ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"14" лютого 2024 р. Справа №907/860/17
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача) Бойко С.М.,
суддів Бонк Т.Б.,
Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Гавриляк І.В.
явка представників сторін: не з`явилися
розглянув заяву Виноградівської міської ради б/н від 29.01.2024
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі №907/860/17
за позовом Виноградівської міської ради, м. Виноградів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача-1 ОСОБА_1 , м. Виноградів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача-2 ОСОБА_2 , м. Виноградів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача-3 ОСОБА_3 , м. Виноградів
до відповідача фермерського господарства Колос, м. Виноградів,
про скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування з чужого незаконного володіння,
У грудні 2017 року Виноградівська міська рада звернулась в Господарський суд Закарпатської області з позовом до фермерського господарства Колос, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, 10.05.2023 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 02.3.1-02/3430/23) та стягнення з фермерського господарства Колос на користь Виноградівської міської ради 7 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 26.09.2023 позов задоволено частково. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності за фермерським господарством «Колос» на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 20403034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, дата реєстрації: 12.05.2017 року.

Відмовлено в задоволенні позову про витребування з чужого незаконного володіння Фермерського господарства Колос житлового будинку АДРЕСА_2 на користь територіальної громади міста Виноградів в особі Виноградівської міської ради.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу ФГ Колос залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Виноградівської міської ради за б/н від 25.10.2023 задоволено.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.09.2023 у справі № 907/860/17 скасовано в частині відмови в задоволенні позову Виноградівської міської ради до фермерського господарства Колос про витребування з чужого незаконного володіння фермерського господарства Колос житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві комунальної власності на користь територіальної громади міста Виноградів в особі Виноградівської міської ради (з врахуванням заяв про зміну позовних вимог (предмету позову) від 31.01.2018 року та 06.02.2018 року).

В цій частині прийнято нове рішення про задоволення позову. В решті рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.09.2023 у справі № 907/860/17 залишено без змін. Стягнуто з фермерського господарства Колос на користь Виноградівської міської ради 2 400,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 не вирішено питання про судові витрати щодо правничої допомоги за заявою Виноградівської міської ради.

У зв`язку з наведеним, Виноградівська міська рада звернулася до Західного апеляційного господарського суду із заявою про винесення додаткової постанови, за змістом якої просила відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, які були надані в Господарському суді Закарпатської області в сумі 7 000,00 грн., а також відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційній інстанції в сумі 8 000,00 грн. Загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 15 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, що має місце в цій справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 призначено судове засідання з розгляду цієї заяви на 14.02.2024.

В судове засідання 14.02.2024 представники учасників справи не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в заяві доводи, перевіривши докази долучені до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Системний та змістовний аналіз вищезазначених приписів процесуального закону дозволяє дійти до висновку, що для правильного вирішення заяви, яка є предметом розгляду, необхідно: (1)встановити чи наявні процесуальні підстави для розгляду заяви, що надійшла до суду, тобто з`ясувати чи дотримано заявником вимоги процесуального закону, які регламентують порядок подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, (2)встановити характер та зміст послуг, оплати якої вимагає заявник, (3)визначити чи пов`язані ці послуги зі справою, яка розглядалась, (4)встановити чи охоплюються надані послуги договором, який укладений між заявником та його представником (-ами) (адвокатом (-ами), та чи це підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, (5)перевірити чи відповідає розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу вимогам співмірності, які передбачені ч. 4 ст. 126 ГПК України, (6)з`ясувати чи наявні підстави для зменшення розміру заявлених витрат на професійну допомогу, (7)на підставі чого встановити, який розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню.

Оскільки з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, то відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України.

Тобто з вказаних норм вбачається, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу може бути заявлена в усній або письмовій формі до закінчення судових дебатів, які в силу ч. 1 ст. 219 ГПК України вважаються завершеними до моменту виходу суду до нарадчої кімнати. При цьому за наявності такої заяви, яка подана у визначений законом строк, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Предметом розгляду є заява Виноградівської міської ради про ухвалення додаткового рішення в справі № 907/860/17 (вх. № 01-05/303/24 від 29.01.2024), що включає в себе заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (т. 5 а.с. 4), яка надійшла до Господарського суду Закарпатської області 10.05.2023 до закінчення судових дебатів та заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в справі № 907/860/17 в суді апеляційної інстанції оголошена стороною (позивачем) до закінчення судових дебатів.

Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви (яка є предметом розгляду) про ухвалення додаткового рішення в справі № 907/860/17.

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в Господарському суді Закарпатської області. З матеріалів справи вбачається, що:

1) у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка подана в Господарський суд Закарпатської області (б/н від 10.05.2023 (вх. № 2.3.1-02/3430/23 від 10.05.2023) Виноградівська міська рада у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомила суд, що витрати понесені позивачем за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 7 000,00 грн. слід покласти на відповідача.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в Господарському суді Закарпатської області позивачем надано суду:

1) договір за № ВМР-2 про надання послуг від 12.01.2018;

2) акт ВМР-2/1 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг на загальну суму 2 500,00 грн., рахунок-фактуру № 34 від 16.01.2018 на суму 2 500,00 грн. та платіжне доручення за № 9 від 19.01.2018 про сплату 2 500,00 грн.;

3) акт ВМР-2/2 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг на загальну суму 3 000,00 грн., рахунок-фактуру № 37 від 14.02.2018 на суму 3000,00 грн. та платіжне доручення за № 46 від 15.02.2018 про сплату 3 000,00 грн.;

4) акт ВМР-2/3 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг на загальну суму 1 500,00 грн., рахунок-фактуру № 39 від 16.03.2018 на суму 1 500,00 грн. та платіжне доручення за № 107 від 28.03.2018 про сплату 1 500,00 грн.

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу в Господарському суді Закарпатської області, які понесені позивачем складають суму в розмірі 7 000,00 грн.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. З матеріалів справи вбачається, що:

1) у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції Виноградівська міська рада у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомила суд, що витрати понесені позивачем за розгляд справи в суді апеляційної першої інстанції в розмірі 8 000,00 грн. слід покласти на відповідача.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано суду:

1) договір за № ВМР 1/2023 про надання послуг від 28.11.2023;

2) акт ВМР-1/2023 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР1/2023 від 28.11.2023 про надання послуг на загальну суму 8 000,00 грн., рахунок-фактуру № 98/2023 від 28.11.2023 на суму 8 000,00 грн. та платіжне доручення за № 01/12/2023 від 27.12.2023 про сплату 8 000,00 грн.

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які понесені позивачем складають суму в розмірі 8 000,00 грн.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2018 між Виноградівською міською радою (замовник) та адвокатом Пшеницькою Г.В. (виконавець) укладено договір № ВМР-2 про надання послуг, за змістом якого замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги юридичного характеру правничу допомогу юридичного характеру в справі № 907/860/17.

Відповідно до п. 3.5 договору № ВМР-2 про надання послуг визначено, що вартість послуг наданих виконавцем за умовами договору складає 500,00 грн. за годину.

28.11.2023 між Виноградівською міською радою (замовник) та адвокатом Суязовою Г.В. (виконавець) укладено договір № ВМР 1/2023 про надання послуг, за змістом якого адвокат надає замовнику послуги правничу допомогу у справі № 907/860/17 в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3.1 договору № ВМР 1/2023 про надання послуг визначено, що вартість послуг, наданих виконавцем за умовами договору складає 1 000,00 грн.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Суд зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 в cправі № 921/628/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Розглядаючи заяву про компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу суд досліджує та оцінює додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №905/716/20).

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Судом встановлено, що відповідно до акту ВМР-2/1 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг адвокат (виконавець) надав клієнту такі послуги: подання запитів з метою збору доказів в справі № 907/860/17 ціна послуги 1000,00 грн. (2 год.); надання юридичних консультацій в справі № 907/860/17 ціна послуги 1000,00 грн. (2 год.) та участь в судовому засіданні 16.01.2018 в справі № 907/860/17 ціна послуги 500,00 грн. Загальна сума 2 500,00 грн.

Відповідно до акту ВМР-2/2 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг адвокат (виконавець) надав клієнту такі послуги: написання заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань в справі № 907/860/17 ціна послуги 3 000,00 грн. (6 год.) Загальна сума 3 000,00 грн.

Відповідно до акту ВМР-2/3 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг адвокат (виконавець) надав клієнту такі послуги: написання відповіді на відзив (заява по суті справи) в справі № 907/860/17 ціна послуги 1 500,00 грн. (3 год.). Загальна сума 1 500,00 грн.

Відповідно до акту ВМР-1/2023 здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР1/2023 від 28.11.2023 про надання послуг адвокат (виконавець) надав клієнту такі послуги: написання та подання апеляційної скарги в справі № 907/860/17 ціна послуги 3 000,00 грн. (3 год.), написання та подання відзиву на апеляційну скаргу ФГ «Колос» в справі № 907/860/17 ціна послуги 5 000,00 грн. (5 год.). Загальна суму 8 000,00 грн.

Таким чином, загальна вартість вказаних послуг згідно актів здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР-2 від 12.01.2018 про надання послуг та акту здачі-приймання наданих послуг за договором № ВМР1/2023 від 28.11.2023 складає 15 000,00 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, в тому числі є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

У частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта, зокрема, в господарському судочинстві.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, які враховані апеляційним господарським судом.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Судом аналізуються надані адвокатом послуги, а саме участь в судовому засіданні 16.01.2018 в справі № 907/860/17.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Пшеницька Г.В. була представником позивача в Господарському суді Закарпатської області, - брала участь у судовому засіданні 16.01.2018.

Апеляційний суд враховуючи правову позицію викладену в пунктах 3.44.-3.50 постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 зазначає, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Перелічені в актах послуги (подання запитів з метою збору доказів в справі, надання юридичних консультацій та написання відповіді на відзив розцінюються, написання заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, написання та подання апеляційної скарги, а також написання та подання відзиву на апеляційну скаргу ФГ «Колос») розцінюються судом як складові правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Апеляційний господарський суд, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходить з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу послуг колегія суддів вважає, що відображена інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності. А тому представництво інтересів позивача (Виноградівської міської ради) відповідає всім вище переліченим критеріям надання професійної правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Як зазначено вище, за результатом перегляду апеляційним судом апеляційної скарги Виноградівської міської ради постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.09.2023 у справі № 907/860/17 скасовано в частині відмови в задоволенні позову Виноградівської міської ради до фермерського господарства Колос про витребування з чужого незаконного володіння фермерського господарства Колос житлового будинку № 54, що знаходиться за адресою: 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Ардовецька, який належить на праві комунальної власності на користь територіальної громади міста Виноградів в особі Виноградівської міської ради (з врахуванням заяв про зміну позовних вимог (предмету позову) від 31.01.2018 року та 06.02.2018 року). В цій частині прийнято нове рішення про задоволення позову. В решті рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.09.2023 у справі № 907/860/17 залишено без змін.

Відтак, з огляду на прийняття апеляційним судом рішення про задоволення позовних вимог, наявні підстави для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування витрат на понесену позивачем правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву Виноградівської міської ради б/н від 29.01.2024 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

Стягнути з фермерського господарства Колос (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 48/1, ) на користь Виноградівської міської ради (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, 5, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст додаткової постанови складено 26.02.2024