РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2024Справа № 910/13157/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Лідер»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод"

про стягнення 99 644,67 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Лідер» (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 9 491 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 77 від 17.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13157/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 17.10.2023.

13.10.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 23.11.2023.

22.11.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 23.11.2023 розгляд справи відкладено на 07.12.2023.

28.11.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

05.12.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи та про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 99 644,67 грн.

У судовому засіданні 07.12.2023 розгляд справи відкладено на 11.01.2024.

10.01.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

11.01.2024 розгляд справи відкладено на 25.01.2024.

25.01.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 25.01.2024 судом задоволено заяву позивача про зменшення позовних вимог, з урахуванням чого матеріали справи розглядаються з урахуванням ціни позову у розмірі 99 644,67 грн.

У судовому засіданні 25.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод" (продавець) та Приватним підприємством «Лідер» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 77 (далі - Договір).

Відповідно до п 1.1. Договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця щебеневу продукцію (далі - товар) в строки та на умовах, передбачених даним Договором, а покупець зобов`язується прийняти товар від продавця та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.3. Договору поставка продукції здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів після надходження заявки до продавця та за умови внесення покупцем попередньої оплати замовленої продукції. Строки поставки можуть бути збільшені в разі необхідності поставки великих обсягів замовленої продукції або в разі форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 3.3. Договору поставка товару здійснюється після попередньої оплати в розмірі 100% вартості товару, що постачається.

На виконання умов Договору позивачем здійснено попередню оплату в розмірі 9 940 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.01.2022 року №263 на суму 240 000,00 грн., платіжним дорученням від 13.01.2022 року № 61 на суму 1 400 000,00 грн., платіжним дорученням від 30.12.2021 року № 5178 на суму 8 300 000,00 грн.

Позивач зазначає, що в платіжних дорученнях № 5178 від 30.12.2021, № 61 від 13.01.2022, №263 від 28.01.2022 у полі «призначення платежу» помилково зазначено про оплату по договору № 29122021 від 29.12.2021 у той час як оплата здійснювалась за Договором № 77 від 17.12.2021.

У зв`язку з допущеною помилкою позивачем надіслано відповідачу лист № 28/01 від 28.01.2022 про зміну призначення платежу за вищевказаними платіжними дорученнями.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 01.04.2022 відповідач визнав надходження коштів по Договору № 77 від 17.12.2021 у розмірі 9 940 000,00 грн.

Відповідачем здійснено поставку товару на суму 14 800 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 20.12.2021 року № 411 на суму 1 886 700,00 грн., видатковою накладною від 21.12.2021 року № 412 на суму 1 976 700,00 грн., видатковою накладною від 22.12.2021 року № 413 на суму 1 817 800,00 грн., видатковою накладною від 23.12.2021 року № 414 на суму 1 885 300,00грн., видатковою накладною від 24.12.2021 року № 415 на суму 1 797 500,00 грн., видатковою накладною від 28.12.2021 року № 416 на суму 1 854 000,00 грн., видатковою накладною від 29.12.2021 року № 417 на суму 1 746 000,00 грн., видатковою накладною від 30.12.2021 року № 418 на суму 1 836 000,00 грн.

Після поставки товару позивач здійснив повернення товару на суму 14 351 200,00 грн., що підтверджується зворотною видатковою накладною від 20.03.2022 року № 1 на суму 1 437 900,00 грн., зворотною видатковою накладною від 21.03.2022 року № 2 на суму 1 976 700,00 грн., зворотною видатковою накладною від 22.03.2022 року № 3 на суму 1 817 800,00 грн., зворотною видатковою накладною від 23.03.2022 року № 4 на суму 1 885 300,00 грн., зворотною видатковою накладною від 24.03.2022 року № 5 на суму 1 797 500,00 грн., зворотною видатковою накладною від 28.03.2022 року № 6 на суму 1 854 000,00 грн., зворотною видатковою накладною від 29.03.2022 року № 7 на суму 1 746 000,00 грн., зворотною видатковою накладною від 30.03.2022 року № 8 на суму 1 836 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ним було здійснено попередню оплату товару на суму 9 940 000,00 грн., відповідачем було поставлено товару на суму 14 800 000,00 грн., а у подальшому позивачем повернено відповідачу товар на суму 14 351 200,00 грн. (9 940 000,00 грн. - 14 800 000,00 грн. + 14 351 200,00 грн. = 9 491 200,00 грн.). Крім того, в процесі розгляду справи відповідачем здійснено повернення позивачу попередньої оплати на суму 9 391 555,33 грн.

Таким чином, відповідачем не здійснено поставку товару позивачу на суму 99 644,67 грн., що і стало підставою для звернення позивача з позовом про повернення попередньої оплати за оплачений, проте не поставлений товар.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, статтею 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникли правовідносини пов`язані із поставкою товару.

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено попередню оплату товару на суму 9 940 000,00 грн., відповідачем було поставлено товару на суму 14 800 000,00 грн., а у подальшому позивачем повернено відповідачу товар на суму 14 351 200,00 грн. (9 940 000,00 грн. - 14 800 000,00 грн. + 14 351 200,00 грн. = 9 491 200,00 грн.). Крім того, в процесі розгляду справи відповідачем здійснено повернення позивачу попередньої оплати на суму 9 391 555,33 грн.

Таким чином, відповідачем не здійснено поставку товару позивачу на суму 99 644,67 грн.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором поставку товару у повному обсязі позивачу не здійснив. Докази поставки товару в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлену продукцію. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата продукції до її передання продавцем.

Визначене цією нормою право покупця вимагати від постачальника повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання постачальника перед покупцем по поставці продукції і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Станом на момент розгляду справи у суду відсутні докази поставки відповідачем товару в повному обсязі або повернення сплаченої позивачем попередньої оплати у розмірі 99 644,67 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 99 644,67 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 99 644,67 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства «Лідер» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод" про стягнення 99 644,67 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного підприємства «Лідер» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод" про стягнення 99 644,67 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Гулянецький щебзавод" (01133, місто Київ, вулиця Леоніда Первомайського, будинок 6, ідентифікаційний код 42585947) на користь Приватного підприємства «Лідер» (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 34, офіс 310, ідентифікаційний код 31563452) 99 644 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 67 коп. основного боргу, 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.02.2024.

Суддя С. В. Стасюк