ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"26" лютого 2024 р. Справа № 916/2055/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засіданні Павловій О.В.,

розглянувши заяву (вх. № 7494/24 від 23.02.2024) Одеського національного медичного університету щодо залишення без розгляду позову у справі № 916/2055/22

за позовом Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 2; )

до відповідачів:

1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; )

2) Приватного підприємства «Медпроффі» (65062, м. Одеса, вул. Тіниста, 8; )

про визнання недійсним договору;

представники сторін:

від позивача Каплун І.О.,

від відповідача-1 Десятова Н.А.,

від відповідача-2 не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Одеський національний медичний університет звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору № 1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.2013 № 07, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях (далі Регіональне відділення) та Приватним підприємством "Медпроффі" (далі ПП "Медпроффі" (далі - оспорюваний договір) та зобов`язання Регіональне відділення вчинити дії щодо звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний договір вчинений з порушенням процедури продовження терміну дії договору, визначеної Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX, Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі Порядок), всупереч вимог Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за наявності численних заперечень з боку балансоутримувача - Одеського національного медичного університету та власника майна - Міністерства охорони здоров`я України (зазначали про необхідність у використанні орендованого приміщення для власних потреб балансоутримувача та відсутності наміру передачі нерухомого майна, що належить до державної власності, в оренду); посилався на те, що оспорюваний договір порушує його права.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у задоволенні позову про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути об`єкт оренди відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір № 1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 07.05.2013 № 07, укладений між Регіональним відділенням та ПП "Медпроффі". Зобов`язано Регіональне відділення вчинити дії щодо звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2023 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 у справі № 916/2055/22 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 для розгляду справи № 916/2055/22 визначено суддю Волкова Р.В.

Ухвалою від 01.01.2024 справу № 916/2055/22 прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2024, запропоновано учасникам справи викласти письмово свою правову позицію з урахуванням постанови Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 916/2055/22.

19.01.2024 до суду надійшли письмові пояснення відповідача-1, в яких він зазначив, що листом від 28.08.2023 № 28/08 ПП «Медпроффі» звернулось до Регіонального відділення з проханням розірвати договір оренди. Листом від 06.09.2023 № 11-06-03534 Регіональне відділення направило на адресу ПП «Медпроффі» та Одеського національного медичного університету лист з проханням підписати договір та акти повернення з оренди нерухомого майна, анкету про стан майна та розрахунки. Листом від 16.11.2023 № 01-06/173 Одеський національний медичний університет направив на адресу Регіонального відділення підписані примірники договору, акту повернення з оренди нерухомого майна та анкету про стан майна. Так, відповідач-1 підкреслює, що договір оренди є припиненим, майно повернуто за актами. Вважає, що за таких обставин, у зв`язку з відсутністю предмета спору, провадження у справі підлягає закриттю в частині позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії щодо звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна. Водночас відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою від 31.01.2024 відкладено підготовче судове засідання на 26.02.2024.

23.02.2024 за вх. № 7494/24 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просить суд: 1) закрити провадження у справі № 916/2055/22 в частині позовних вимог Одеського національного медичного університету щодо зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях вчинити дії щодо звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання передачі (повернення з оренди) орендованого майна; 2) позовні вимоги Одеського національного медичного університету в частині визнання недійсним Договору № 1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.2013 № 07 залишити без розгляду; 2) повернути Одеському національному медичному університету судовий збір, сплачений за подання позовної заяви платіжними дорученнями від 28.03.2022 № 658 на суму 2 481,00 грн. та від 30.08.2022 № 2788 на суму 2 481,00 грн.

В обґрунтування заяви посилається на наступні обставини.

30.09.2023 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець), ПП «Медпроффі» (Орендар) та Одеським національним медичним університетам (Балансоутримувач) укладено договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.2013 № 07, відповідно до п.1 якого припинена чинність Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.210807 з 30 вересня 2023 р.

30.09.2023 між Балансоутримувачем, Орендарем та Орендодавцем укладено Акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі Акт).

За цим Актом Орендар передав, а Балансоутримувач з відома Орендодавця прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до державної власності, а саме нежитлові приміщення на першому поверсі поліклініки Центру реконструктивної та відновної медицини, загальною площею 71,20 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, 8.

Отже, оскільки дія договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 07.05.2013 № 07, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях, та Приватним підприємством «Медпроффі» припинена, нежитлові приміщення, що були об`єктом оренди передані Орендарем Балансоутримувачу, про що складено відповідний Акт, тому між сторонами у справі відсутній предмет спору щодо звільнення Відповідачем орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна, у зв`язку із чим позивач вважає, що відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 231 ГПК України в цій частині провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, позивач вказує, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують судочинство для такого захисту. Враховуючи те, що Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.2013 № 07 припинив свою дію з 30.09.2023, тому позовну вимогу щодо визнання недійсним договору № 1 про внесення змін по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 07.05.2013 № 07 Позивач просить господарський суд залишити без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

26.02.2024 до суду надійшло клопотання відповідача-1, в якому він просить залучити до матеріалів справи копії актів повернення з оренди державного нерухомого майна з зазначенням дати підписання..

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2024, представник позивача підтримав подану заяву (вх. № 7494/24 від 23.02.2024) та просив її задовольнити. Водночас, щодо клопотання про повернення судового збору уточнив, що просить повернути з державного бюджету лише 2 481,00 грн судового збору.

Представник відповідача-1 проти заяви позивача не заперечував, звернув увагу на подачу до суду клопотання від 26.02.2024 про долучення доказів. Вказане клопотання судом задоволено та залучено подані докази до матеріалів справи.

Відповідач-2 явку представника у судове засідання не забезпечив, жодних заяв, клопотань або пояснень по справі не подавав, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

26.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, якою заяву Одеського національного медичного університету про закриття провадження в частині позовних вимог задоволено, провадження у справі № 916/2055/22 закрито в частині позовних вимог про зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вчинити дії щодо звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна, клопотання позивача про повернення частини сплаченого у справі судового збору задоволено, повернуто Одеському національному медичному університету з Державного бюджету України 2 481,00 грн судового збору.

Розглянувши заяву Одеського національного медичного університету щодо залишення без розгляду позову у справі № 916/2055/22, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Положеннями ч.ч.2-4 ст. 226 ГПК України визначено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Реалізація принципу змагальності сторін в господарському процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог господарського судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з положеннями ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11.04.2019 по справі № 712/13263/17.

Керуючись п. 5 ч.1 ст.226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 7494/24 від 23.02.2024) Одеського національного медичного університету про залишення позову без розгляду у справі № 916/2055/22 задовольнити.

2. Позов Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 2; ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; ), Приватного підприємства «Медпроффі» (65062, м. Одеса, вул. Тіниста, 8; ) про визнання недійсним договору залишити без розгляду.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено 26 лютого 2024 р. Повний текст ухвали складено та підписано 01 березня 2024 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков