номер провадження справи 22/10/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 Справа № 908/3790/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/3790/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ціновал (вул. Конституційна, буд. 9А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50053)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Алтрейд ЛТД (пров. Алкорівський, буд. 3, м. Вільнянськ, Вільнянський район, Запорізька область, 70002)

про стягнення 188 054,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

22.12.2023 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла позовна заява (вих. № б/н від 21.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Ціновал до Товариства з обмеженою відповідальністю Алтрейд ЛТД про стягнення 121580,00 грн. основної заборгованості за договором № 0901-23М від 09.01.2023 та 66474,00 грн. штрафу.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки № 0901-23М від 09.01.2023, а саме неповною сплатою товару, отриманого за видатковою накладною № 31 від 12.01.2023.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відзив на позов не надходив.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3790/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 27.12.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

28.12.2023 до суду від позивача через систему Електронний суд надійшла заява вих. № б/н від 28.12.2023 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.01.2024 суддею Ярешко О.В. вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3790/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами; ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала про відкриття провадження у цій справі, у зв`язку з відсутністю у відповідача електронного кабінету в системі «Електронний суд» була надіслана відповідачу на адресу, зазначену позивачем та згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: пров. Алкорівський, буд. 3, м. Вільнянськ, Вільнянський район, Запорізька область, 70002. Поштове відправлення з ухвалою суду було повернуто до суду без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Про розгляд справи відповідач також був повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення в мережі Інтернет на сайті «Судова влада України».

Телефонограма про судовий розгляд справи передана відповідачу не була в зв`язку з тим, що абонент (відповідач) на телефонні дзвінки не відповідав.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії надіслано судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідач не повідомляв суд про зміну місцезнаходження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи. Суд враховує, що неотримання відповідачем ухвали суду в цій справі та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком дій/бездіяльності відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею.

Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 04.03.2024.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

09.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Ціновал (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Алтрейд ЛТД (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки № 0901-23М, відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується протягом строку дії договору та на викладених в договорі та додатках до нього умовах поставити (передати у власність) покупцеві краплеструйний маркиратор для нанесення на продукцію друк. інформації Model No:88-M-1-EU-75u та витратні матеріали до маркувального обладнання, надалі товар, а покупець сплатити його повну вартість згідно умов договору.

Згідно п. 2.1 договору, ціна товару погоджується сторонами у відповідних специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного договору.

Загальна сума договору визначається, як загальна вартість товару, поставленого постачальником протягом дії договору, згідно видаткових накладних, підписаних обома сторонами (п. 2.3 договору).

Згідно п. 4.2, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, покупець зобов`язується оплатити товар із 30% передоплатою до моменту поставки товару, залишок 70% від загальної суми рівними частинами упродовж 9 місяців по 500 доларів, але не пізніше 15.10.2023, із можливістю дострокового погашення.

Пунктом 6.2 договору сторони узгодили, що за порушення строку оплати товару більш ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% вартості своєчасно не сплаченого товару.

Згідно з п. 10.11 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024.

Сторонами до договору підписано Специфікацію № 1 від 09.01.2023, згідно якої постачальник передає покупцю товар: краплеструйний маркиратор для нанесення на продукцію друк. інформації Model No:88-M-1-EU-75u у кількості 1 шт. на суму 221580,00 грн. з ПДВ. Умови оплати: 30% від загальної вартості товарів, згідно даної Специфікації, протягом 5 банківських днів з моменту надання постачальником рахунку-фактури (п. 4.1); залишок 70% від загальної суми рівними частинами упродовж 9 місяців по 500 доларів, але не пізніше 15.10.2023, із можливістю дострокового погашення.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору, згідно видаткової накладної № 31 від 12.01.2023 представником відповідача отримано від відповідача товар, визначений специфікацією № 1, на загальну суму 221580,00 грн.

Відповідачем було здійснено оплату: 22.09.2023 у сумі 20000,00 грн., 10.01.2023 у сумі 60000,00 грн., 17.02.2023 у сумі 20000,00 грн., всього у загальній сумі 100000,00 грн.

Таким чином, заборгованість становить 121580,00 грн.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини сторін є господарськими, такими, що виникли на підставі договору поставки, укладеного в письмовій формі.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, укладення договору № 0901-23М від 09.01.2023 зі специфікацією № 1 та поставку позивачем товару на суму 221580,00 грн. не заперечив та не спростував.

Враховуючи умовами пункту 4.2 специфікації № 1 від 09.01.2023, строк оплати отриманого відповідачем товару сплинув 15.10.2023.

Відповідач частково оплатив товар у загальній сумі 100000,00 грн.

Таким чином, заборгованість з оплати за поставлений товар складає 121580,00 грн.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач доказів оплати на користь позивача суми 121580,00 грн. не надав.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 121580,00 грн. основної заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За умовами пункту 6.2 договору, за порушення строку оплати товару більш ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% вартості своєчасно не сплаченого товару.

Позивач нараховує штраф таким чином: 221580,00 грн. х 30% = 66474,00 грн.

Вказаний розрахунок суд вважає арифметично неправильним, оскільки відповідачем своєчасно не сплачено суму 121580,00 грн. та саме з цієї суми слід розраховувати 30% штрафу.

Таким чином, сума штрафу становить 36474,00 грн. (121580,00 грн. х 30% = 36474,00 грн.), яка стягується з відповідача на користь позивача. У стягненні 30000,00 грн. штрафу судом відмовляється в зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Суд приймає до уваги, що відповідачем 30% передплати було сплачено несвоєчасно, разом з тим, строк оплати не перевищив 15 календарних днів. Також, сторонами ані в специфікації, ані в договорі не передбачено, до якої саме дати та якого місяця відповідач мав сплачувати залишок 70% від загальної суми рівними частинами, відтак, кінцевим терміном оплати товару була саме дата « 15.10.2023» та на цю дату залишилася несплаченою сума 121580,00 грн.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом частково.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 1896,65 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Алтрейд ЛТД (пров. Алкорівський, буд. 3, м. Вільнянськ, Вільнянський район, Запорізька область, 70002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ціновал (вул. Конституційна, буд. 9А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50053, ) 121580 (сто двадцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 36474 (тридцять шість тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 00 коп. штрафу, 1896 (одна тисяча вісімсот дев`яносто шість) грн. 65 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 04 березня 2024.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко