РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2024Справа № 910/9741/13 (910/20323/20)
Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи за позовом Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни)

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про стягнення 104 065,81 грн.

в межах справи №910/9741/3

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Залар"

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

(ідентифікаційний код 24964464)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/9741/13 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Залар" до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" (ідентифікаційний код 24964464) про

банкрутство.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" про стягнення 104 065,81 грн..

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2021 позовну заяву Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" про стягнення 104 065,81 грн. залишено без руху; зобов?язано Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) протягом п?яти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви

шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) на виконання вимог ухвали суду від 22:01.2021 надійшли докази сплати судового збору (платіжне доручення №11223 від 03.02.2021 на суму 2 102,00 грн.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 прийнято до свого провадження дану заяву до розгляду в межах справи № 917/9741/13 про банкрутство Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала суду від 10.02.2021 була надіслана відповідачу 12.02.2021, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, жодних доказів на спростування або обгрунтування спірних правовідносин не надавав.

Відповідно до частини десятої статті 81 ГПК України У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч.8 статті 251 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами 1 та 2 статті 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи, а також доказами, що були надані позивачем протягом усього періоду розгляду справи в суді.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до Договору № 89-2008 «На передачу електричної енергії через електромережі аеропорту» від 01.02.2008р. укладеного між сторонами, Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (надалі Позивач) надало, а Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія» (надалі Відповідач) прийняло послуги з передачі електричної енергії в межах величин, дозволених до користування та розраховується за надані послуги в порядку і на умовах договору.

Згідно п. 4.1.1. договору Відповідач повинен сплачувати передплату до 05 числа поточного місяця за експлуатацію електромереж та електроенергію, яка буде спожита в поточному місяці, на підставі розрахункового обсягу споживання електроенергії, а також відповідно до п. 4.2. договору остаточний рахунок здійснюється до 01 числа місяця, наступного за звітним, за результатами обсягів фактично спожитої електроенергії згідно рахунку та акту виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона зобов?язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу якщо інше не встановлено договором.

Відтак, позивачем на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань були виставлені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивачу, які наявні в матеріалах та досліджені судом, а саме:

- акт № 10487 за листопад 2019р. на суму - 14 128,91 грн. (за даним актом була проведена оплата, залишок боргу - 5 315,03 грн.);

- акт № 10401 за листопад 2019р. на суму - 579,58 грн.;

- акт N° 10826 за грудень 2019р. на суму - 12 849,13 грн.;

- акт № 10743 за грудень 2019р. на суму - 471,40 грн.;

- акт № 476 за січень 2020р. на суму - 449,92 грн.;

- акт № 442 за січень 2020р. на суму - 15 264,12 грн.;

- акт № 891 за лютий 2020р. на суму - 14 275,09 грн.;

- акт № 923 за лютий 2020р. на суму - 504,48 грн.;

- акт № 1281 за березень 2020р. на суму - 11 835,05 грн.

- акт №1210 за березень 2020р. на суму - 430,45 грн.;

- акт № 1651 за квітень 2020р. на суму - 8 819,47 грн.;

- акт № 1685 за квітень 2020р. на суму - 290,27 грн.;

- акт № 1959 за травень 2020р. на суму - 6 288,68 грн.;

- акт № 1994 за травень 2020р. на суму - 204,34 грн.;

- акт № 2268 за червень 2020р. на суму - 207,56 грн.

- акт № 2342 за червень 2020р. на суму - 5 524,25 грн.;

- акт № 2667 за липень 2020р. на суму - 4 451,34 грн.;

- акт № 2702 за липень 2020р. на суму - 148,09 грн.

Проте, за твердженнями позивача в порушення вимог договору плата за послуги з передачі електричної енергії в межах величин, дозволених до користування сплачувалась несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого створилась заборгованість в сумі 87 908,25 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором з надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, вказаними актами підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з надання послуг відповідачу на загальну суму 87 908,25 грн., проте відповідачем не виконанні зобов`язання щодо оплати наданих послуг згідно вказаних актів.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати на дату розгляду справи відповідачем на користь позивача коштів за надані послуги відповідно до наявних в матеріалах справи рахунків у загальному розмірі 87 908,25 грн. грн. матеріали справи не містять, вказані обставини відповідачем не були спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально Господарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Державним підприємством "Українська авіаційна транспортна компанія" грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу № 89-2008 від 01.02.2008 року позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 143, 12 грн. , інфляційних втрат у розмірі 3 147, 46 грн. та пені у сумі 10 866, 98 нарахованих за спірний період.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого грошового зобов`язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Державне підприємство "Українська авіаційна транспортна компанія" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних, викладений позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) в частині стягнення з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" 3% річних у розмірі 2 143, 12 грн. , інфляційних втрат у розмірі 3 147, 46 грн. та пені у сумі 10 866, 98 грн. нарахованих за спірний період підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 87 908,25 грн., 3% річних у розмірі 2 143, 12 грн. , інфляційних втрат у розмірі 3 147, 46 грн. та пені у сумі 10 866, 98 грн.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 24, корпус 3; ідентифікаційний код 24964464) на користь Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (03036, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 79, Аеропорт "Київ" (Жуляни),; ідентифікаційний код 01131514) заборгованість у розмірі 87 908 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот вісім) грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 2 143 (дві тисячі сто сорок три) грн. 12 коп., інфляційних втрат у розмірі 3 147 (три тисячі сто сорок сім) грн. 46 коп. пеню у розмірі 10 866 (десять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.02.2024.

Суддя А.В. Яковенко