ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.02.2024м. СумиСправа № 920/1003/23
Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" від 02.02.2024 (вх. №627 від 05.02.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/1003/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл"
до відповідача: Товариства з додаткової відповідальністю "Маяк"
про стягнення 4 243 269 грн 38 коп.
За участю представників сторін:
від позивача: Приліпко І.Л.,
від відповідача: Сивенко В.М.,
при секретарі судового засідання Щербак Н.М.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 01.02.2024 у справі № 920/1003/23 постановлено: Стягнути з Товариства з додаткової відповідальністю "Маяк" (вул. ім. Швецова М.Я., буд. 33, село Боромля, Тростянецький район, Сумська область, 42621, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" (вул. Маршала Бірюзова, 27, офіс 208, м. Полтава, 36007, ) 1786 295 грн 94 коп суму основного боргу, 230 181 грн 45 коп пені, 114 397 грн 97 коп. 3% річних, 506 544 грн 58 коп інфляційних втрат, 322355 грн 51коп. штрафу, 58480 грн 43 коп. судового збору. В інший частині позовних вимог - відмовити.»

05.02.2024 до Господарського суду Сумської області надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" від 02.02.2024 (вх. №627 від 05.02.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/1003/23 та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2024 призначено заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" від 02.02.2024 (вх. №627 від 05.02.2024) про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1003/23 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 22.02.2024, 10:40.

16.02.2024 представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" надіслано до суду Заяву від 16.02.2024, б/н (вх.№896 від 16.02.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в справі №920/1003/23, відповідно до якої зазначений представник просить судове засідання призначене на 22.02.2024, 10:40 провести за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ; в судовому засіданні як представник позивача братиме участь Приліпко Ірина Леонідівна (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою суду від 16.02.2024 задоволено заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференцз`язку (вх.№896 від 16.02.2024) у справі №920/1003/23.

В судовому засіданні 22.02.2024 представник позивача (заявника) підтримала подану заяву про ухвалення Додаткового рішення та просила суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.02.2024 просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 30 000 грн 00 коп.

Розглянув матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 2 ст.244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням перекладачів.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Пред`являючи позовну заяву, позивачем зазначено, що він очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн в ході розгляду вказаного спору.

01.02.2024 під час судових дебатів у справі, представник Позивача зробила заяву про розподіл судових витрат та зазначила, що докази на підтвердження понесених Позивачем судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі №920/1003/23 Господарським судом Сумської області було ухвалено 01.02.2024., повний текст складено 12.02.2024.

Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №920/1003/24 - 05.02.2024.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3, 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

За матеріалами справи вбачається що, 11.08.2022 між Позивачем та адвокатським об`єднанням «Юридичний Альянс», в особі голови Книша С.І. укладено Договір про надання правничої допомоги та представництва (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, предметом даного Договору є надання Адвокатським об`єднанням усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту, визначеної в п. 1.2 цього Договору, шляхом здійснення адвокатської діяльності без обмежень у повноваженнях у вигляді захисту або представництва в судах всіх інстанцій, будь-якої підсудності та юрисдикції, у будь-яких юридичних особах, будь-яких підприємствах (незалежно від форми власності), в органах місцевого самоврядування та у відповідних виконавчих органах, в будь-яких органах державної влади та перед будь-якими фізичними та посадовими особами.

Відповідно до положень п. 1.3. Договору, послуги на надання правничої допомоги здійснюватимуться адвокатом Приліпко Іриною Леонідівною, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4032 від 27.05.2022, виданого Радою адвокатів Полтавської області.

Згідно з п. 4.2. Договору, сторони погодили, що гонорар Адвокатського об`єднання за надання послуг, визначених цим Договором, визначатиметься в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

- 11.08.2023 року між Позивачем та адвокатським об`єднанням «Юридичний Альянс» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої допомоги та представництва від 11.08.2022.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1, сторони домовились, що Адвокатське об`єднання надасть правничу професійну допомогу про стягнення в судовому порядку з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЯК» () на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАЛИВНА КОМПАНІЯ ДИЗОЙЛ» заборгованості за Договором поставки № 19/07/2021 від 19.07.2021.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 1, розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги по комплексному веденню вказаної в п. 1 цієї Додаткової угоди справи у суді першої інстанції складає 50 000,00 гривень (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 1, Сторони погодили, що визначений розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги встановлений у цій Додатковій угоді у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності в залежності від обсягу послуг та втраченого Адвокатським об`єднанням часу, а отже розмір гонорару є визначеним у розумінні ч. 3 ст. 126 ПК України.

На підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги та представництва від 11 серпня 2022 року та Додаткової угоди № 1 від 11 серпня 2023 року адвокатським об`єднанням виставлено Позивачу рахунок-фактуру № ЮА-0000015 від 2 лютого 2024 року.

Оплата гонорару Позивачем в сумі 50 000,00 гри підтверджується платіжною інструкцією № 2164 від 02.02.2024, а отже, Позивачем виконано грошове зобов`язання перед адвокатським об`єднанням.

Також, 02 лютого 2024 року між адвокатським об`єднанням «Юридичний Альянс», в особі голови Книша С.І., та ТОВ «ПАЛИВНА КОМПАНІЯ ДИЗОЙЛ», в особі директора Кобиляшного Володимира Миколайовича укладено акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого Адвокатське об`єднання надало правничу допомогу в межах судової справи №920/1003/23, а ТОВ «ПАЛИВНА КОМПАНІЯ ДИЗОЙЛ» прийняло наступні послуги: надання професійної правничої допомоги (адвокатські послуги) в супроводженні судової справи №920/1003/23.

Отже, вищезазначений акт підтверджує отримання послуг Позивачем, наданим адвокатським об`єднанням.

Суд вважає за необхідне зауважити, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Верховний Суд у постанові від 18.12.2019р. у справі №522/17845/15-ц зазначив, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 Додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідачем обґрунтованого заперечення проти стягнення адвокатських витрат до суду надано не було.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень ч.8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

На підставі всього вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" від 02.02.2024 (вх. №627 від 05.02.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі № 920/1003/23 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додаткової відповідальністю "Маяк" (вул. ім. Швецова М.Я., буд. 33, село Боромля, Тростянецький район, Сумська область, 42621, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна компанія Дизойл" (вул. Маршала Бірюзова, 27, офіс 208, м. Полтава, 36007, ) 50 000 грн 00 коп витрат на правничу (правову) допомогу.

3. Видати наказ після набрання додаковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 27.02.2024.

Суддя С.В. Заєць