УХВАЛА

м. Київ

27.02.2024Справа № 910/5051/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5051/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд"

до Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Асвіо Банк"

про стягнення 449000,00 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Інна Шейгець

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" 142419,48 грн безпідставно отриманих грошових коштів та 2136, 29 грн. витрат зі сплати судового збору.

18.12.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 у даній справі видано наказ.

13.02.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5051/23, в якій він просить замінити стягувача у справі № 910/5051/23 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Технологічні системи».

Подана заява мотивована тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 05.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" в рахунок виконання своїх зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Технологічні системи» за договором № 21 від 14.09.2023 передав йому право вимоги, засноване на рішенні Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 та наказі Господарського суду міста Києва від 18.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2024 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5051/23 та призначено розгляд заяви на 27.02.2024.

26.02.2024 до Господарського суду міста Києва від Національного банку України надійшли заперечення на заяву про заміну сторони у виконавчому документі, в якій він просить відмовити в задоволенні вказаної заяви.

Частиною 1 статті 334 ГПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Розглянувши подану заяву суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" 142419,48 грн безпідставно отриманих грошових коштів та 2136,29 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаного рішення, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023, 18.12.2023 було видано відповідні накази, які дійсні до пред`явлення по 25.09.2013.

05.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" (цесіонарій) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до п. 1 якого цедент передає Цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги до Національного банку належне цедентові на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 22.08.2023 р., і стає стягувачем за наказом Господарського суду м. Києва від 18.12.2023 у справі №910/5051/23 про примусове виконання наказу.

Відповідно до п. 3 Договору право вимоги, засноване на рішенні Господарського суду м. Києва від 22.08.2023 р. та наказі Господарського суду м. Києва від 18.12.2023 про примусове виконання у справі №910/5051/23, переходить до Цесіонарія в момент підписання даного Договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Судом встановлено, що умовами вказаного договору обумовлено відступлення права стягувача за рішенням суду.

Тобто, при укладенні оспорюваного договору уступки права вимоги, не відбулася заміна кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, а фактично відбулася уступка права стягувача за рішенням суду.

Водночас, Верховний Суд у справах №№ 910/12125/19, 904/147/18 зробив висновок про те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, стягнення заборгованості за рішенням суду не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 ЦК України, а отже не може бути предметом відступлення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для заміни стягувача його правонаступником.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони.

Керуючись статтями 234, 334 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технологічні системи" у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5051/23.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА