ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.02.2024 Справа № 917/483/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянув

заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" від 12.02.2024 (вхід. № 1860 від 12.02.2024)

про звернення стягнення на грошові кошти, що належить особі, яка має заборгованість перед боржником, у справі

за позовною заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл"

про стягнення 1 554 148,50 Євро

зацікавлена особа: Приватне акціонерне товариство "Нафтогазвидобування"

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна

за участю представників:

від АТ "Райффайзен Банк" Семеняка В. В.;

від ПАТ "Нафтогазвидобування" - Пінчук-Ніколайчук Ю. В.;

від інших учасників справи представники не з`явилися

встановив:

До суду надійшла заява від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 57 049 191,14 грн, які належать Приватному акціонерному товариству "Нафтогазвидобування" () та яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" () на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22.

Також заявник прохає заборонити Приватному акціонерному товариству "Нафтогазвидобування" () вчиняти будь-які дії щодо погашення заборгованості в розмірі 57049191,14 грн перед ТОВ «Сервіс Ойл» за рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 та зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Ухвалою від 19.02.2024 суд призначив розгляд заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" у судове засідання на 27.02.2024 о 13:40 год.

Про час та місце розгляду заяв учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками від 19.02.2024 про доставку ухвал суду від 19.02.2024 о 20:03 в їх електронні кабінети у системі «Електронний суд».

Боржник та приватний виконавець письмові пояснення на заяву не надали.

Приватне акціонерне товариство "Нафтогазвидобування" у поясненнях від 26.02.2024 підтвердив наявність заборгованості перед ТОВ «Сервіс Ойл» у розмірі 51215377,25 грн, повідомив про згоду на виконання своїх грошових зобов`язань у справі № 910/14379/22 на користь АТ «Райффайзен Банк» в рамках юридичного механізму передбаченого ст.336 ГПК України після розгляду справи № 910/14379/22 апеляційною інстанцією та просить суд відкласти розгляд заяви, оскільки на цей час точний розмір боргу не визначений.

Представник АТ «Райффайзен Банк» підтримав клопотання ПАТ "Нафтогазвидобування" про відкладення розгляду справи до закінчення апеляційного перегляду рішення рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 для остаточного встановлення суми боргу.

Вказані клопотання суд відхиляє, оскільки вказані обставини не є підставою для відкладення розгляду цієї заяви, а обгрунтування заяви суд досліджує на дату її подання.

В судовому засіданні 27.02.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини ухвали згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Господарський суд Полтавської області у справі № 917/483/23 прийняв рішення від 25.04.2023 (т. 1, а.с. 142-147) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 1504500,00 Євро - основного боргу, 49648,50 Євро - заборгованості за процентами, 459558 грн 61 коп. - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Це рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 18.05.2023.

На виконання вказаного рішення Господарський суд Полтавської області видав відповідний наказ від 31.05.2023 № 917/483/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 1504500,00 Євро - основного боргу, 49648,50 Євро - заборгованості за процентами, 459558 грн 61 коп. - відшкодування витрат зі сплати судового збору (т. 1, а.с. 153).

За заявою стягувача Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна постановою від 19.06.2023 відкрив виконавче провадження № 72068063 з виконання наказу від 31.05.2023 № 917/483/23 (т. 1, а.с. 178-179; т.4 а.с.133).

Заявник вказує, що станом на день подання цієї заяви сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь кредитора за виконавчим документом не погашалась та становить 1 504 500,00 Євро основного боргу, 49 648,50 Євро заборгованості за процентами, 459 558 грн. 61 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору. Також помідомив, що на кошти боржника накладено арешт в межах кримінального провадження №0000098 та дозволено з рахунків на яких наявні кошти здійснювати сплату соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язків платежів та наразі відсутня можливість здійснити примусове стягнення на кошти боржника з банківських рахунках у зв`язку з накладеним на них арештом в межах кримінального провадження.

Заявник вказує, що у боржника наявне рухоме майно, на яке у відповідності до чинного законодавства постановою про арешт майна боржника від 19.06.2023 ВП № 72068063 накладено арешт, проте це майно вже перебуває в арешті накладеному в межах кримінального провадження, що підтверджується витягом з державного реєстра обтяжень рухомого майна.

Заявник вказує, що на підставі інформації з Єдиного реєстру нерухомого майна встановлено, що у боржника на праві приватної власності відсутнє нерухоме майно.

АТ «Райффайзен Банк» вказує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 в справі № 910/14379/22 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (Україна, 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, кім. 42; ідентифікаційний код: 32377038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (Україна, 36000, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 9/17; ідентифікаційний код: 38516938): заборгованість в розмірі 36 622 713 грн 37 коп., переоцінку вартості виконаних робіт в сумі 13 691 708 грн 86 коп., пеню в розмірі 6 162 493 грн 25 коп., 3% річних в розмірі 572 275 грн 66 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 855 737 грн 87 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 217 грн 15 коп. В іншій частині позову відмовити.

АТ «Райффайзен Банк» вказує, що заборгованість ПрАТ "Нафтогазвидобування" перед ТОВ "Сервіс Ойл" у загальній сумі 57 049 191,14 гривень згідно Договору № 6578-НГД від 12.11.2021 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 06.09.2023р. у справі № 910/14379/22.

АТ «Райффайзен Банк» посилається на те, що наявні обгрунтовані підстави вважати, що станом на день подання цієї заяви дебіторська заборгованість ПрАТ «Нафтогазвидобування» перед ТОВ «Сервіс Ойл» є безспірною, що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили.

При розгляді заяв суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1, 4 та 5 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження, виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інший спосіб, а також на майно та кошти, що належить боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику (частина 1). Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку (частина 2). Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих (частина 3). На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом (частина 4).

Відповідно до правової позиції Велика Палата Верховного Суду, висловлену у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 12 травня 2021 року у справі N 910/8613/19, про те, системний аналіз приписів статей 53, 56 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення вказаних статей не є імперативними, судова дискреція, в даному випадку, передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстав відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням всіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України, предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам cтатей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 11.09.2019 у справі №902/1260/15, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 (п. 56) сформована правова позиція про те, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення - постанова Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 серпня 2021 року.

Як свідчить Єдиний державний реєстр судових рішень, Господарський суд міста Києва у справі за № 910/14379/22 виніс рішення від 06.09.2023 (рядок доступу: https://reyestr.court.gov.ua/Review/113551151) про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (Україна, 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, кім. 42; ідентифікаційний код: 32377038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (Україна, 36000, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 9/17; ідентифікаційний код: 38516938) заборгованість в розмірі 36 622 713 грн 37 коп., переоцінку вартості виконаних робіт в сумі 13 691 708 грн 86 коп., пеню в розмірі 6 162 493 грн 25 коп., 3% річних в розмірі 572 275 грн 66 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 855 737 грн 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 331,83 грн та на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1232,85 грн.

У п.6 резолютивної частини рішення від 06.09.2023 у справі за № 910/14379/22 суд постановив відстрочити виконання вказаного рішення суду у справі № 910/14379/22 до 06.03.2024.

Предметом судового розгляду у вказаній справі була заборгованість Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" за договором № 6578-НГД від 12.11.2021.

Як свідчить Єдиний державний реєстр судових рішень, вказане рішення суду від 06.09.2023 у справі за № 910/14379/22 не набрало законної сили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 910/14379/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 (доступ у Єдиному державному реєстрі судових рішень: https://reestr.court.gov.ua/Review/114787621).

У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 в справі № 910/14379/22 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 (https://reestr.court.gov.ua/Review/114787639).

Ухвалою від 22.02.2024 у справі № 910/14379/22 Північний апеляційний господарський суд оголосив перерву в судовому засіданні на 12.03.2024 (https://reestr.court.gov.ua/Review/117238302).

Отже, апеляційне провадження з перегляду вказаного рішення ще не закінчилося, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 не набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 зазначив, що подана в порядку ст. 336 ГПК виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до ст.336 ГПК, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

Предметом дослідження під час розгляду заяви відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення. Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 Господарського процесуального кодексу України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17 та постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Водночас остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 336 Господарського процесуального кодексу України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20.

Верховний Суд констатує, що частина 2 статті 336 Господарського процесуального кодексу України не встановлює виключних підстав для відмови в задоволенні такої заяви, а тому суд, установивши обставини, за яких звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, неможливе, може відмовити в задоволенні відповідної заяви з дотриманням норм процесуального законодавства. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20.

Спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти), що належать особі, яка має заборгованість перед боржником передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду, між тим виключно суд встановлює обставини за яких можливе дане стягнення, зокрема: 1) наявності заборгованості іншої особи перед боржником, що підтверджується належними доказами, зокрема, відповідним рішення суду в іншій справі; 2) беззаперечністю заборгованості особи, якій належать кошти.

Аналогічна правова позиція викладена 06 липня 2023 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №917/234/21 (ЄДРСРУ № 112058133) та від 21 вересня 2022 року в рамках справи №910/11124/19 (ЄДРСРУ № 106353138).

З огляду на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 не набрало законної сили, встановлена судом сума боргу оспорюєтсья сторонами у судовій апеляційній інстанції, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості, визначена у рішенні у справі № 910/14379/22 не є безспірною.

Окрім того, як вказував заявник у поданій до господарського суду заяві, на кошти і майно боржника накладено арешт у кримінальному провадженні.

Тобто, у разі якщо ПрАТ "Нафтогазвидобування" розрахується з ТОВ "Сервіс Ойл", відповідні кошти неможливо буде невідкладно спрямувати на погашення заборгованості перед стягувачем, оскільки вони також підпадуть під дію арешту.

Тому відсутні підстави для звернення стягнення на кошти ПАТ Нафтогазвидобування.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" від 12.02.2024 (вхід. № 1860 від 12.02.2024).

Керуючись ст. 336, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" від 12.02.2024 (вхід. № 1860 від 12.02.2024) про звернення стягнення на грошові кошти, що належить особі, яка має заборгованість перед боржником.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 01.03.2024.

Суддя Т. М. Безрук