ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 лютого 2024 р. Справа № 902/743/22

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю представників:

ТОВ "Дебт Форс": Пономаренко Д.Ю.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/743/22 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року відкрито провадження у справі № 902/743/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Солов`я Ю.А.

21.10.2022 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1

04.09.2023 року до суду від ТОВ "Дебт Форс" надійшла заява №1-1240 від 31.08.2023 року про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 287 439,83 грн. у справі № 902/743/22.

Розгляд вказаної кредиторської заяви неодноразово відкладався, зв`язку з необхідністю витребування доказів, неявкою в судове засідання арбітражного керуючого та невиконанням останнім вимог суду в частині надання повідомлення про розгляд кредиторських вимог до боржника; письмових пояснень з документальним підтвердженням щодо поважності причин невиконання вимог ухвали суду від 05.09.2023 року щодо забезпечення явки в судове засідання та надання витребуваних судом документів, повідомлення щодо результатів розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог ТОВ "Дебт Форс".

В подальшому, ухвалою від 21.12.2023 року вказану заяву призначено до розгляду на 21.02.2024 року.

В судове засідання на визначену дату з`явився представник заявника. Арбітражний керуючий та інші учасники провадження у даній справі не з`явились.

Натомість, 30.01.2024 року до суду від арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. надійшло повідомлення б/н від 30.01.2024 року про розгляд заяви ТОВ "Дебт Форс" з грошовими вимогами до боржника від 31.08.2023 року, в якому зазначено про невизнання заявлених до боржника грошових вимог в повному обсязі.

21.02.2024 року до суду від арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. надійшло клопотання б/н від 21.02.2024 року про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням поданого 30.01.2024 року до суду повідомлення про розгляд грошових вимог ТОВ "Дебт Форс" до боржника.

В ході розгляду справи, представник заявника надав пояснення щодо обставин, наведених у заяві про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 287 439,83 грн. у справі № 902/743/22, підтримав її вимоги та просив задоволити.

Суд, заслухавши представника заявника, розглянувши вказану вище кредиторську заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне.

Так, за змістом заяви, доданих до неї доказів та наявних матеріалів справи вбачається, що 11.07.2021 року між ТОВ "Мілоан" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №4697483 в електронній формі.

Згідно п. 1.1. Договору, Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 19 000,00 грн.

Згідно п. 1.3. Договору, кредит надається строком на 30 днів з 10.07.2021 р. (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4. Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.08.2021р.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 5016,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Порядок укладення договору визначений розділом 6 Договору, де, зокрема, п.п. 6.1., 6.4, 6.5 обумовлено, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариствам та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті (п. 7.1).

У додатку № 1 до договору наведено графік платежів за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року.

У додатку № 2 до договору наведено паспорт споживчого кредиту № 4697483.

На виконання умов договору, ТОВ "Мілоан" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50986110 від 11.07.2021 року.

Згідно відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення за період з 11.07.2021 року по 13.01.2022 року, станом на 13.01.2022 року заборгованість за кредитом, комісією та відсотками становила 50 733,83 грн. (з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 38 183,83 грн. заборгованість за відсотками) (подано до суду 28.11.2023 року).

В подальшому, 13.01.2022 року між ТОВ "Мілоан" (Клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (Фактор) було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , на загальну суму 50 733,83 грн., про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року.

09.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Кампсіс Фінанс" (новий кредитор) укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн. (згідно поданого до суду 28.11.2023 року розрахунку заборгованості, з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 61 745,83 грн. заборгованість за відсотками (38 183,83 грн + 23 562,00 грн нараховані за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

12.05.2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" (первісний кредитор) та ТОВ "Депт Форс" (новий кредитор) укладено договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кампсіс Фінанс" відступило ТОВ "Депт Форс", а ТОВ "Депт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн. (з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 61 745,83 грн. заборгованість за відсотками), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відтак, ТОВ "Депт Форс" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн.

Також, 12.10.2021 року між ТОВ "Маніфою" (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір позики № 3316331 в електронній формі.

Згідно п. 2.1. Договору, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору, позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні.

Пунктом 2.3. Договору встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 12 000,00 грн. строк позики: до 11.11.2021 року (30 днів).

Згідно п. 2.4.2 Договору, середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,59200% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Відповідно до п 2.4.3. договору, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Згідно п. 2.4.4. Договору, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до п. 2.5. договору, розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Згідно п. 2.6. Договору, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору, визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику.

Згідно п. 3.1.3. Договору, у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.

Відповідно до п. 3.2.1. Договору, проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення.

Згідно п. 3.6. Договору, у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена Додатком До 1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (п.2.4.3); графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою.

Відповідно до п. 3.7. Договору, зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця.

До договору позики № 3316331 від 12.10.2021 року надано також паспорт позики.

У додатку № 1 до договору наведено розрахунок за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року.

У додатку № 2 до договору наведено графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, визначеного договором.

На виконання умов договору, 12.10.2021 року ТОВ "Маніфою" перерахувало на банківську картку ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2782_30 від 31.03.2023 року та довідкою ТОВ "Маніфою" № 966 від 04.04.2023 року.

Згідно розрахунку ТОВ "Маніфою" заборгованості за договором позики №3316331 від 12.10.2021 року станом на 09.02.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 37 104,00 грн. (з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 19 104,00 грн. заборгованість за відсотками) (подано до суду 28.11.2023 року).

В подальшому, 09.02.2022 року між ТОВ "Маніфою" (Клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (Фактор) було укладено договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ "Маніфою" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., що укладений між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 , на загальну суму 37 104,00 грн., про що зазначено у витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 року.

09.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Кампсіс Фінанс" (новий кредитор) укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн. (згідно поданого до суду 28.11.2023 року розрахунку заборгованості, з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 160 584 грн. заборгованість за відсотками (19 104,00 грн + 141 480,00 грн нараховані за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року: 93 848,40 грн. (відсотки п. 2.4.4), 47 631,60 грн. (відсотки п. 2.5), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

11.05.2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" (первісний кредитор) та ТОВ "Депт Форс" (новий кредитор) укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кампсіс Фінанс" відступило ТОВ "Депт Форс", а ТОВ "Депт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн. (згідно розрахунку заборгованості, з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 160 584 грн. заборгованість за відсотками, про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відтак, ТОВ "Депт Форс" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн.

Також, ТОВ "Депт Форс" було нараховано до визнання вимоги щодо відсотків згідно п. 2.4.4 договору позики (1,99%) в розмірі 22 924,80 грн за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року та відсотки згідно п. 2.5 договору позики (1.01%) в розмірі 11 635,20 грн. за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року (розрахунок а.с. 47 т. 4).

Посилаючись на наведені обставини, ТОВ "Депт Форс" просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 287 439,83 грн. боргу:

- 74 295,83 грн. - за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 ;

213 144,00 грн. (178 584,00 грн. + 22 924,80 грн + 11 635,20 грн.) - за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року, укладеним між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 ;

та 5 368,00 грн. судових витрат.

Наведені у заяві обставини підтверджені відповідними письмовими доказами.

На момент розгляду справи, доказів щодо погашення Боржником чи спростування заборгованості перед ТОВ "Депт Форс" до суду не надано.

При цьому, згідно повідомлення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. б/н від 30.01.2024 року про розгляд заяви ТОВ "Дебт Форс" з грошовими вимогами до боржника від 31.08.2023 року, заявлені до боржника грошові вимоги не визнаються в повному обсязі, з посиланням, зокрема, на наступне.

На думку арбітражного керуючого, вищевказані Договори факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, № 09/02-2022 від 09.02.2022 року та договори відступлення права вимоги № 09- 03/23 від 09.03.2023 року, № 11-05/23 від 11.05.2023 року та № 12-05/23 від 12.05.2023 року в частині відступлення права вимоги щодо Договору від 10.07.2021 р. № 4697483 про споживчий кредит та Договору позики від 12.10.2021 р. № 3316331 є незаконними, укладеними з порушенням вимог чинного законодавства та умов, та є таким, що порушують права Боржника та охоронювані законом інтереси як споживача банківських послуг.

