РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024Справа № 910/17074/23

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича"

про стягнення 6 851,77 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - КП " Київжитлоспецексплуатація ", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" (далі - ТОВ "Ожерелья Славутича" , відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 6 851,77 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором № 459/838-2 від 15.09.2021, а саме - належним чином не здійснив компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, буд. 29/1 літера А.

У позові КП "Київжитлоспецексплуатація" просить стягнути з відповідача заборгованість з компенсації витрат за користування земельною ділянкою в сумі 6 244,83 грн., інфляційні витрати в сумі 484,30 грн. та 3% річних в сумі 122,64 грн., що разом становить 6 851,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача (01001, м. Київ, вул.. Хрещатик, 29), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, поштовий конверт 833) було повернуто суду з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), ТОВ "Ожерелья Славутича" (орендар) та КП "Київжитлоспецексплуатація" (балансоутримувач) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 838-2 (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення загальною площею 48,20 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 29/1 літ. А (п. 1.1, 4.1).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договору строк дії договору встановлено з 29.07.2021 до 28.07.2028.

Також між КП "Київжитлоспецексплуатація" (балансоутримувач) та ТОВ "Ожерелья Славутича" (орендар) був укладений договір № 459/838-2 від 15.09.2021 про компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 29/1 літ. А (далі - договір).

Відповідно до п. 3.1 договору компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2021 - 280,06 грн. на місяць. У разі користування об`єктом протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за відповідні місяці становить пропорційно дням користування (п. 3.2 договору).

Додатково до компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з компенсацією витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою (п. 3.4 договору).

Компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі майна до договору оренди від 15.09.2021 № 838-2 нерухомого майна і застосовується з 29.07.2021 (п. 3.5 договору).

Компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць (п. 3.6 договору).

Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою (п. 4.2.1 договору).

Договір є укладеним з моменту набрання чинності договору оренди нерухомого майна від 15.09.2021 № 838-2, та діє з 29.07.2021 до 28.07.2026 (п. 7.1).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України).

Із матеріалів справи, зокрема, з акту приймання-передачі нерухомого майна від 15.09.2021 вбачається, що КП "Київжитлоспецексплуатація", на виконання умов договору оренди, надало відповідачу в користування приміщення загальною площею 48,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 29/1 літ. А.

Отже у орендаря виник обов`язок сплачувати орендні та інші платежі, обумовлені правочинами.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення орендованого майна балансоутримувачу після закінчення дії договору оренди не виконав та порушив свій обов`язок щодо належного здійснення компенсації витрат позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди.

Так, заборгованість відповідача з компенсації витрат позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди у період з 02.11.2021 по 30.06.2023 складає 6 244,83 грн., що підтверджується актами надання послуг за вказаний період, копії яких наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки відповідач компенсації витрат за користування земельною ділянкою за договором № 459/838-2 від 15.09.2021 не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Ожерелья Славутича" витрат на компенсацію за користування земельною ділянкою сумі 6 244,83 грн. підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат за період з 01.06.2022 по 30.06.2023 в сумі 484,30 грн. та 3% річних в сумі 122,64 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо компенсації витрат за користування земельною ділянкою не здійснив, а тому є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 484,30 грн. інфляційних втрат за період з 01.06.2022 по 30.06.2023 та 3% річних в сумі 122,64 грн, підлягає задоволенню в заявленій Позивачем сумі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми боргу.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з стягнення з ТОВ "Ожерелья Славутича" 6 851,77 грн. боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

У разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" про стягнення 6 851,77 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 29, ідентифікаційних код 18093479) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А ідентифікаційний код 03366500) заборгованість з компенсації витрат за користування земельною ділянкою в сумі 6 244 (шість тисяч двісті сорок чотири) грн. 83 коп., інфляційні втрати в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 30 коп., 3% річних в сумі 122 (сто двадцять дві) грн. 64 коп. та судові витрати у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 01 березня 2024.

Суддя Борисенко І. І.