РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2024Справа № 910/14999/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ»

до Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК»

про стягнення 1 547 651, 21 грн

за участю представників:

від позивача: Новак В.Л.

від відповідача: Сичов Д.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МРІЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства "ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК" про стягнення 1 547 651,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі - продажу №1702/А від 17.12.2022 року.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

05.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 31.10.2023.

24.10.2023 через канцелярії суду від відповідача надійшли клопотання про передачу справи в Господарський суд Одеської області для об`єднання в одне провадження, відзив на позов.

25.10.2023 на електронну пошту суду від представника Підприємства "ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в справі №910/14999/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.10.2023 заяву Підприємства "ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено, постановлено забезпечити участь представника Підприємства "ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК" у розгляді справи № 910/14999/23 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

31.10.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання відповідача про передачу справи до розгляду до Господарського суду Одеської області для об`єднання до одного провадження, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення 1547651,21 грн, які сплачені позивачем в якості попередньої оплати за договором купівлі-продажу №1702/А від 17.12.2022.

Водночас, у справі № 916/3861/23 за позовом Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» заявлено вимогу про стягнення 2736820,37 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за зобов`язань в частині своєчасного та остаточного перерахування коштів за договором купівлі-продажу № 1702/А.

Тобто, у даній справі Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» є позивачем, а у справі № 916/3861/23 - відповідачем.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Однак, вимоги Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» не є однорідними, а за своєю суттю є зустрічними вимогами, що виключає об`єднання справ в одне провадження.

У підготовчому засіданні 31.10.2023 суд відмовив в задоволені клопотання відповідача від 24.10.2023 про передачу справи до розгляду до Господарського суду Одеської області для об`єднання до одного провадження у справі №916/3861/23, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У підготовчому засіданні 31.10.2023 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 28.11.2023.

07.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

14.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

27.11.2023 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача оригіналів документів.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд залишив без задоволення клопотання відповідача, у зв`язку із тим, що обґрунтовані підстави встановлені пунктом 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України для залишення позову без розгляду, за висновками суду, відсутні.

У судовому засіданні 28.11.2023 враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/14999/23 до судового розгляду по суті на 12.12.2023, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 12.12.2023 суд оголосив про відкладення розгляду справи по суті на 30.01.2024, у зв`язку з неявкою представника відповідача.

18.12.2023 через канцелярію суду від позивача надійшло повідомлення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 30.01.2024 надав суду для огляду оригінал додаткової угоди, надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.01.2024 надав пояснення по суті своїх заперечень, проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 30.01.2024 суд оголосив про відкладення розгляду справи по суті на 13.02.2024.

08.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в справі №910/14999/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2024 заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено, постановлено забезпечити участь представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ" у розгляді справи № 910/14999/23 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні 13.02.2024 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.02.2024 проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 13.02.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу №1702/А від 17.12.2022 здійснив попередню оплату у сумі 1 547 651,21 грн. На підтвердження оплати позивач надав платіжне доручення № 106 від 18.02.2022 з призначенням платежу: «аванс 5% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022» у сумі 214 223,58 грн, платіжні інструкції: № 321 від 28.12.2022 у сумі 400 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 41 від 26.01.2023 у сумі 711 177,88 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 68 від 16.02.2023 у сумі 22 249,75 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 67 від 16.02.2023 у сумі 200 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022».

У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором з поставки товару, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 08.08.2023 про повернення позивачу коштів у сумі 1 547 651,21 грн у строк до 31.08.2023.

Позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав, кошти на загальну суму 1 547 651,21 грн не повернув, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 547 651,21 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на те, що 21.11.2022 за ініціативи СТОВ «МРІЯ», між покупцем та продавцем укладено додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу №1702/А, відповідно до умов якої, сторони погодили, що покупець вправі виконати умови оплати за товар до 01.08.2023. Крім того, сторонами погоджено, що у випадку, якщо відповідачем буде знайдено потенційного покупця на таку сільськогосподарську техніку, продавець зобов`язується товар продати потенційному покупцю та як наслідок повернути сплачені відповідачем на користь позивача кошти.

Відповідач зазначив, що відстрочив позивачу оплату за сільськогосподарську техніку та не здійснив коригування вартості техніки до курсу валют.

Відповідач посилається на те, що товар, який передбачений до поставки позивачу, наявний на складі Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» та за який повністю здійснено оплату виробнику.

Відповідач стверджує, Підприємство «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» здійснено всі необхідні дії для належного виконання умов договору купівлі-продажу, відповідачем понесено значні витрати для купівлі замовленої позивачем техніки та доставки її до складу відповідача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.02.2022 між Підприємством «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» (надалі - відповідач, продавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» (надалі - позивач, покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1702/А (надалі - договір), за умовами пункту 1.1. якого продавець зобов`язується продати, передати у власність покупця сільськогосподарську техніку, а покупець зобов`язується купити, прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку, а саме: Сівалку DMC 6000-2c Isobus (1) одиниця (надалі - товар).

Технічні характеристики, склад та вартість товару, що постачається за номенклатурою визначається в Специфікації (Додаток № 1 до договору), яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору за домовленістю сторін загальна ціна та вартість товару, що постачається за даним договором становить гривневий еквівалент 133850,00 Євро, в т.ч. ПДВ 22308,33 Євро, що за середнім курсом продажу Євро на Міжбанківському валютному ринку України за даними відповідного сайту на дату, що передує даті укладання договору, становить 4 284 471,58 грн, в т.ч. ПДВ 714 078,60 грн, що і є загальною вартістю договору на дату укладання. Загальна вартість цього договору є сума гривневих платежів згідно з пунктом 5 (п. 2.1 договору).

Продавець поставляє товар покупцеві на умовах - склад покупця: Херсонська область, Білозерський район, с. Надеждівка, дата поставки до 02.09.2022, але за умови одержання 30% попередньої оплати від загальної вартості договору, згідно умов пункту 5 на розрахунковий рахунок продавця. Припускається дострокова поставка (п. 4.1 договору).

За умовами п. 4.2. договору право власності на товар переходить від продавця до покупця за умови оплати 100% вартості товару покупцем.

Згідно п. 4.3. договору передача товару, оформлюється актом прийому-передачі, що підписується уповноваженими представниками обох сторін. Товар приймається за кількістю, якістю та комплектацією.

Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний оплатити продавцю за товар в наступному порядку:

5.1.1. Попередня оплата в розмірі 5% від загальної вартості договору у термін до 25.02.2022 р., що становить гривневий еквівалент 6692,50 Євро, оплата здійснюється в гривнях за середнім курсом продажу Євро на Міжбанківському валютному ринку України, станом на дату, що передує даті платежу на підставі рахунку-фактури, виписаного продавцем, можлива часткова оплата;

5.1.2. Оплата в розмірі 25% від загальної вартості договору у термін до 01.08.2022, що становить гривневий еквівалент 33462,50 Євро, оплата здійснюється в гривнях за середнім курсом продажу Євро на Міжбанківському валютному ринку України, станом на дату, що передує даті платежу на підставі рахунку-фактури, виписаного продавцем, можлива часткова оплата;

5.1.3. Оплата в розмірі 70% від загальної вартості договору протягом 5-ти робочих днів після поставки, що становить гривневий еквівалент 93695,00 Євро, оплата здійснюється в гривнях за середнім курсом продажу Євро на Міжбанківському валютному ринку України, станом на дату, що передує даті платежу на підставі рахунку-фактури, виписаного продавцем, можлива часткова оплата.

Дійсний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов дійсного договору (п. 9.1 договору).

17.02.2022 між сторонами підписано Специфікацію, що є Додатком № 1 до договору, на суму 4 284 471,58 грн.

Позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у сумі 214 223,58 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 106 від 18.02.2022 з призначенням платежу: «аванс 5% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022».

03.05.2022 відповідач надав відповідь на лист позивача, в якій повідомив про готовність виконати умови договору та заперечує проти односторонньої відмови від договору.

09.05.2022 відповідач направив відповідь на лист позивачу, в якому зазначив про готовність виконати умови договору шляхом поставки товару в разі звільнення від окупації тимчасово окупованих території до 02.09.2022 або переведення підприємства покупця з тимчасово окупованій території на території повністю підконтрольну Україні.

04.07.2022 відповідачем надано відповідь на звернення позивача, в якій зазначив про відсутність коштів у підприємства для повернення попередньої оплати у розмірі 214223,58 грн, у той же час повідомив про готовність виконати умови договору та поставити товар.

25.07.2022 відповідачем надано відповідь на звернення позивача щодо розірвання договору, в якій зазначив про відсутність згоди на розірвання договору.

Докази направлення відповідачем зазначених листів на адресу позивача у матеріалах справи відсутні.

16.11.2022 позивач звернувся до Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» із листом № 41, в якому просив підписати Додаткової угоду № 1 та повернути примірник позивачу.

16.11.2022 між Підприємством «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» укладено Додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу № 1702/А, якою сторони погодили змінити термін оплати авансового платежу в п.п.5.1.2 «Оплата в розмірі 25% від загальної вартості Договору у термін до 01.08.2023 р., що становить гривневий еквівалент 33462,50 Євро…», в зв`язку з форс-мажором воєнними діями, що передбачено розділом 6. Форс-мажор в п.п.6.1,6.2 даного Договору.

22.11.2022 позивач звернувся до Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» із листом № 43, в якому просив підписати Додаткової угоду № 2 та повернути його позивачу.

22.11.2022 між Підприємством «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» укладено Додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу № 1702/А, якою сторони погодили умови, що продавець та покупець прийшли згоди припинити зобов`язання по договору в повному обсязі, у зв`язку із чим продавцем в строк до 31.03.2023 повертаються покупцю авансовий платіж в розмірі 5%, що становить 214 223,58 грн.

У подальшому Підприємством «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» було виставлено позивачу рахунок № 439 від 26.12.2022 на оплату вартості товару на загальну суму 1 311 177,88 грн, в якому зазначено посилання на договір купівлі-продажу № 1702/А від 17.02.2022 та найменування товару: Сівалку DMC 6000-2c Isobus.

На підставі рахунку № 439 від 26.12.2022 позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у сумі 1 333 427,63 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків та платіжними інструкціями: № 321 від 28.12.2022 у сумі 400 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 41 від 26.01.2023 у сумі 711 177,88 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 68 від 16.02.2023 у сумі 22 249,75 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 67 від 16.02.2023 у сумі 200 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022».

26.12.2022 відповідач звернувся з до позивача листом повідомленням за вих. № 29 стосовно того, що укладений між сторонами договір є дійсним, вартість товару залишається незмінною, що становить 133 850,00 Євро та повідомляє, що товар буде відвантажено після здійснення 100% оплати.

08.08.2023 позивач направив відповідачу вимогу за вих. № 38 від 08.08.2023, в якій вимагав від відповідача повернення коштів у сумі 1 547 651,21 грн у строк до 31.08.2023. На підтвердження направлення відповідачу вимоги позивач надав копію опису вкладення в цінний лист та копію поштової накладної №383 від 08.08.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач, отримавши грошові кошти за товар у загальному розмірі 1 547 651,21 грн, поставку товару не здійснив, вимоги позивача не задовольнив, у зазначений строк попередню оплату не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 547 651,21 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір поставки №1702/А від 17.02.2022, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався продати, передати у власність позивача сільськогосподарську техніку, а позивач зобов`язався купити, прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку, а саме: Сівалку DMC 6000-2c Isobus (1) одиниця

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як підтверджено матеріалами справи позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти в якості попередньої оплати за поставку товару у загальному розмір 1 547 651,21 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 106 від 18.02.2022 з призначенням платежу: «аванс 5% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022» у сумі 214 223,58 грн, платіжними інструкціями: № 321 від 28.12.2022 у сумі 400 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 41 від 26.01.2023 у сумі 711 177,88 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 68 від 16.02.2023 у сумі 22 249,75 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 67 від 16.02.2023 у сумі 200 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022».

Обставини щодо здійснення позивачем попередньої оплати рахунку у розмірі 1 547 651,21 грн, сторонами у межах цієї справи не заперечувалось.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як встановлено судом вище, 22.11.2022 між Підприємством «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» укладено Додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу № 1702/А, якою сторони погодили припинити зобов`язання по договору в повному обсязі, у зв`язку із чим продавцем в строк до 31.03.2023 повертаються покупцю авансовий платіж в розмірі 5%, що становить 214 223,58 грн.

У подальшому, після укладення Додаткової угоди №2 від 22.11.2022 відповідачем було виставлено позивачу рахунок № 439 від 26.12.2022 на оплату вартості товару на загальну суму 1 311 177,88 грн, який містить посилання на договір купівлі-продажу № 1702/А від 17.02.2022.

На підставі рахунку № 439 від 26.12.2022 позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у сумі 1 333 427,63 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2023 та платіжними інструкціями: № 321 від 28.12.2022 у сумі 400 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 41 від 26.01.2023 у сумі 711 177,88 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 68 від 16.02.2023 у сумі 22 249,75 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022», № 67 від 16.02.2023 у сумі 200 000,00 грн з призначенням платежу: «аванс 25% за сівалку DMC 6000-2c ISOBUS зг. договору №1702/А від 17.02.2022».

Судом встановлено, що 26.12.2022 відповідач звертався до позивача з листом повідомленням за вих. № 29 стосовно того, що укладений між сторонами договір є дійсним, вартість товару залишається незмінною, що становить 133 850,00 Євро.

Таким чином, сторони фактично вчиняючи зустрічні конклюдентні дії із здійсненням позивачем оплати авансу за поставку товару на виконання умов договору №1702/А від 17.02.2022 з одного боку, та прийняттям такої оплати та надіслання листа про дійсність договору №1702/А від 17.02.2022 - з іншого боку, дають підстави для висновку про продовження правовідносин між сторонами за договором №1702/А від 17.02.2022.

Відповідні обставини підтверджені представниками сторін в судовому засіданні, про що було зафіксовано технічними засобами під час судового засідання 13.02.2024.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що кошти, які позивачем заявлено до стягнення з відповідача, отримано останнім за наявної відповідної правової підстави, а саме в якості авансу на підставі договору №1702/А від 17.02.2022.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, судом встановлено, що позивач направив відповідачу вимогу за вих. № 38 від 08.08.2023, в якій вимагав від відповідача повернення коштів у сумі 1 547 651,21 грн у строк до 31.08.2023.

При цьому, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на «законне очікування», що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Агрокомплекс проти України»).

Відповідач заперечуючи проти доводів позивача посилається на те, що сторонами було погоджено умови, що у випадку, якщо відповідачем буде знайдено потенційного покупця на таку сільськогосподарську техніку, продавець зобов`язується товар продати потенційному покупцю та як наслідок повернути сплачені відповідачем на користь позивача кошти. Також відповідач зазначив, що відстрочив позивачу оплату за сільськогосподарську техніку.

Посилання відповідача на усні домовленості між сторонами щодо продажу товару потенційному покупцю та щодо встановлення строку позивачу на оплату товару, судом відхиляються, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених вище доводів відповідачем до матеріалів справи не надано.

Суд критично оцінює надану відповідачем копію додаткової угоди №2 до договору купівлі-продажу №1702/А, оскільки позивач заперечив щодо підписання зазначеної Додаткової угоди, а відповідач оригіналу такої угоди суду не надав, а тому у відповідності до приписів ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України такий доказ не може бути прийняті судом як належний.

Щодо пояснень відповідача про обов`язок позивача здійснити 100% оплату товару, суд не приймає твердження відповідача у цій частині, оскільки в матеріалах справи відсутні докази погодження з боку позивача зміни порядку оплати товару за договором №1702/А від 17.02.2022.

Господарським процесуальним кодексом закріплені основні засади господарського судочинства, зокрема у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу на те, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України статтю 79 ГПК України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у низці постанов Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20.

Враховуючи наведене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази поставки відповідачем товару та повернення попередньої оплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для повернення суми попередньої оплати у розмірі 1 547 651, 21 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» до Підприємства «ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК» повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства "ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК" (01133, м. Київ, б. Приймаченко Марії, 1/27, ідентифікаційний код 25284010) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ" (75015, Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Надеждівка, вул. Вінницька, 32, ідентифікаційний код 00418722) заборгованість у сумі 1 547 651,21 грн та судовий збір у розмірі 23 214,77 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.02.2024.

Суддя О.В. Гулевець