Так, договори факторингу та договори про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги не містять: відомостей щодо укладеного між Боржником та ТОВ "Мілоан" Договору про споживчий кредит від 10.07.2021 року № 4697483, щодо укладеного між Боржником та ТОВ "Маніфою" Договору позики № 3316331 від 12.10.2021 року; П.І.Б. Боржника як сторони Договору про споживчий кредит від 10.07.2021 року № 4697483, П.І.Б. Боржника як сторони Договору позики № 3316331 від 12.10.2021 року.

На момент укладення Договорів факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, № 09/02-2022 від 09.02.2022 року та договорів відступлення права вимоги № 09-03/23 від 09.03.2023 року, № 11-05/23 від 11.05.2023 року та № 12-05/23 від 12.05.2023 року ТОВ "Вердикт капітал", ТОВ "Кампсіс фінанс", та ТОВ "Дебт форс" не мають ліцензії на відповідну діяльність з факторингу.

Договори факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, № 09/02-2022 від 09.02.2022 року та Договори про відступлення права вимоги № 09-03/23 від 09.03.2023 року, № 11-05/23 від 11.05.2023 року та № 12-05/23 від 12.05.2023 року не містять всіх істотних умов, передбачених Законом.

Отже, на переконання арбітражного керуючого, зазначені договори факторингу та договори про відступлення права вимоги є недійсними, а отже є недійсними і вимоги про стягнення заборгованості, право вимоги на стягнення якої отримано ТОВ "Дебт форс" за вищезазначеними договорами.

За Договорами факторингу та Договорами про відступлення права вимоги особа, яка отримала такі права вимоги, не може отримати тих прав, яких не мав первісний кредитор за договором позики та договором про споживчий кредит. Тобто, особа не може передати більше прав, ніж має сама.

Разом з тим, на думку арбітражного керуючого, у первісних кредиторів за Договором від 10.07.2021 р. про споживчий кредит № 4697483 та за Договором позики від 12.10.2021 р. № 3316331 відсутні права вимоги до Боржника, з посиланням на норми закону: щодо укладення кредитних договорів у письмовій формі, недодержання якої свідчить про нікчемність таких договорів; законодавство щодо вчинення електронного правочину; також зазначає, що Боржнику не було надано його примірники Кредитних договорів та Додатків до них, і у якій саме редакції, яка б забезпечувала їх цілісність та справжність; жодних документів при укладенні договору боржником отримано не було.

Посилаючись на наведені обставини, арбітражний керуючий не визнає заявлені ТОВ "Дебт Форс" грошові вимоги до боржника в повному обсязі.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 грудня 2022 року року у справі № 918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства чи за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду, наведеної у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, як зазначено Верховним Судом в постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Таким чином електронний підпис одноразовим ідентифікатором є аналогом власноручного підпису.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. . Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 11.07.2021 року між ТОВ "Мілоан" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 4697483 в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором W21922 від 11.0.2021 13:08, про що міститься відмітка на договорі.

На виконання умов договору, ТОВ "Мілоан" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50986110 від 11.07.2021 року.

Згідно відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення за період з 11.07.2021 року по 13.01.2022 року, станом на 13.01.2022 року заборгованість за кредитом, комісією та відсотками становила 50 733,83 грн. (з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 38 183,83 грн. заборгованість за відсотками).

В подальшому, 13.01.2022 року між ТОВ "Мілоан" (Клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (Фактор) було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , на загальну суму 50 733,83 грн., про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року.

09.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Кампсіс Фінанс" (новий кредитор) укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн. (згідно розрахунку заборгованості, з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 61 745,83 грн. заборгованість за відсотками (38 183,83 грн + 23 562,00 грн нараховані за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

12.05.2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" (первісний кредитор) та ТОВ "Депт Форс" (новий кредитор) укладено договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кампсіс Фінанс" відступило ТОВ "Депт Форс", а ТОВ "Депт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн. (з яких: 11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії та 61 745,83 грн. заборгованість за відсотками), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відтак, ТОВ "Депт Форс" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, на загальну суму 74 295,83 грн.

При цьому, суд зауважує, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було додано список кредиторів і боржників станом на 26.07.2022 року , де, зокрема, боржником зазначено його заборгованість перед ТОВ "Мілоан" (ТОВ "Вердикт Капітал") в розмірі 50 733,83 грн. за договором від 11.07.2021 року.

Також, 12.10.2021 року між ТОВ "Маніфою" (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір позики № 3316331 в електронній формі, шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором g68214, про що міститься відмітка на договорі.

На виконання умов договору, 12.10.2021 року ТОВ "Маніфою" перерахувало на банківську картку ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2782_30 від 31.03.2023 року та довідкою ТОВ "Маніфою" № 966 від 04.04.2023 року.

Згідно розрахунку ТОВ "Маніфою" заборгованості за договором позики №3316331 від 12.10.2021 року станом на 09.02.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 37 104,00 грн. (з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 19 104,00 грн. заборгованість за відсотками).

В подальшому, 09.02.2022 року між ТОВ "Маніфою" (Клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (Фактор) було укладено договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ "Маніфою" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., що укладений між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 , на загальну суму 37 104,00 грн.., про що зазначено у витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 року.

09.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Кампсіс Фінанс" (новий кредитор) укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн. (згідно розрахунку заборгованості, з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 160 584 грн. заборгованість за відсотками (19 104,00 грн + 141 480,00 грн нараховані за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року: 93 848,40 грн. (відсотки п. 2.4.4), 47 631,60 грн. (відсотки п. 2.5), про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

11.05.2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" (первісний кредитор) та ТОВ "Депт Форс" (новий кредитор) укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кампсіс Фінанс" відступило ТОВ "Депт Форс", а ТОВ "Депт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн. (згідно розрахунку заборгованості, з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії та 160 584 грн. заборгованість за відсотками, про що зазначено у витягу з додатку №3 до договору № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відтак, ТОВ "Депт Форс" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було додано список кредиторів і боржників станом на 26.07.2022 року , де, зокрема, боржником зазначено його заборгованість перед ТОВ "Маніфою" (ТОВ "Вердикт Капітал") в розмірі 37 104,00 грн. за договором від 12.10.2021 року.

Також, ТОВ "Депт Форс", окрім набутого права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 р., на загальну суму 178 584,00 грн., було нараховано до визнання вимоги щодо відсотків згідно п. 2.4.4 договору позики (1,99%) в розмірі 22 924,80 грн за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року та відсотки згідно п. 2.5 договору позики (1.01%) в розмірі 11 635,20 грн. за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року.

Так, ТОВ "Депт Форс" просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 287 439,83 грн. боргу, з яких:

- 74 295,83 грн. - за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 ;

213 144,00 грн. (178 584,00 грн. + 22 924,80 грн + 11 635,20 грн.) - за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року, укладеним між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 ;

та 5 368,00 грн. судових витрат.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року відкрито провадження у справі № 902/743/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

Також, вказаною ухвалою, окрім іншого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється:

на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення;

на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності;

на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Вказана ухвала суду у встановленому законом порядку не оскаржена, ніким не скасована та набрала законної сили 19.10.2022 року.

Згідно ст. 1 КУзПБ, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до п.п. 1,3,5 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника. Про запровадження мораторію керуючий реструктуризацією повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: 1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; 3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій; 4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника; 5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 121 КУзПБ, мораторій не поширюється на: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) виплату та стягнення аліментів; 3) виконання вимог за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення; 4) задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За приписами ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Як вказувалось вище, ухвалою суду від 19.10.2022 року відкрито провадження у справі № 902/743/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Солов`я Ю.А.

21.10.2022 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Заява ТОВ "Дебт Форс" №1-1240 від 31.08.2023 року про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 287 439,83 грн. у справі № 902/743/22 надійшла до суду 04.09.2023 року (здана на відправку до органу поштового зв`язку 31.08.2023 року), тобто з пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУ з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, як зазначено раніше, ТОВ "Депт Форс" просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 287 439,83 грн. боргу:

- 74 295,83 грн. - за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , з яких згідно наданого заявником розрахунку заборгованості:

11 220,00 грн. заборгованість за кредитом,

1 330,00 грн заборгованість з комісії,

61 745,83 грн. заборгованість за відсотками (38 183,83 грн. (на дату відступлення) + 23 562,00 грн нараховані за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року);

213 144,00 грн. (178 584,00 грн. + 22 924,80 грн + 11 635,20 грн.) - за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року, укладеним між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 , з яких згідно наданого заявником розрахунку заборгованості:

12 000,00 грн. заборгованість за кредитом,

6 000,00 грн заборгованість з комісії,

160 584 грн. заборгованість за відсотками (19 104,00 грн + 141 480,00 грн нараховані за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року: 93 848,40 грн. (відсотки п. 2.4.4), 47 631,60 грн. (відсотки п. 2.5);

22 924,80 грн відсотків згідно п. 2.4.4 договору позики за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року

11 635,20 грн. відсотків згідно п. 2.5 договору позики за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року.

Так, суд здійснивши перевірку правильності нарахувань пред`явлених ТОВ "Депт Форс" до визнання вимог, дійшов висновку, що заявлені вимоги щодо:

74 295,83 грн. - за договором про споживчий кредит № 4697483 від 11.07.2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 (11 220,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 330,00 грн заборгованість з комісії, 61 745,83 грн. заборгованість за відсотками (38 183,83 грн. (на дату відступлення) + 23 562,00 грн нараховані за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року);

37 104,00 грн. за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року, укладеним між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 (12 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 000,00 грн заборгованість з комісії, 19 104,00 грн. заборгованість за відсотками (на дату відступлення), підлягають визнанню, як такі що відповідають положенням чинного законодавства та умовам згаданих вище договорів та підтверджені відповідними письмовими доказами.

При цьому, ТОВ "Депт Форс" при заявлені вимог до боржника щодо нарахування відсотків (заборгованість за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року, укладеним між ТОВ "Маніфою" та ОСОБА_1 ):

за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року: 93 848,40 грн. (відсотки п. 2.4.4), 47 631,60 грн. (відсотки п. 2.5);

за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року: 22 924,80 грн (відсотки п. 2.4.4), 11 635,20 грн. (відсотки п. 2.5),

не було враховано наведені вище положення закону та те, що з моменту відкриття провадження у даній справі (19.10.2022 року), зокрема, припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника та вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, з огляду на що заявлені вимоги в частині нарахування за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року відсотків згідно п. 2.4.4. договору (1,99%) в розмірі 93 848,40 грн., підлягають частковому визнанню, а саме в розмірі 59 938,80 грн., за період з 09.02.2022 року по 18.10.2022 року (19.10.2022 року дата відкриття провадження у даній справі);

також, з підстав наведених вище, не підлягають задоволенню і вимоги в частині 22 924,80 грн відсотків згідно п. 2.4.4 договору позики за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року;

щодо пред`явлення до визнання вимог щодо: 47 631,60 грн. відсотків згідно п. 2.5 договору позики за період з 09.02.2022 року по 08.03.2023 року та 11 635,20 грн. відсотків згідно п. 2.5 договору позики за період з 11.05.2023 року по 15.08.2023 року, заявником не враховано наступне:

так, відповідно до п. 2.5. договору, розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно ч. 1 ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", у умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до Закону України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", внесені зміни у розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнивши пунктами 18 і 19 (п. 2 ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону).

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, визнанню підлягають вимоги щодо нарахування відсотків згідно п. 2.5 договору позики лише за період з 09.02.2022 року по 23.02.2022 року, в розмірі 1 696,80 грн.

В решті вимог щодо нарахування відсотків згідно п. 2.5 договору позики починаючи з 24.02.2022 року слід відмовити, як таких, що нараховані неправомірно, з огляду на наведені вище положення закону.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Дебт Форс" №1-1240 від 31.08.2023 року про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 287 439,83 грн. у справі № 902/743/22, підлягає частковому задоволенню, в частині вимог в загальному розмірі 173 035,43 грн., з віднесенням їх до реєстру вимог кредиторів згідно положень ст. 133 КУ з процедур банкрутства.

В решті вимог, вказана кредиторська заява задоволенню не підлягає, з підстав наведених вище.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 5 368,00 грн - судового збору за подання кредиторської заяви.

Щодо заперечень арбітражного керуючого Солов`я Ю.А., викладених у повідомленні б/н від 30.01.2024 року про розгляд заяви ТОВ "Дебт Форс" з грошовими вимогами до боржника від 31.08.2023 року, суд зазначає таке.

