cправа № 910/615/14 (910/5042/22)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.
учасники справи:
позивач (кредитор) - ОСОБА_1 ,
представник позивача (кредитора) - Сторожик С.В., адвокат,
відповідач (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд",
ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Реверук П.К.,
представник ліквідатора - не з`явився
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес сіті-груп",
представник відповідача - адвокат Мельников Д.О. (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.)
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа",
представник відповідача - не з`явився,
розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті-Груп"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес сіті-груп",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа",
Арбітражного керуючого Реверука П.К.
про визнання недійсними результатів аукціону та зобов`язання вчинити дії
в межах справи № 910/615/14
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд",-
1. В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/615/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" (далі - ТОВ "ХК "Київінвестбуд", боржник).
2. Постановою Господарського суду м. Києва від 10.09.2015 у справі № 910/615/14 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.
3. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2021 по справі № 910/615/14 ТОВ "ХК "Київінвестбуд" призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича.
4. 21.02.2022 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна ТОВ "ХК "Київінвестбуд".
5. У червні 2022 ОСОБА_1 (конкурсний кредитор) звернувся із позовом про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, що відбувся 21.02.2022, та зобов`язання переможця аукціону та боржника (ліквідатора) вчинити певні дії.
6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, відмовлено в задоволенні позову повністю.
7. Постановою від 30.01.2024 Верховний Суд залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 - залишив без змін.
8. 03.02.2024 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес сіті-груп" адвоката Мельникова Дениса Олександровича, в якій заявник просив здійснити розподіл судових витрат, пов`язаних з касаційним провадженням у справі, зокрема, у частині витрат ТОВ "Бізнес сіті-груп" на правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції, що підтверджується договором про правничу допомогу від 05.07.2023, додатковою угодою до нього від 28.11.2023, актом прийому-передачі (з детальними описом робіт) від 31.01.2024, та стягнути 150 000,00 грн. витрат на правничу допомогу з позивача - ОСОБА_1 .
9. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024.
10. Ухвалою Верховного Суду від 13.02.2024 датою проведення судового засідання за заявою про ухвалення додаткового рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті-Груп" визначено 20.02.2024.
11. 15.02.2024 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від ТОВ "Бізнес Сіті-Груп", надійшла заява про проведення судового засідання у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22) в режимі відеоконференції.
12. Ухвалою від 15.02.2024 Верховний Суд задовольнив клопотання ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
13. У зв`язку з відпусткою судді Васьковського О.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024.
14. В судове засідання 20.02.2022 прибули уповноважений представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сторожик С.В. (особисто) і уповноважений представник відповідача адвокат Мельников Д.О. (в режимі відеоконференції), які надали пояснення по суті вимог і доводів заяви і заперечень на них.
15. 20.02.2024 через систему "Електронний суд" представником Гусара С.А. подано клопотання про відмову у відшкодуванні судових витрат або зменшення їх розміру.
16. Розглянувши заяву ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення.
17. Водночас, надаючи оцінку клопотанню представника Гусара С.А., колегія суддів вважає, що відповідне клопотання також підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
18. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
19. Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
20. Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
21. Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
22. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
23. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги.
24. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
25. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
26. Згідно зі статтею 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
27. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
28. Частинами першою, другою статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
29. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
30. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
31. Відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
32. Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
33. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, частини першої статті 74, статей 76-77 ГПК України.
34. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог, передбачених частиною четвертою статті 126 ГПК України щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, ціною позову. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
34.1. Разом з тим, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат", тому колегія суддів звертає увагу на таке.
34.2. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
34.3. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
34.4 Водночас, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
35. Також під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, та відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
35.1. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
35.2. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 11.11.2021 у справі № 873/137/21.
35.3. Також у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
36. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
36.2. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.
36.3. Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Водночас ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.
36.4. З огляду на зазначене не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність, обґрунтованість, фактичність та неминучість (такі висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 у справі №9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18).
37. З матеріалів справи вбачається, що у відзиві ТОВ "Бізнес сіті-груп" на касаційну скаргу ОСОБА_2 було зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи Верховним Судом, - 150 000,00 грн., в тому числі витрати на правничу допомогу відповідача у зв`язку з провадженням у Верховному Суді становлять 150 000,00 грн. Відповідач заявив, що докази про розмір витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договорів, рахунків тощо) будуть подані Верховному Суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що відповідач робить заяву до закінчення судових дебатів у справі.
38. На виконання пункту 2 частини восьмої статті 129 ГПК України ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" подано до Верховного Суду:
- копії довіреностей;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю
- копії договору про правничу допомогу від 05.07.2023 та додаткової угоди від 28.11.2023 до договору про правничу допомогу;
- копію акта приймання-передачі від 31.01.2024.
39. Відповідно до пункту 5.1. Договору про правничу допомогу від 05.07.2023 за правову (правничу) допомогу, обсяг і зміст якої передбачений п. 1.1 цього Договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, визначеному у додатках до цього Договору.
39.1. За змістом Додаткової угоди від 28.11.2023 до Договору про правничу допомогу від 05.07.2023 за згодою сторін вартість однієї години надання правничої допомоги адвокатом складає 7 500,00 грн., оплата погодинна залежно від фактично витраченого часу адвоката, на підставі акта прийому-передачі послуг протягом 15 банківських днів від дня складання акта.
