28.03.2023 (вх.№2-417/23 від 28.03.2023) відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2023 у справі №916/197/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №3 від 28.03.2023 (вх.№2-417/23 від 28.03.2023) задовольнити повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.08.2023р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП" задоволено частково, ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2023 у справі №916/197/19 скасовано, справу №916/197/19 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП" №3 від 28.03.2023 (вх.№2-417/23 від 28.03.2023) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, направлено до Господарського суду Одеської області на розгляд в межах справи №916/887/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНПАССАЖ ГРУП".

На підтвердження своїх вимог ТОВ „БОНПАССАЖ ГРУП надало заяву про залік зустрічних однорідних вимог від 28.03.2023 № 2, що адресована АТ КБ Приватбанк, в якій зазначено, що на дату цієї заяви, взаємні зобов`язання за договором фінансового лізингу № 4Б16045ЛИ від 02.07.2016 між ТОВ „БОНПАССАЖ ГРУП та АТ КБ ПриватБанк на суму 4 220 845,58 грн вважаються припиненими, а також докази направлення цієї заяви Банку.

Однак, суд прийшов до висновку, що умови застосування зустрічних однорідних вимог відсутні, оскільки ТОВ „БОНПАССАЖ ГРУП не доведено наявності у Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК безспірного обов`язку із повернення сплачених лізингових платежів (сплати частини вартості об`єкту лізингу) в сумі 4220845,58 грн за договором фінансового лізингу № 4К16045ЛИ від 02.07.2016. Тому ухвалою суду від 31.10.2023р. Товариству з обмеженою відповідальністю БОНПАССАЖ ГРУП у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню від 02.08.2019 у справі №916/197/19 було відмовлено.

У позовній заяві ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП обгрунтовує свої вимоги, посилаючись на положення частини першої-другої статті 693 ЦК України, відповідно до якої, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звертає увагу на тому, що за час дії договору ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» сплатило два лізингові платежі: 25.07.2016 в розмірі 383 393,47 грн. та 23.08.2016 в розмірі 3 837 452,11 грн., що становить загальну суму 4 220 845,58 гривень.

Позивач вважає, що лізингові платежі на загальну суму 4 220 845,58 грн., сплачені ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП як частина вартості об`єкту лізингу за Договором фінансового лізингу № 4Б16045ЛИ від 02.07.2016р., є за своєю суттю оплатою предмету купівлі-продажу. У свою чергу розірвання Договору фінансового лізингу № 4Б16045ЛИ від 02.07.2016 року та повернення об`єкту лізингу, призводить до одночасного розірвання договору купівлі-продажу, як складової частини договору лізингу, та надає ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП право, на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України, на повернення сплачених лізингових платежів у рахунок сплати вартості об`єкту лізингу, як попередньої оплати.

Для підтвердження своєї позиції у справі позивач посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/2357/20 від 15.01.2021р., в якій викладено подібний правовий висновок щодо права на повернення лізингових платежів лізингоодержувачем за ч.2 ст.693 ЦК України, а також на Постанову від 15.06.2021р. по справі №904/5726/19, в якій, зокрема, вказано, що лізингові платежі не є рівнозначними платі за користування, на відміну від орендної плати, та містять в собі таку складову, як відшкодування частини вартості предмета лізингу, і з моменту розірвання договору лізингу зобов`язання лізингодавця щодо передачі об`єкта лізингу у власність лізингоодержувача є припиненим, відповідно в лізингоодержувача припинилось зобов`язання щодо відшкодування вартості цього об`єкта. Тому, за фактом розірвання договору лізингу і повернення об`єктів лізингу у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникає заборгованість перед ТОВ "БОНПАССАЖ ГРУП" щодо повернення сплачених останнім лізингових платежів.

У зв`язку з неможливістю оплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення всієї суми сплачених лізингових платежів, ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП заявлено позов про стягнення частини сплачених лізингових платежів - на суму 1 400 000,00 грн.

Відповідач у відзиві спростовує позицію позивача, обгрунтовуючи свої доводи тим, що посилання ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП на ст. 693 Цивільного кодексу України є неправомірним, виходячи з наступного: враховуючи те, що умовою застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, остання не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки Банк свої зобов`язання виконав належним чином та у повному обсязі.

Крім того, відповідач зауважує на тому, що два платежі, на які посилається позивач, були здійснені не до передачі майна, а вже після фактичної передачі позивачу, що підтверджується Актом №1 прийому передачі, згідно з яким майно було передано позивачу 02.07.2016р., а оплата була здійснена 25.07.2016р. та 23.08.2016р., що визнано ТОВ "БОНПАССАЖ ГРУП" у позовній заяві. За таких обставин, вказані платежі аж ніяк не можуть вважатися попередньою оплатою, оскільки термін попередня означає, що платежі мали відбутися саме до підписання Акту прийому-передачі майна. Таким чином, у зв`язку з тим, що ніякої попередньої оплати ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП не здійснювало, ця обставина також є доказом того, що посилання позивача на ч. 2 ст. 693 ЦК України є неприпустим. Тобто, фактично оплата позивачем за майно здійснювалася на умовах розстрочення платежу в порядку ст.ст. 694 та 695 ЦК України, що підтверджується змістом Додатку № 2 до договору фінансового лізингу, відповідно до якого оплата за майно здійснюється 25-го числа кожного місяця після передачі майна позивачу.

АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що відповідно до пункту 6.2.4 укладеного між сторонами договору, ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП має обов`язок сплатити всі лізингові платежі, які мали б бути сплачені за графіком НА ДАТУ РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ.

Відповідачем встановлено, що договір фінансового лізингу №4Б16045ЛИ від 02.07.2016р. не містить будь-яких умов, які б передбачали обов`язок АТ КБ ПриватБанк у разі розірвання договору повертати ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП платежі, сплачені останнім в рахунок часткового відшкодування вартості предмета лізингу, що визнає і саме ТОВ БОНПАССАЖ, оскільки свою вимогу про повернення платежів воно обґрунтовує не умовами договору, а посиланням на ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Також, в обгрунтування своїх заперечень Відповідач посидається на постанови Верховного Суду, зокрема, від 26.04.2018р. у справі №911/3483/16, від 09.07.2018р. у справі №911/2449/17, від 15.06.2021р. у справі №904/5726/19, в яких викладені подібні висновки щодо відсутності у лізингоодержувача права вимагати повернення сплаченого до розірвання договору лізингу, оскільки відповідно до частин 2, 4 статті 653 Цивільного кодексу України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, у разі розірвання договору лізингу НЕВНЕСЕНА лізингоодержувачем у складі лізингових платежів ПОКУПНА ВАРТІСТЬ об`єкту лізингу не підлягає стягненню з лізингоодержувача, у зв`язку з припиненням зустрічного зобов`язання лізингодавця по переданню у майбутньому об`єкта лізингу у власність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що практика Верховного Суду, на яку посилається позивач, не є релевантною до даних правовідносин, оскільки положення ст. 693 Цивільного кодексу України регулює наслідки невиконання продавцем свого зустрічного обов`язку із передачі товару у власність покупця, у зв`язку з чим покупець отримує дві альтернативні дії вимагати повернення товару або вимагати повернення попередньої оплати, а Банк свої зобов`язання виконав належним чином, що було також підтверджено попередніми судовими рішеннями в даних правовідносинах, а тому посилання відповідача стосовно того, що у ТОВ БОНПАССАЖ ГРУП відсутні підстави, які б надавали право вимагати повернення сплачених лізингових платежів, та відповідно, покладали на Банк зобов`язання повернути ці платежі, є обгрунтованими.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене, що відмови ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» від договору не відбулося, сплачені ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» лізингові платежі від 25.07.2016р. та 23.08.2016р. на загальну суму 4 220 845,58 грн. не є такими доказами, які б підтверджували виникнення заборгованості відповідача перед позивачем з повернення сплачених лізингових платежів, оскільки зазначені грошові кошти сплачені в період користування майновим комплексом як лізингові платежі до моменту розірвання договору фінансового лізингу та повернення майна, заборгованість позивача за договором фінансового лізингу №4Б16045ЛИ від 02.07.2016 перед АТ КБ «Приватбанк» є підтвердженою судовим рішенням від 27.05.2019 по справі №916/197/19, а також те, що зі сторони АТ КБ "Приватбанк" судом не встановлено неналежне виконання договору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП».

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю БОНПАССАЖ ГРУП (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 9, ) до відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) про стягнення 1 400 000, 00 грн. відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено та підписано 26 лютого 2024 р. у зв`язку з перебуванням судді Найфлейша В.Д. у щорічній відпустці.

Суддя В.Д. Найфлейш