ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.03.2024м. Дніпро№ 904/739/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Рудь І.А., розглянувши заяву:

заявник: Фізичної особи-підприємця Палія Олександра Івановича, с. Халча, Кагарлицький р-н, Київська обл.

боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс Д", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в сумі 186 078 грн 69 коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Палій Олександр Іванович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс Д" заборгованості у розмірі 186 078 грн 69 коп., з яких: 175 168 грн 00 коп. - основна заборгованість, 4 735 грн 79 коп. - 3% річних, 6 174 грн 90 коп. - інфляційні втрати.

Подана заява обґрунтована порушенням боржником зобов`язань за договором-заявкою на перевезення вантажу № АЧ-Т-191/1 від 16.02.2023.

Розглянувши заяву та докази, подані Фізичною особою-підприємець Палієм Олександром Івановичем, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 ГПК України).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року складає 3028,00 гривні.

Таким чином, оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду засобами поштового зв`язку, заявник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

На підтвердження сплати судового збору в сумі 308 грн 25 коп. заявником додано до заяви копію квитанції № RS7Z-UAKL-LA2E від 24.01.2024.

Водночас, відповідно до довідки головного спеціаліста відділу документального забезпечення (канцелярії) Господарського суду Дніпропетровської області А.В. Бондарєва, платіжний документ № RS7Z-UAKL-LA2E від 24.01.2024 був використаний в справі № 904/395/24.

Як з`ясовано судом, ухвалою суду від 05.02.2024 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Палію Олександру Івановичу у задоволенні заяви про видачу судового наказу шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСЕРВІС Д" 175.168,00 грн основної заборгованості, 4.735,79 грн трьох процентів річних, 6.174,90 грн інфляційних втрат, на підставі договору-заявки від 16.02.2023 №АЧ-Т-191/1 на перевезення вантажу.

При цьому, суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 151 ГПК України, якою передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Відтак, сплачена заявником сума судового у розмірі 308 грн 25 коп. згідно з квитанції № RS7Z-UAKL-LA2E від 24.01.2024 була використана в рамках справи № 904/395/24.

Таким чином, при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області із даною заявою про видачу судового наказу заявник мав сплатити 308 грн 25 коп. судового збору та надати до суду докази сплати судового збору.

Водночас квитанція № RS7Z-UAKL-LA2E від 24.01.2024 не може бути використана заявником при зверненні до господарського суду із заявою про видачу судового наказу у зв`язку з тим, що вказана платіжна інструкція обліковується в рамках іншої справи, в межах якої аналогічну заяву Фізичної особи-підприємця Палія Олександра Івановича вже було розглянуто та відмовлено у видачі судового наказу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, з огляду на те, що заявником не дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме, не додано доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом, суд дійшов висновку про те, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Фізичній особі-підприємцю Палію Олександру Івановичу у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Палію Олександру Івановичу у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс Д" заборгованості у розмірі 186 078 грн 69 коп., з яких: 175 168 грн 00 коп. - основна заборгованість, 4 735 грн 79 коп. - 3% річних, 6 174 грн 90 коп. - інфляційні втрати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь