ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2024 р. Справа № 924/754/23

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши скаргу на дії державного виконавця у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон-Прилад", м. Харків

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 5 939 720,87 грн. заборгованості за договором поставки №18029/53-124-01-21-15715 від 23.09.2021 року,

представники сторін та ДВС: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2023 року частково задоволено позов у справі №924/754/23. На виконання вказаного рішення 20.12.2023 року видано відповідний судовий наказ.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.02.2024 року, замінено боржника у виконавчому провадженні № 74022776 з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Хмельницька атомна електрична станція, , адреса: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, на його правонаступника - Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом () в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", , адреса: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20.

12.02.2024 року на адресу суду від боржника - акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом () в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" надійшла скарга на дії державного виконавця, у якій боржник просить суд визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліха М.О. від 01.02.2024 року у виконавчому провадженні №74022776.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року скаргу призначено до розгляду в засіданні господарського суду на 22.02.2024 року.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився; у запереченнях на скаргу просить проводити засідання без участі останнього. Заперечує з приводу задоволення скарги, позаяк вважає, що жодних умов для повернення виконавчого документа стягувачу у державного виконавця не було. Окрім того просить врахувати, що Господарським судом Хмельницької області замінено боржника у виконавчому провадженні №74022776 на його правонаступника, тому вважає, що підстав для скасувань постанов у вказаному виконавчому провадженні немає.

Боржник не скористався правом участі свого представника в судовому засіданні.

Державний виконавець просить здійснювати розгляд скарги без його участі. У письмових поясненнях вважає доводи боржника безпідставними. Зауважує, що позаяк виконавчий документ відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відкрито виконавче провадження, винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які надіслані сторонам. Вважає, що фактично діяльність юридичної особи боржника з її відокремленими підрозділами та відповідними кодами ЄДРПОУ не припинено, а змінено організаційно-правову форму та назву. Окрім того, на даний час у виконавчому провадженні замінено боржника на його правонаступника та вчиняються необхідні виконавчі дії.

Додатково зауважує, що дії державного виконавця не порушують законних прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Розглянувши скаргу боржника на дії державного виконавця, судом встановлено та враховується наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами частин першої, третьої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404). Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Частиною першою статті 1 Закону № 1404 унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій (в тому числі під час відкриття виконавчого провадження) регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Із матеріалів справи стверджується, що 01.02.2024 року до Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) надійшла заява позивача від 25.01.2024 року щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 20.12.2023 року у справі №924/754/23.

01.02.2024 року заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліхом М.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 20.12.2023 року у справі №924/754/23, та винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 602874,83 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250,00 грн.

Так, згідно ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В свою чергу, частиною четвертої статті 4 Закону № 1404, яка має назву "Вимоги до виконавчого документа" унормовано, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Розділ ІІІ Інструкції також регламентує вимоги, яким має відповідати виконавчий документ, та відомості, які мають міститися у заяві про примусове виконання рішення, дії виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження.

За змістом пунктів 4, 5 Розділу ІІІ Інструкції, зокрема:

- виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа;

- у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З положень ст. 4 Закону №1404 вбачається, що без відкриття виконавчого провадження виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби тоді, коли його подано без дотримання вимог Закону № 1404 та Інструкції (пункти 1, 2, 6, 7, 8, 9, 10 Закону № 1404), або коли існують об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (пункти 3, 4, 5, 11 Закону № 1404).

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі №922/5723/14.

Згідно частини п`ятої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У відповідності до вимог пункту 3, пункту 5 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо юридичну особу припинено. Отже, відкриттю виконавчого провадження передує встановлення відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 року у справі №921/787/19.

Під час здійснення такої перевірки державний виконавець повинен встановити, чи не припинено юридичну особу боржника.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що постановою Кабінету Міністрів України № 1420 від 29.12.2023 р. вирішено утворити Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом ().

06.02.2023 року прийнято Закон України Про акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, який набрав чинності 23.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом утворення товариства здійснюється шляхом перетворення Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (код згідно з ) (далі - НАЕК Енергоатом) за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 1 Закону України Про акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК Енергоатом із дня державної реєстрації товариства. НАЕК Енергоатом припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

Кабінет Міністрів України постановою від 29.12.2023 р. №1420 "Про утворення акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" прийняв рішення:

1. Утворити акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі товариство), 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з );

3. Установити, що: товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 11.01.2024 року вчинено запис про державну реєстрації юридичної особи - Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (); номер запису 000105879.

Також, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11.01.2024 року вчинено запис про припинення юридичної особи - Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (); номер запису 251000221.

Тобто, на момент надходження від позивача зави про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 20.12.2023 року у справі №924/754/23 існували об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, припинення юридичної особи-боржника.

При цьому, продовження фактичної діяльності товариства та філії "ВП "ХАЕС" не впливає на статус юридичної особи-боржника.

Оскільки відкриття виконавчого провадження можливе лише після встановлення відсутності обставин для повернення виконавчого документа, а в даному випадку відбулося припинення юридичної особи-боржника, що є об`єктивною обставиною для повернення виконавчого документа, у державного виконавця були відсутні правові та фактичні підстави приймати постанову про відкриття виконавчого провадження, та він повинен був повернути виконавчий документ стягувачу згідно п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Розгляд заяви державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження та подальша заміна боржника не впливають на обставини відкриття виконавчого провадження 01.02.2024 року та необхідність дотримання положень Закону України "Про виконавче провадження" на час вчинення відповідної виконавчої дії.

За таких умов в їх сукупності, суд доходить висновку, що постанову про відкриття виконавчого провадження №74022776 від 01.02.2024 року, винесену заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліхом М.О., слід скасувати, а дії з її винесення визнати неправомірними, задовольнивши скаргу боржника в цій частині.

Щодо решти вимог скаржника, які пов`язані з винесенням державним виконавцем постанов щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суд зауважує, що вимоги скарги в цій частині не підлягають розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства, оскільки згідно із статтями 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15. Подібну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 30.01.2019р. у справі № 161/8267/17, від 21.08.2019 у справі № 381/2126/18, від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 13.03.2019 у справі № 545/2246/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17, від 03.04.2019 у справах № 370/1034/15-ц та № 370/1288/15, від 12.06.2019 у справі № 370/1547/17, та зроблено висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що спір з приводу, зокрема, стягнення виконавчого збору, основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в ухвалі від 29.03.2023 р. у справі № 585/2436/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду (від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц та від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц) «щодо адміністративної юрисдикції справ з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані».

Отже, провадження по скарзі АТ «НАЕК «Енергоатом» щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого підлягає закриттю згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно зі статтею 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З всього вищевикладеного, скарга акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" на дії заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліха М.О. у виконавчому провадженні №74022776 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" на дії заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліха М.О. у виконавчому провадженні № 74022776 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліха М.О. державного виконавця з прийняття 01.02.2024 року постанови про відкриття виконавчого провадження №74022776.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №74022776, прийняту 01.02.2024 року заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліхом М.О.

Провадження в частині визнання неправомірною та скасування постанов заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Пеліха М.О. про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, прийнятих 01.02.2024 року у виконавчому провадженні №74022776, закрити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення суддею, 22.02.2024 року, та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 26.02.2024 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам та ДВС в електронні кабінети