39.2. За змістом опису робіт, зазначеного Акта прийому-передачі послуг від 31.01.2024, складеного на виконання договору про правничу допомогу від 05.07.2023 та додаткової угоди до нього від 28.11.2023, адвокат надав такі послуги:
- первинна консультація клієнта, вивчення та аналіз адвокатом предмету та підстав позовної заяви та клопотання/заяви позивача, заперечень інших відповідачів, рішення Господарського суду міста Києва за наслідками розгляду позову; вивчення та аналіз апеляційної скарги та додаткових пояснень позивача, заперечень інших відповідачів на апеляційну скаргу, постанови Північного апеляційного господарського суду за наслідками розгляду апеляційної скарги; вивчення та опрацювання касаційної скарги позивача (6 годин) - 45 000,00 грн.;
- розробка тактики та стратегій судового захисту, дослідження та оцінка доказів у справі, вивчення актуальної практики Верховного Суду, в тому числі постанов Верховного Суду, на які посилається позивач у касаційній скарзі (4 години) - 30 000,00 грн.;
- підготовка адвокатом відзиву на касаційну скаргу (6 годин) - 45 000,00 грн.;
- розсилка відзиву на касаційну скаргу усім учасникам судового розгляду через AT "Укрпошта" та Електронний Суд (ЄСІТС) (2 години) - 15 000,00 грн.;
- вивчення та аналіз відзиву арбітражного керуючого Реверука П.К. від 12.01.2024 та відповідей на відзив на касаційну скаргу адвоката С. Сторожика від 20.01.2024 та від 26.01.2024 (2 години) - 15 000,00 грн.
40. Верховний Суд частково не погоджується з доводами заявника, викладеними у заяві про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
41. За твердженням заявника, безпідставні звинувачення позивача у залученні до фраудаторної діяльності, наявності недоброчесної змови є категорично неприйнятними для ТОВ "Бізнес сіті-груп". Такі звинувачення лише тільки фактом їх припущення у позовній заяві завдало негативного впливу на ділову репутацію відповідача, а тому спростування такого звинувачення має для ТОВ "Бізнес сіті-груп" вирішальне значення. Відмова у позові є очікуваним визнанням з боку суду обачності, добросовісності та сумлінності ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" під час здійснення підприємницької діяльності. Тому справа має для значенням справи для відповідача через вплив вирішення справи на репутацію сторони та публічний інтерес до справи з боку позивача та інших осіб, які були пов`язані з попереднім забудовником правовідносинами у галузі будівництва житлового комплексу.
41.1. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду у цій справі не є питання захисту ділової репутації.
42. Також аналіз змісту описаних робіт свідчить про те, що адвокатом визначено лише один критерій для визначення суми, яка підлягає до сплати - кількість витрачених годин.
42.1. Разом з тим, заявником не обґрунтовано розмір заявленої суми до стягнення з урахуванням того, що такі витрати є не лише фактичними, однак також розумними у своєму розмірі та неминучими.
43. Колегія суддів враховує, що представники ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" участі у судових засіданнях касаційного суду не приймали. Також з матеріалів справи вбачається, що правова позиція заявника фактично вже була сформована до касаційного розгляду справи, доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.
44. У судовому засіданні 20.02.2024 представник ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" зазначив, що здійснював вивчення всіх томів справи, однак у описі виконаних робіт такі дії не відображені.
45. Також колегія суддів вважає розмір заявлених сум (по 15 000,00 грн.) за розсилку відзиву на касаційну скаргу усім учасникам судового розгляду через AT "Укрпошта" та Електронний Суд (ЄСІТС), а також вивчення та аналіз відзиву на касаційну скаргу арбітражного керуючого Реверука П.К., не є співмірним із складністю виконання таких дій.
46. Крім того, Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
47. З огляду на зазначене, визначений заявником розмір оплати за участь представника ТОВ "Бізнес Сіті-Груп" у розгляді цієї справи не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні із виконаною роботою в суді касаційної інстанції.
48. Водночас, колегія суддів вважає, що підготовка та подання відзиву на касаційну скаргу є дійсною, підтвердженою наявними в матеріалах справи належними доказами та необхідною послугою у цій справі, тому, з урахуванням сформованої правової позиції, рівня складності справи, наявних позицій інших учасників у цій справі, а також з урахуванням стягнення таких витрат з фізичної особи, а не юридичної особи, є розумним та обґрунтованим стягнення за надання такої послуги 7 500,00 грн.
49. Зважаючи на це, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв пропорційності задоволення вимог скаржника, розумності і реальності таких витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з урахуванням наданих стороною доказів на підтвердження таких витрат, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 150 000,00 грн. до 7 500,00 грн.
50. Посилання представника позивача на те, що адвокатом не додано до відзиву на касаційну скаргу розрахунок судових витрат та будь-які документи на підтвердження попереднього детального розрахунку судових витрат до розгляду справи по суті, колегією суддів не приймаються, оскільки адвокат зазначав у відзиві на касаційну скаргу про те, що відповідні докази будуть подані в межах строку, визначеного положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України, а положення статті 124 ГПК України не встановлюють обов`язку сторони надавати докази на підтвердження відповідних судових витрат разом з наданням попереднього розрахунку суми судових витрат.
51. Крім того, згідно з частиною другою статті 124 ГПК України суд наділений правом, а не обов`язком відмовити стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат у разі неподання нею попереднього розрахунку суми судових витрат.
Керуючись статтями 25, 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті-груп" про покладення на ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті-груп" про покладення на ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині - відмовити.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий В.Я. Погребняк
Судді В.В. Білоус