Зокрема, суд зауважує, що укладення кредитних договорів між боржником та ТОВ "Мілоан", ТОВ "Маніфою" та відповідно отримання кредитних коштів боржником підтверджується наявними матеріалами справи, про що було зазначено вище; також суд зауважує, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було додано список кредиторів і боржників станом на 26.07.2022 року, де, зокрема, боржником було відображено наявність його заборгованості перед ТОВ "Мілоан" (ТОВ "Вердикт Капітал") в розмірі 50 733,83 грн. за договором від 11.07.2021 року та наявність заборгованості перед ТОВ "Маніфою" (ТОВ "Вердикт Капітал") в розмірі 37 104,00 грн. за договором від 12.10.2021 року.

Наведене, зокрема, спростовує доводи арбітражного керуючого про відсутність у первісних кредиторів прав вимоги до боржника за договором про споживчий кредит №4697483 від 11.07.2021 року та за договором позики № 3316331 від 12.10.2021 року.

Судом також не приймаються доводи щодо відсутності в договорах факторингу та договорах про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відомостей щодо укладених між Боржником та первісними кредиторами договору про споживчий кредит від 10.07.2021 року № 4697483 та договору позики № 3316331 від 12.10.2021 року, оскільки такі відомості відображені у відповідних додатках (реєстрах боржників) до договорів факторингу та договорах про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, що є їх невід`ємними частинами.

Також, суд зауважує, що станом на момент укладення зазначених вище договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, у ТОВ "Вердикт капітал", ТОВ "Кампсіс фінанс" та ТОВ "Дебт Форс" були наявні діючі ліцензії на відповідну діяльність з факторингу (згідно відомостей з сайту Національного Банку України https://bank.gov.ua/ua, ТОВ "Вердикт капітал" ліцензія була анульована лише 20.04.2023 року (договори укладались - 13.01.2022 року, 09.02.2022 року та 09.03.2023 року); ТОВ "Кампсіс фінанс" ліцензія була анульована лише 21.06.2023 року (договори укладались - 09.03.2023 року, 11.05.2023 року та 12.05.2023 року); згідно відомостей сайту ТОВ "Дебт Форс" https://debt-force.com.ua/?page_id=4326, у ТОВ "Дебт Форс" ліцензія діюча, а на сайті Національного Банку України https://bank.gov.ua/ua - відсутні відомості щодо анулювання ліцензії ТОВ "Дебт Форс").

Наведені вище обставини спростовують доводи арбітражного керуючого, наведені у повідомленні б/н від 30.01.2024 року про розгляд заяви ТОВ "Дебт Форс" з грошовими вимогами до боржника від 31.08.2023 року щодо відсутності у ТОВ "Вердикт капітал", ТОВ "Кампсіс Фінанс" та ТОВ "Дебт Форс" ліцензій на відповідну діяльність з факторингу.

Крім того, арбітражний керуючий посилаючись на відсутність всіх істотних умов у договорах факторингу та договорах про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, не зазначає які саме, на його думку, істотні умови відсутні у вказаних договорах, обмежившись лише цитуванням положень ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Відтак, з огляду на наведене, судом не приймаються до уваги заперечення арбітражного керуючого Солов`я Ю.А., викладені у повідомленні б/н від 30.01.2024 року про розгляд заяви ТОВ "Дебт Форс" з грошовими вимогами до боржника від 31.08.2023 року, як такі, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 133 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ТОВ "Дебт Форс" №1-1240 від 31.08.2023 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/743/22, задоволити частково.

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" () до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 173 035,43 грн. (друга черга задоволення); а також 5 368,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі № 902/743/22.

3. В решті вимог заяви ТОВ "Дебт Форс" №1-1240 від 31.08.2023 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/743/22, відмовити.

4. Арбітражному керуючому Солов`ю Ю.А. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі № 902/743/22.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: Боржнику - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Солов`ю Ю.А. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ "Креді Агріколь Банк" - ; представнику АТ "Креді Агріколь Банк" - Чорній С.П. - ІНФОРМАЦІЯ_8; АТ "Кредобанк" - , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику АТ "Кредобанк" адвокату Павленку С.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; представнику ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" Пісарєвій В.О. - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ТОВ "Дебт Форс" - ; представникам ТОВ "Дебт Форс": адвокату Старчі А.В. - ІНФОРМАЦІЯ_6 , адвокату Пономаренку Д.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.