УХВАЛА

м. Київ

12.02.2024Справа № 910/10525/22
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.

Представники учасників: згідно протоколу судового засідання від 12.02.2024.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 21.10.2022 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято та призначено підготовче засідання на 07.11.2022.

07.11.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.11.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за номером 69569 від 21.11.2022. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 07.02.2013 № 115. Попереднє засідання суду визначено на 13.02.2023р.

08.12.2022 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 16 358 521,74 грн.

12.12.2022 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 1 110,50 грн.

Ухвалами Господарського суд міста Києва від 16.12.2022 вказані заяви прийнято та призначено до розгляду

06.01.2023 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 3 873 422,05 грн.

24.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника на заяву ГУ ДПС у м. Києві.

24.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника на заяву ОСОБА_3

08.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ГУ ДПС у м. Києві про долучення доказів.

10.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив керуючого реструктуризацією на заяву ОСОБА_3

13.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника про визнання вимог ГУ ДПС у м. Києві.

13.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника.

Судове засідання, призначене на 13.02.2023, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Після виходу судді Яковенко А.В. з лікарняного, суд ухвалою від 21.02.2023 призначив попереднє засідання на 27.03.2023.

02.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив керуючого реструктуризацією на заяву ГУ ДПС у м. Києві.

15.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника на заяву ОСОБА_2

20.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив керуючого реструктуризацією на заяву ОСОБА_2 ,

27.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 відкладено попереднє засідання на 22.05.2023.

14.04.2023 до суду надійшли пояснення ОСОБА_3 на відзив на заяву про визнання кредитором.

04.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив боржника на пояснення ОСОБА_3 від 12.04.2023 № 12/04.

15.05.2203 до суду надійшов відзив боржника на пояснення ОСОБА_2 від 26.03.2023 № б/н.

16.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Віскунова О.В. на пояснення ОСОБА_2 від 26.03.2023 № б/н.

19.05.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про витребування доказів.

22.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 22.05.2023, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 14.08.2023.

09.08.2023 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі.

10.08.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання боржника про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.08.2023 задоволено клопотання боржника та керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Віскунова О.В. про витребування доказів. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 16.10.2023.

11.09.2023 до суду надійшло клопотання ТОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2023.

16.10.2023 до Господарського суду м. Києва від керуючого реструктуризацією надійшли пояснення по справі з урахуванням витребуваних документів.

16.10.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.10.2023 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 04.12.2023.

01.11.2023 до суду надійшли пояснення ОСОБА_2 щодо заперечень керуючого реструктуризацією від 16.10.2023.

27.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення боржника на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2023.

04.12.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 04.12.2023, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Після виходу судді Яковенко А.В. з лікарняного суд ухвалою від 25.12.2023 призначив розгляд справи у попередньому засіданні на 12.02.2024.

31.01.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення керуючого реструктризацією щодо закриття провадження у справі.

31.01.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення боржника щодо закриття провадження у справі.

01.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про приєднання доказів

У судовому засіданні 12.02.2024 судом проведено попереднє засідання та встановлено наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 підлягає:

ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернувся 06.12.2022 до суду із заявою про визнання кредитором боржника на суму 16 358 521,74 грн.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможеність ОСОБА_1 опубліковано 21.11.2022.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. До заяви в обов`язковому порядку додаються також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Таким чином, заява кредитора подана в установлений статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства строк.

Із заяви кредитора слідує, що 17.03.2016 між ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 17.03.2016. Відповідно до даної розписки Боржнику надано у позику грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США, строк повернення позики до 17.03.2019.

В обумовлені договорами позики строки ОСОБА_1 запозичені грошові кошти не повернула, чим порушила договірний обов`язок. Відтак, станом на 06.12.2022 - дату подання заяви кредитора, заборгованість боржника за договором позики від 17.03.2016 складає 100 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ 1 долар США - 36,5686 грн. еквівалентно 3 656 860,00 грн.).

Також, 20.05.2016 між ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики, за яким позичальнику надано у позику грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США зі строком повернення позики до 20.05.2020.

На підтвердження факту укладання договору позики та передачі грошових коштів у сумі 100 000,00 доларів США ОСОБА_1 власноручно написано 20.05.2016 розписку.

Станом на дату подання заяви кредитора 06.12.2022, грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ 1 долар США - 36,5686 грн. еквівалентно 3 656 860,00 грн.) боржником не повернуті.

Поряд із цим, 25.07.2014 між ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою від 25.07.2014.

Відповідно до розписки позичальнику надано у позику грошові кошти у розмірі 200 000,00 доларів США, строк повернення позики встановлений до 31.12.2018.

У зв`язку з не поверненням грошових коштів у розмірі 200 000 доларів США за розпискою від 25.07.2014 ОСОБА_3 звертався з позовною заявою до Оболонського районного суду міста Києва.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02.11.2020 у справі № 756/10658/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в загальному розмірі 5 238 809,08 грн., з якої 5 147 009,00 грн. боргу за договором позики, 91 800,08 грн. - три проценти річних, та 4 500,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Дане судове рішення набрало законної сили 03.12.2020 року.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини, що виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 регулюються приписами параграфом 1 Глави 71 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За викладеною в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 740/2904/17-ц правовою позицією договір позики, укладений у письмовій формі, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13), 2 липня 2014 року (справа № 6-79цс14), 11 листопада 2015 року (справа № 6-1967цс15).

Крім того, наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про невиконання боржником свого обов`язку, в тому числі і щодо повернення боргу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.02.2011 у справі №6-2573св10. Якщо кредитор відмовляється повернути боргову розписку або видати свою розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те, що в установлені договорами позики строки ОСОБА_1 грошові кошти ОСОБА_3 не повернула, суд дійшов висновку про те, що вимоги кредитора на суму 12 557 029,08 грн. основного боргу є обгрунтованими.

Згідно з частиною 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

З огляду на те, що прострочена сума в договорах позики в доларах США, нарахування 3 % річних здійснюється саме із вказаної суми.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц.

У зв`язку з наведеним, суд відхиляє доводи арбітражного керуючого та боржника про те, що вимоги статті 625 ЦК України поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання в гривні.

Щодо заперечень боржника проти нарахованих інфляційних втрат у розмірі 2 624 607,98 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за розпискою від 25.07.2014 через те, що зобов`язання з повернення позики визначене в доларах США, суд зауважує наступне.

Як зазначено судом вище, резолютивна частина рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02.11.2020 у справі № 756/10658/19 про стягнення боргу за договором позики від 25.07.2014 (розпискою) містить чітке визначення заборгованості, яка підлягає стягненню, у національній валюті - гривні, без зазначення еквіваленту в іноземній валюті, а саме стягнуто: 5 147 009,00 грн. боргу за договором позики.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість нарахування інфляційних втрат на суму боргу за договором позики від 25.07.2014 (розпискою), стягнуту з боржника в національній валюті - гривні.

У постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Таким чином, кредитором нараховано за розпискою від 17.03.2016 за період з 18.03.2019 по 06.11.2022 три проценти річних від простроченої суми у розмірі 399 449,34 грн.; за розпискою від 20.05.2016 за період з 21.05.2020 по 06.11.2022 три проценти річних від простроченої суми у розмірі 270 322,68 грн.; за розпискою від 25.07.2014 за період з 07.08.2019 по 06.11.2022 донараховано три проценти річних від простроченої суми у розмірі 502 150,66 грн., а також інфляційні втрати за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 01.01. 2019 по 06.11.2022 у розмірі 2 624 607,98 грн.

За арифметичним перерахунком суду нараховані кредитором суми трьох процентів річних та інфляційних втрат розраховані правильно.

Ураховуючи викладене, оскільки кредиторські вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, документально підтвердженими, боржником не спростованими, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_3 кредитором боржника на суму 16 349 059,74 грн. з віднесенням до другої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 962,00 грн. судового збору.

ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся 20.12.2022 до суду із заявою про визнання кредитором боржника на суму 3 837 395,49 грн. (з урахуванням уточнень у письмових поясненнях від 27.03.2023).

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможеність ОСОБА_1 опубліковано 21.11.2022.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. До заяви в обов`язковому порядку додаються також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Дана правова позиція щодо обрахування строку для звернення кредитора наведена Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 у справі № 904/2166/20. У даній постанові Верховний Суд наголосив, що подібної правової позиції дотримувався Верховний Суд і щодо визначення строку на заявлення кредиторських вимог відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення частини першої статті 23 якого щодо обрахування строку для звернення кредитора є аналогічними положенням частині першій статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15, постанова Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 904/3060/19).

Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, враховуючи загальні правила обчислення строків, визначені положеннями цивільного законодавства, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відлік визначеного статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства строку для пред`явлення грошових вимог до боржника починається з наступного дня після оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство, - з 22.11.2022.

Зважаючи на наведене, тридцятий день строку для пред`явлення грошових вимог до боржника у даній справі припадає на 21.12.2022.

Як слідує з накладної ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», заява кредитором направлена на адресу суду 20.12.2022.

Судом ураховані твердження боржника про те, що кредитором не надано опису вкладення в цінний лист із проставленням печатки установи зв`язку. До того ж, боржник отримав відправлення лише 02.01.2023, тобто строк подання заяви кредитором пропущений.

Так, у листі ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на адвокатський запит ОСОБА_5 зазначено про те, що у вантажній декларацій по відправленню № 003-1413580, в графі Вантаж отримано від відправника - Час - проставлено вручну дату 20.12.2022 року. Згідно інформації з сайту: ua.meest.com, відправлення № 003-1413580 отримано 02.01.2023; відправлення № 003-1413545 отримано 02.01.2023. У листі також зазначено, що у зв`язку з відключенням електричної електроенергії могла бути відмінність в даті фізичного отримання вище перелічених відправлень безпосередньо у відділенні ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» (проставлялась на паперовому варіанті вантажної декларації № 003-1413580-заповнює клієнт, тобто відправник 20.12.2022 року) та в даті, яка фіксується в обліковій системі Товариства при внесенні операторами за фізичної можливості та доступу до інтернет ресурсу інформації щодо відправлення (дати/години/адреси) і відповідно зазначена на сайті: ua.meest.com розділ - Відстежити посилку - Графа - Поточний статус - 02.01.2023.

У частині 7 статті 116 ГПК України зазначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до частини 2 статті 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Отже, вищенаведені положення чинного законодавства пов`язують визначення строку щодо своєчасного подання заяв саме з переданням таких заяви до установи зв`язку, а не з отриманням їх адресатом.

Враховуючи викладене, оскільки матеріалами справи підтверджується передача кредитором заяви до установи зв`язку ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» 20.12.2022, суд відхиляє доводи арбітражного керуючого та боржника про те, що кредитор порушив частину 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства при заявленні грошових вимог до боржника.

Одночасно боржником не доведено, що відсутність на описі вкладення в цінний лист календарного штемпелю установи зв`язку вплинуло на зміст та обсяг направленої в установлений законом строк заяви кредитора.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 зазначив наступне.

04.08.2014 між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_6 (Позичальник) укладено договір позики грошей, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є. за реєстровим № 619.

Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору позики грошей від 04.08.2014 Позичальник - ОСОБА_6 отримав від Позикодавця - ОСОБА_2 , а Позикодавець передав у власність Позичальникові гроші в сумі 1 500 000,00 грн. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 04.10.2014 року.

У пункті 5 Договору позики грошей від 04.08.2014 року вказано, що дружина Позичальника - ОСОБА_1 надала згоду на укладення цього договору, що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є. 04.08.2014 року.

У вищевказаній заяві від 04.08.2014 року ОСОБА_1 стверджувалось, що договір позики, укладається її чоловіком, ОСОБА_6 , в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них, і укладення цього договору відповідає їх спільному волевиявленню.

ОСОБА_6 перебуває у шлюбі із ОСОБА_1 з 07.08.2013 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1294.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2018 у справі № 760/20457/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1 500 000 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1 030 500,00 грн., три проценти річних в розмірі 134 753,43 грн., стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4000,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2019 у справі № 760/20457/17 скасовано заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення коштів та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021 року по справі № 760/20457/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1 500 000 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 030 500,00 грн., три проценти річних в розмірі 127 479,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.03.2021 у справі № 760/20457/17 виправлено описку в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021, а саме у першому, другому та четвертому абзацах резолютивної частини рішення зазначено адресу реєстрації відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 30.08.2022 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021 у справі № 760/20457/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 27.10.2022 у справі № 760/20457/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 30.08.2022 у справі № 760/20457/17.

Відтак, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021 у справі № 760/20457/17 набрало законної сили 30.08.2022 року.

Загальний розмір грошових вимог кредитора відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2021 у справі № 760/20457/17 становить 2 661 979,45 грн.

Поряд із цим, ОСОБА_2 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних збитків за період з вересня 2017 року по травень 2019 року та процентів за період з 05.10.2017 року по 01.07.2019 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2022 у справі № 760/19177/19 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та процентів. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 286 500,00 грн. та 3% річних в сумі 78 287,68 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3 647,88 грн. (за подання позову до суду) та 384,20 грн. (за подання заяви про забезпечення позову), а також 25 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, загальний розмір грошової вимоги кредитора відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2022 у справі № 760/19177/19 становить 379 303,72 грн.

13.03.2019 приватним виконавцем Кошарним Олександром Вікторовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа № 760/20457/17 виданого 27.02.2019 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 500 000,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 1 030 500,00 грн., 3% річних в розмірі 134 753,43 грн.

Також, 13.03.2019 приватним виконавцем Кошарним Олександром Вікторовичем винесено у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно: двокімнатну квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; чотирикімнатну квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; житловий будинок, місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; машиномісце № 135, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; машиномісце № 136, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, реєстраційний/кадастровий номер :01:018:0051, місцезнаходження: Київська обл., Бориспільський р., с. Гора, що належить боржнику, ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2 931 778,77 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 року по справі № 760/19177/19 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на машиномісця, що належать на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_1 , а саме: машиномісце загальною площею 19,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , гараж НОМЕР_2 ; машиномісце загальною площею 19,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , гараж НОМЕР_3 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2019 у справі № 760 20457/17 скасовано заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2018 у справі № 760 20457/17.

23.08.2019 приватним виконавцем Кошарним О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа № 760/20457/17 від 27.02.2019, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 500 000,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 1 030 500,00 гри., 3% річних в розмірі 134 753,43 грн.

27.08.2019 приватним виконавцем Кошарним О.В. винесено постанову про зняття арешту з майна у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № НОМЕР_4, якою знято арешт з машиномісця № 135, місцезнаходження: АДРЕСА_6 , загальна площа 19,7 кв.м., та машиномісця № 136, місцезнаходження: АДРЕСА_6 , загальна площа 19,9 кв.м.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.09.2019 у справі № 760/19177/19, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019, якою задоволено заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 760/19177/19, залишено без змін.

03.10.2019 ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця Кошарного О.В. із заявою про примусове виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 та накладення арешту на машиномісця, що належать на праві власності ОСОБА_1 , а саме: машиномісце загальною площею 19,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , гараж НОМЕР_2 , та машиномісце загальною площею 19,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , гараж 136.

03.10.2019 приватним виконавцем Кошарним О.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 з примусового виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У вищевказаній постанові про повернення виконавчого документа зазначено, що згідно Довідки № 183377415 від 03.10.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ОСОБА_1 відсутнє майно, вказане в Ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019, а саме машиномісця № 135, № 136 за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, згідно довідок № 183379144 та № 183379697 від 03.10.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірне майно відчужене за договорами дарування від 19.09.2019 громадянці ОСОБА_7 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2022 у справі № 757/55534/19-ц задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна про визнання недійсними договорів дарування машиномісць.

Визнано недійсним договір дарування машиномісця. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , гараж НОМЕР_2 . Укладений 29.08.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 1520.

Визнано недійсним договір дарування машиномісця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , укладений 29.08.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 1521.

Скасовано державну реєстрацію права власності на машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , та на машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 за ОСОБА_7 . В іншій частині позову - відмовлено.

Оскільки ОСОБА_1 грошові кошти відповідно до Договору позики грошей від 04.08.2014 не повернула, кредитор нарахував на суму боргу в розмірі 1 500 000,00 грн. (з урахуванням уточнень у письмових поясненнях від 27.03.2023) за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 інфляційні втрати в сумі 660 989,03 грн. та три проценти річних у сумі 135 123,29 грн. за період з 06.11.2019 по 06.11.2022.

У повідомленні щодо розгляду заяви кредитора арбітражний керуючий вказав, що кредитором не надано належних доказів направлення заяви боржнику та її подання в установлений законом строк. До того ж, перераховані приватним виконавцем грошові кошти в розмірі 225 180,51 грн. мали бути зараховані кредитором у рахунок погашення основного боргу, а не інфляційних втрат.

Аналогічні заперечення проти вимог кредитора надала боржник.

Як установлено судом, відповідно до довідки приватного виконавця Кошарного О.В. під час примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 щодо стягнення боргу ОСОБА_2 перераховано за платіжними дорученнями № 186 від 26.03.2019 суму 111 544,15 грн., № 269 від 14.06.2019 суму 22 727,27 грн., № 271 від 14.06.2019 суму 90 909,09 грн., що разом становить 225 180,51 грн.

За змістом статті 534 ЦК України в разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Так, кредитор зарахував сплачені в межах виконавчого провадження № НОМЕР_4 грошові кошти в розмірі 225 180,51 грн. у рахунок погашення інфляційних втрат, які були стягнуті заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року по справі № 760/20457/17.

З огляду на те, що боржником не погашено заборгованість у добровільному порядку, не зазначено призначення платежів, здійснених у рахунок погашення боргу, суд дійшов висновку, що кредитором не порушено порядок зарахування стягнутих із боржника грошових коштів.

Ураховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_2 кредитором боржника на суму 3 837 395,49 грн. - вимоги другої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 5 368,00 грн.

Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України

Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулося 09.12.2022 із заявою кредитора боржника на суму 1 150,50 грн.

Із заяви кредитора вбачається, що за ОСОБА_1 обліковуються несплачені грошові зобов`язання на загальну суму 1 150,50 грн. із податку на нерухоме майно, донараховані платнику за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ф») № 0-2654 від 20.05.2021.

Дане податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-2654 від 20.05.2021 направлено боржнику та було повернуто кредитору 06.07.2021 без вручення, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення № 172 та довідки про повернення.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

До матеріалів справи докази оскарження повідомлення-рішення не надані, у зв`язку з чим останнє вважається узгодженим.

Арбітражним керуючим та боржником вимоги кредитора визнані в повному обсязі.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України підлягає визнанню кредитором боржника на суму 1 150,50 грн. - вимоги другої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 962,00 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/10525/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 16 354 021,74 грн., з яких: 4 962,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 16 349 059,74 грн. - вимоги другої черги;

- ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 3 842 763,49 грн., з яких: 5368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 3 837 395,49 грн. - вимоги другої черги;

- Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України з грошовими вимогами на суму 6 112,50 грн., з яких: 4962,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 1 150,50 грн. - вимоги другої черги.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 22.02.2024

4. Керуючому реструктуризацією боржника строк до 12.03.2024 подати до Господарського суду м. Києва план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 01.04.2024 о 11:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 3.

6. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та керуючому реструктуризацією.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 29.02.2024

Суддя А.В. Яковенко