ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 лютого 2024 рокуСправа № 912/2012/23

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/2012/23 від 08.11.2023

за позовом: Фізичної особи-підприємця Головахи Сергія Володимировича (далі - ФОП Головаха С.В.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Комунального підприємства "Ритуальна служба-спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування" Кропивницької міської ради" (далі - КП "Ритуальна служба"), код ЄДР 03347520, вул. Юрія Бутусова, 18, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030

про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 1 314 642,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - адвокат Котига І.В., ордер серія ВА №1066855 від 22.11.2023.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 16.02.2024 у даній справі господарський суд відмовив у задоволенні позову повністю.

16.02.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява №б/н від 16.02.2024 про надання можливості підготовки доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

19.02.2024 до господарського суду від відповідача надійшла заява №б/н від 19.02.2024 про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 126 ГПК України.

Ухвалою від 21.02.2024 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 16:00 - 29.02.2024.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання суду, що підтверджується розпискою від 22.02.2024, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 29.02.2024 представник відповідача підтримав подану заяву про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши заяву про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Частиною першою статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви, так і відзиву, оскільки, з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у відзиві №б/н від 22.11.2023 зазначив попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заяву №б/н від 19.02.2024 про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 126 ГПК України подав лише до суду.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до наведеної заяви додано копії таких доказів, а саме: договір №12/12-22 від 12.12.2022 про надання правової допомоги, додаткову угоду №7-12/12-22 від 09.11.2023 про узгодження гонорару; рахунок №17 від 15.11.2023 на суму 30 000,00 грн; платіжні інструкції №1429 від 04.12.2023, №34 від 10.01.2024, №131 від 07.02.2024; рахунок №03 від 30.01.2024; лист адвоката від 30.01.2024 з додатками; акт №б/н від 19.02.2024 фактично наданих послуг згідно додаткової угоди №7-12/12-22 від 09.11.2023 до Договору про надання правової допомоги 12/12-22 від 12.12.2022.

Разом з тим, доказів надіслання вказаної заяви з додатками на адресу позивача до цієї заяви не додано.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України №2" наголошено, що принцип рівності сторін - це один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

Водночас, в силу імперативної норми закону, а саме частини 9 статті 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Слід зазначити, що стаття 129 ГПК України хоча і не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні, однак, відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог статті 80 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №910/3067/21, від 10.08.2023 у cправі №910/16341/21.

З огляду на те, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, то у разі не надсилання копій відповідних доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом. Вказані обставини, у свою чергу, позбавляють можливості іншу сторону надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (подібний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/2821/18 та у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №902/844/18, від 15.06.2022 у справі №910/18646/19, від 02.03.2023 у справі №5019/1274/11).

Таким чином, є необхідним подання суду доказів надсилання заяви про відшкодування судових витрат і копій відповідних доказів учасникам справи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами у справі, відповідно до ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18).

При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Окрім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.08.2019 у справі №922/2821/18, стосовного того, що неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також не направлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України.

Як встановлено господарським судом, матеріали даної справи не містять доказів надсилання КП "Ритуальна служба" на адресу ФОП Головаха С.В. заяви №б/н від 19.02.2024 про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 126 ГПК України з додатками.

Відповідачем не спростовано документальними доказами, що вказана заява з додатками надіслана позивачу.

В такий спосіб, ненадання поданих стороною документів, пов`язаних з наданням правничої допомоги іншій стороні позбавляє останню можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, а суд можливості надати оцінку їх обґрунтованості, правових підстав та обсягу їх стягнення.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, у випадку недотримання заявником вимог щодо надсилання відповідних копій документів іншій стороні та/або неналежне виконання цього обов`язку учасником справи, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання, суд, з огляду на положення ст. 80 ГПК України, не може брати до уваги ці докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням викладеного, докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат не беруться судом до уваги і, як наслідок, за таких обставин господарський суд відмовляє в прийнятті додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 124, 129, 221, 234-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити позивачу засобами поштового зв`язку та на e-mail: , відповідачу через систему "Електронний суд".

Повний текст ухвали складено 01.03.2024.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.