СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Харків Справа №922/776/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від позивача Корнієнко М.М.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (вх.№1689Х від 21.08.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 (м. Харків, суддя Калантай М.В., повний текст рішення складено 31.07.2023),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі», м. Харків,

до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення 3 695 927,98 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 3695927,98 грн, з яких 1147930,21 грн заборгованості по сплаті платежів за Договором (основний борг), 34366,05 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59 грн штрафу за порушення строків оплат за Договором, 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 6243,73 грн 3% річних, 116581,40 грн інфляційних витрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором суборенди №10,022Х-КА від 23.12.2021 щодо внесення суборендної плати та плати за утримання об`єкту суборенди, а також щодо своєчасного повернення майна.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 32124,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 777,62 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили. В іншій частині позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» з вказаним рішенням суду частково не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 по справі №922/776/23 скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (ідентифікаційний код юридичної особи в ), заборгованості за Договором суборенди №10,022Х-КА від 23 грудня 2021, а саме: заборгованість по сплаті платежів за Договором (основний борг) 1 147 930 (один мільйон сто сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 21 копійка, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 34 366 (тридцять чотири тисячі триста шістдесят шість) гривень 05 копійок, штраф за порушення строків оплат за Договором 249 206 (двісті сорок дев`ять тисяч двісті шість) гривень 59 копійок, 3% річних 6 243 (шість тисяч двісті сорок три) гривень 73 копійок та інфляційні витрати 116 581 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) гривень 40 копійок. Ухвалити в цій частині нове рішення: Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (ідентифікаційний код юридичної особи в ), заборгованість за Договором суборенди №10,022Х-КА від 23 грудня 2021, а саме: заборгованість по сплаті платежів за Договором (основний борг) 1 147 930 (один мільйон сто сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 21 копійка, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 34 366 (тридцять чотири тисячі триста шістдесят шість) гривень 05 копійок, штраф за порушення строків оплат за Договором 249 206 (двісті сорок дев`ять тисяч двісті шість) гривень 59 копійок, 3% річних 6 243 (шість тисяч двісті сорок три) гривень 73 копійок та інфляційні витрати 116 581 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) гривень 40 копійок. Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на оплату судового збору, у зв`язку із поданням даної апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі» зазначає наступне:

- факт збройної агресії рф, введення в Україні воєнного стану та внесення міста Харків до переліку територій де велися бойові дії до 15.09.2022, не може бути достатнім та допустимим доказом неможливості використання Відповідачем суборендованого нею майна як підстави для звільнення від сплати орендної плати за ч.6 ст. 762 ЦК;

- під час розгляду справи в суді першої інстанції, Позивачем були надані докази функціонування торговельного центру після 24.02.2022;

- з Додатку №1 до Договору не вбачається обов`язок Позивача надавати Відповідачу показники облікових пристроїв, лічильників, квитанції, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, акти наданих послуг або інші документи за якими розраховані комунальні послуги;

- суд першої інстанції підтвердив факт існування заборгованості за лютий 2022, проте в задоволенні позовних вимог відмовив в повному обсязі;

- судом першої інстанції неправильно розраховано суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача за подання заяви про забезпечення позову.

Від адвоката Давидова В`ячеслава Олександровича надійшла заява про вибуття учасника по справі (вх.№9923 від 22.08.2023).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (вх.№1689Х від 21.08.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№10122 від 25.08.2023, вх.№10129 від 25.08.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 23.08.2023. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу реєстрації та адресу фактичного місця перебування Фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (вх.№1689Х від 21.08.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/776/23. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду

30.08.2023 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/776/23 (вх.№10354).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 призначено справу №922/776/23 до розгляду на « 23» листопада 2023 р. о 09:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Від представника Фізичної особи ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14238 від 14.11.2023), в якому просить поновити строк ФОП Сіваковій О.С. для надання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Хот Енерджі»; відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі» в повному обсязі; судове рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 (повний текст складено 31.07.2023) по справі №922/776/23, в частині вимог апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі», залишити в силі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву, представник відповідача посилається на відсутність відповідача - Сівакової О.С. в місті Харкові та неможливість своєчасно надати відзив, що пов`язано з умовами дії режиму воєнного стану.

Щодо наведеного клопотання відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Представником відповідача відзив на апеляційну скаргу подано 17.11.2023, тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

Згідно з карткою обліку вихідних документів (вх.№3854 від 29.08.2023), ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на електронну адресу відповідача, про що в системі «Діловодство спеціалізованого суду» наявні відомості про успішне доставлення електронного листа. Аналогічна електронна адреса відповідача вказана у поданому відзиві на апеляційну скаргу.

За змістом частин 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22 введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами та виконання інших процесуальних дій. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку

Судом встановлено, що відзив подано представником відповідача адвокатом Браташ О.О. через систему «Електронний Суд». Наявний у матеріалах справи ордер на представництво інтересів відповідача серія АХ №1144874 датований 17.08.2023 та виданий на підставі договору про надання правової допомоги від №17/08-01 від 17.08.2023, тобто до відкриття провадження у даній справі. Відповідачем не зазначено яким чином воєнний стан та перебування ОСОБА_1 поза межами міста Харкова перешкоджало подати відзив на апеляційну скаргу у визначені судом строки. Інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку представником не надано.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає поважних причин пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на його подання та залишає відзив без розгляду.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвокатом Корнієнко М.М. було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№14134 від 16.11.2023) про його участь у судовому засіданні, призначеному на 23.11.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/776/23, яке відбудеться « 23» листопада 2023 р. о 09:45 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/776/23, яке відбудеться « 23» листопада 2023 р. о 09:45 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 оголошено перерву у розгляді справи №922/776/23 до « 20» грудня 2023 р. о 13:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвокатом Корнієнко М.М. було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№15545 від 15.12.2023) про його участь у судовому засіданні, призначеному на 20.12.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/776/23, яке відбудеться « 20» грудня 2023 р. о 13:15 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/776/23, яке відбудеться « 20» грудня 2023 р. о 13:15 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» надійшло клопотання (вх.№15756 від 19.12.2023), в якому просить відмовити відповідачу у поновленні процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №922/776/23; відзив на апеляційну скаргу, поданий до Східного апеляційного господарського суду 17.11.2023 - залишити без розгляду.

Від ОСОБА_1 надійшли уточнення до відзиву (вх.№15786 від 19.12.2023), в яких просить поновити строк Сіваковій О.С. для надання уточнень до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ХОТ ЕНЕРДЖИ»; зменшити штрафні санкції на 99%; відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі» в повному обсязі; судове рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 по справі № 922/776/23, в частині вимог апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі», залишити в силі, в частині нарахування штрафних санкцій рішення скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій на 99%.

Дослідивши вищезазначені уточнення, колегія суддів вказує про наступне.

Як зазначено вище, судом відмовлено у клопотанні відповідача про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та залишено останній без розгляду, з огляду на що відсутні підстави для поновлення строку на подання уточнень до відзиву.

Крім того, відповідно до частини першої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. За змістом положень ГПК України заявами по суті справи в суді апеляційної інстанції є саме апеляційна скарга та відзив на апеляційну скаргу.

Отже, подані до апеляційного суду уточнення до відзиву підлягають залишенню без розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 призначено справу №922/776/23 до розгляду на « 17» січня 2024 року о 12:40 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвокатом Корнієнко М.М. було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№387 від 09.01.2024) про його участь у судовому засіданні, призначеному на 17.01.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/776/23, яке відбудеться « 17» січня 2024 року о 12:40 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/776/23, яке відбудеться « 17» січня 2024 року о 12:40 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№855 від 17.01.2024), в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з його участю 17.01.2024 у інших судових засіданнях, а саме, у касаційному провадженні по справі №638/4539/22, що підтверджується доданими до клопотання доказами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 розгляд справи відкладено на 22 лютого 2024 року о 13:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвокатом Корнієнко М.М. було надано суду апеляційної інстанції клопотання про її участь у судовому засіданні, призначеному на 22.02.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/776/23, яке відбудеться « 22» лютого 2024 року о 13:15 год. у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/776/23, яке відбудеться « 22» лютого 2024 року о 13:15 год. ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» - адвоката Корнієнко М.М., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Від представника Сівакової Ольги Сергіївни надійшла заява (вх.№2713 від 21.02.2024), в якій просить провести судовий розгляд справи №922/776/23 за апеляційною скаргою ТОВ «Хот Енерджі» на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 без участі відповідача та представника відповідача - адвоката Браташ О.О., за наявними матеріалами в справі; зменшити штрафні санкції на 99%; відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі» в повному обсязі; судове рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 по справі №922/776/23, в частині вимог апеляційної скарги ТОВ «Хот Енерджі», залишити в силі, в частині нарахування штрафних санкцій рішення скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій на 99%.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» надійшла заява (вх.№2731 від 22.02.2024), в якій просить відмовити відповідачу у поновленні процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та уточнення до відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» у справі №922/776/23; відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі», поданий представником Відповідача до Східного апеляційного господарського суду 17.11.2023 та уточнення до відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі», подані представником Відповідача до Східного апеляційного господарського суду 19.12.2023 - залишити без розгляду.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 22.02.2024 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2021 між позивачем, як орендарем, та відповідачем, як суборендарем, укладено Договір суборенди №10,022Х-КА (надалі - Договір), за умовами якого орендар передав у тимчасове користування за плату (суборенду), а суборендар прийняв нежитлові приміщення (відділи №10,015, №10,0117, №10,021, №10,022, №10,031, №10,033, №10,034, №10,035, №10,041, №10,066) загальною площею 267,7кв.м. (далі - Об`єкт), які знаходяться на 1 (першому) поверсі нежитлової будівлі - торговельного центру «КОСМОС», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 144-Б.

Згідно з пунктом 1.2 Договору термін суборенди встановлюється з дати підписання договору та до 31.12.2022 (включно).

Періодом надання послуг є календарний місяць (пункт 1.4).

У відповідності до умов пп. 5.2.2. п. 5.2. Договору, Суборендар зобов`язався своєчасно сплачувати суборендну плату та плату за утримання, у порядку визначеному Договором.

Підпунктом 1.4. Додатка №1 від 23 грудня 2021 року до Договору передбачено, що визначену Сторонами суборендну плату Суборендар зобов`язаний сплачувати Орендарю у повному розмірі, за кожен місяць суборенди, не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця за поточний місяць.

Пунктами 1.1. та 1.2. Додатку №1 від 23 грудня 2021 року до Договору встановлено формулу розрахунку суборендної плати за користування Об`єктом. Щомісячний платіж з суборендної плати складає 267700,00 грн.

Відповідно до умов пункту 3.4, Договору компенсація плати за утримання Об`єкта (далі за текстом - плата за утримання), здійснюється Суборендарем окремо від сплати суборендної плати у порядку та розмірі, що передбачені у Додатку №1 до цього Договору.

Підпунктом 2.3. пункту 2 Додатку №1 від 23 грудня 2021 року до Договору передбачено, що плату за утримання Суборендар зобов`язаний компенсувати Орендарю у повному розмірі за кожен місяць до 10 (десятого) числа поточного місяця за поточний місяць.

Позивач зазначає, що починаючи з кінця лютого 2022 року відповідач припинив належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором та не сплачував передбачені суборендну плату та компенсацію за утримання майна.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем була направлена на адресу Відповідача Претензія №23 від 04 серпня 2022 року з вимогою сплатити суму заборгованості по сплаті суборендої плати та плати за утримання Об`єкта за Договором у повному обсязі та підписати відповідні акти звірки взаємних розрахунків.

Проте, Претензія не була отримана Суборендарем у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

В грудні 2022 року Відповідач вийшла на зв`язок та в телефонному режимі повідомила про припинення 07 червня 2022 року Фізичної особи - підприємця Сівакової Ольги Сергіївни.

У відповідності до умов пункту 10.8 розділу 10 Договору, якщо одна із Сторін після укладення цього Договору змінить своє місцезнаходження, реквізити, керівника, свій статус платника податку, а також якщо у неї відбудуться будь-які зміни, які можуть вплинути на виконання умов цього Договору та на виконання нею своїх зобов`язань, Сторона, у якої відбулися такі зміни, зобов`язана протягом 10 (десяти) календарних днів повідомити про це іншу Сторону в письмовому вигляді, а у разі не повідомлення самостійно відповідає за настання пов`язаних з ним наслідків.

Відповідач порушила умови вищевказаного пункту та не повідомила Позивача про припинення ФОП Сівакова О.С.

Підпунктом 6.3.1, пункту 6.3, розділу 6 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у разі припинення юридичної особи або фізичної особи-підприємця - Орендодавця (Власника Будівлі), Орендаря або Суборендаря,

Таким чином, на думку позивача, Відповідач повинна була погасити суму заборгованості та, згідно з умовами підпункту 2.2.1., пункту 2.1., розділу 2 Договору, здійснити повернення Об`єкта до 11 червня 2022 року.

Відповідно до пункту 7.1. розділу 7 Договору, у разі прострочення сплати суборендної плати та/або плати за утримання (у повному розмірі або їх частини). Орендар має право застосувати відносно Суборендаря неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення, крім того, до Суборендаря застосовується додаткова відповідальність: у разі прострочення сплати суборендної плати та (або) плати за утримання (у повному обсязі або їх частини) у строки, що передбачені Додатком №1 до цього Договору:

7.1.1 Строком більше 5 (п`яти) календарних днів з дня настання останнього дня строку оплати (не включаючи цей день) суборендної плати та (або) плати за утримання, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми місячної суборендної плати, передбаченої Додатком №1 до цього Договору, та (або) від суми плати за утримання, передбаченої у Додатку №1 до цього Договору, а також відключити Об`єкт від електропостачання без попереднього письмового попередження Суборендаря.

Таким чином, за прострочення сплати суборендної плати та плати за утримання, позивач має право стягнути з Відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми місячної суборендної плати та від суми плати за утримання.

Підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. розділу 2 Договору передбачено, що у разі припинення дії цього Договору, повернення Об`єкта Орендарю здійснюється Суборендарем за Актом прийому-передачі (повернення) Об`єкта до Договору, який підписується Сторонами або уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін (за наявності), протягом 3 календарних днів з дня припинення дії цього Договору (не включаючи останній день дії Договору).

На думку позивача, відповідач, в порушення взятих на себе договірних обов`язків, не здійснив повернення Об`єкту оренди, в порядку, передбаченому умовами Договору, в т.ч. умовами підпункту 2.2.2. пункту 2.2. розділу 2 Договору, яким визначено, що при поверненні Об`єкта Орендарю Суборендар зобов`язаний: звільнити Об`єкт від свого майна; усунути всі недоліки Об`єкта, які виникли під час його експлуатації; прибрати за собою все сміття, яке може залишатися на території Об`єкта після ведення Суборендарем своєї господарської діяльності; повернути Об`єкт у тому ж технічному стані, в якому він був переданий в суборенду, з урахуванням його нормального фізичного зносу, або у покращеному стані; усувнути всі пошкодження, які залишилися в результаті демонтажу віддільних поліпшень або інших предметів на стінах, стелі, підлозі, таким чином, щоб вони мали однорідну поверхню, яка підходить до оточуючих площ та відновлює білий колір стін, та усунути інші пошкодження Об`єкта; демонтувати з території та фасаду Будівлі та Об`єкта всі конструкції з зовнішньою та внутрішньою рекламою, вивіски та таблички, що були розміщені та (або) належать Суборендарю, а також привести фасад та/або стіни Будівлі, задіяні при розміщенні вищезазначених конструкцій з зовнішньою та внутрішньою рекламою, вивісок та табличок, у стан, що існував до початку їх встановлення Суборендарем (якщо інший порядок не буде погоджено Сторонами окремою письмовою угодою); зняти зі скла всі наклейки та начисто вимити скло від клею, що залишився від знятих наклейок.

Згідно з умовами підпункту 2.2.3. пункту 2.2. розділу 2 Договору, якщо Суборендар протягом З (трьох) календарних днів з дня припинення Договору не здійснить повернення Об`єкта, Орендар має право без попереднього письмового попередження Суборендаря на 4 (четвертий) календарний день з дня дострокового розірвання Договору (не включаючи останній день дії Договору) вжити дії, передбачені підпунктом 4.1.9. пункту 4.1. розділ 4 Договору, а саме увійти на територію Об`єкта та винести на свій розсуд майно, що знаходиться на території Об`єкта, винести за межі Будівлі та залишити його там, або перенести на будь-який склад Орендаря, або передати на зберігання третій особі.

Умовами Договору передбачено, що при наявності заборгованості Суборендаря за Договором, Орендар має право вжити дії, що закріплені у підпункті 4.1.10. пункту 4.1. розділу 4 Договору.

Згідно з підпунктом 4.1.10. пункту 4.1. розділу 4 Договору, Орендар має право притримувати майно, яке знаходиться та (або) знаходилося на території Об`єкта, до моменту погашення Суборендарем заборгованості за Договором у повному обсязі, або реалізувати (продати) майно, що знаходиться або знаходилося на території Об`єкта, та за рахунок цього сплатити суму заборгованості Суборендаря за Договором у повному обсязі або частково, компенсувати вартість відновлення стану Об`єкту, штрафні санкції, що підлягали сплаті Суборендарем за Договором. Здійснення Орендарем передбачених цим підпунктом Договору дій не потребу є додаткової згоди та (або) розпорядження Суборендаря, оскільки Сторони погодили, що підписання цього Договору є безвідкличною згодою та (або) розпорядженням Суборендаря на вчинення вищевказаних дій Орендарем.

На підставі вказаного вище, позивач скористався своїм правом та застосував до Відповідача оперативно-господарську санкцію у вигляді обмеження доступу Суборендарю та його представникам на територію Об`єкта. В результаті вказаних дій було оформлено Акт про застосування обмеження доступу Суборендарю та його представникам на територію Об`єкта та утримання майна від 10.01.2023.

Відповідно до умов пункту 7.3. розділу 7 Договору, у разі порушення Суборендарем строків повернення Об`єкта, визначених Договором, Орендар має право застосувати по відношенню до Суборендаря штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від суми місячної суборендної плати, передбаченої у Додатку №1 до Договору, Якщо затримка повернення Об`єкта перевищує 14 (чотирнадцять) календарних днів, то Суборендар зобов`язаний сплатити Орендарю штраф у розмірі місячної суборендної плати, передбаченої у Додатку №1 до цього Договору, за кожен місяць (повний або неповний) прострочення повернення Об`єкта. Сплата Суборендарем зазначених штрафів не звільняє Суборендаря від зобов`язань повернення Об`єкту та сплати суборендної плати і плати за утримання, передбачених цим Договором, нарахованих до моменту повернення Об`єкта.

Позивач у позові зазначає, що відповідач порушив встановлені Договором терміни сплати орендних платежів та компенсації плати за утримання, в результаті чого, станом на день подачі даної позовної заяви у Відповідача виникла заборгованість суборендній платі за період з 01 січня 2022 року по 06 червня 2022 року в розмірі 949 340,00 грн, заборгованість щодо компенсації плати за утримання за період з 01 січня 2022 року по 06 червня 2022 року в розмірі 198590,21 грн, 34366,05 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59 грн штрафу за порушення строків оплат за Договором, 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 6243,73 грн 3% річних, 116581,40 грн інфляційних витрат.

Суд першої інстанції вказав, що починаючи з 24.02.2022 та до початку осені 2022 року район міста Харкова, де розташований об`єкт суборенди фактично був небезпечною зоною, що повністю унеможливлювало для відповідача можливість використання орендованого приміщення у своїй господарській діяльності, що є загальновідомими обставинами, які не потребують доказування. А тому неправомірними є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з суборендної плати в розмірі 949340,00 грн та заборгованість щодо компенсації плати за утримання в розмірі 198590,21 грн. При цьому суд першої інстанції також враховує, що у відповідача існувала лише часткова заборгованість за лютий 2022 року, а послуги суборенди за січень 2022 року були оплачені в повному обсязі. Суд вказав, що плата за утримання об`єкта суборенди має компенсаційний характер, однак в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем вказаних витрат, які відповідач мала б компенсувати. Враховуючи відмову в позові у стягненні вказаних сум, суд також відмовив у задоволенні позовних вимог в частині пені, 3% річних та інфляційних втрат. Водночас суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 2141600,00 грн штрафу за несвоєчасне повернення об`єкта оренди, оскільки відповідач припинила свою діяльність як ФОП 07.06.2022, що відповідно до умов Договору є підставою для його припинення. Відповідно, суд вказує, що у неї існував обов`язок щодо повернення об`єкта суборенди орендар, проте в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення відповідачем відповідних дій, що передбачені Договором. Посилання відповідача на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану, на думку суду, є необґрунтованими.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормами частини першої статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору суборенди.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторони (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до підпункту 3.2.1. пункту 3.2. Договору суборенда плата за 1 кв м Об`єкта на місяць та порядок розрахунку і сплати суборендної плати за користування Об`єктом на місяць визначається сторонами у Додатку №1 від 23.12.2021 до цього Договору.

Відповідно до умов пункту 3.4. Договору компенсація плати за утримання Об`єкта (далі за текстом - плата за утримання), здійснюється Суборендарем окремо від сплати суборендної плати у порядку та розмірі, що передбачені у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення визначені також і в статтях 173, 193 Господарського кодексу України.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

Так, позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості з орендної плати та компенсації плати за утримання об`єкта суборенди за січень-червень 2022.

Водночас, відповідно до частин 4, 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Відсутність у частині 6 статті 762 Цивільного кодексу України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Вищевказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.05.2018 у справі №910/7495/16.

Отже, для застосування частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Тобто, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.

При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо.

Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі наведеної правової норми він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №910/14244/20.

Як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, він не користувався об`єктом оренди з 24.02.2022 через введення на території України воєнного стану.

Колегія суддів враховує, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на усій території України введено воєнний стан із 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-IX. Станом на сьогодні військова агресія триває, а воєнний стан на території України продовжено.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Але, крім об`єктивних меж, загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (п. 4.16 постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3946/16).

На думку суду, у вирішенні спорів у побідних правовідносинах слід виходити з того, що збройна агресія російської федерації є загальновідомим фактом, запровадження воєнного стану підтверджується Указами Президента України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», було визначено перелік населених пунктів, на території яких було ведення активних бойових дій. До вказаного Переліку включено також м. Харків, на території якого з 24.02.2022 по 15.09.2022 велися активні бойові дії.

Загальновідомість фактів військової агресії Російської Федерації, ракетні обстріли об`єктів інфраструктури України та м. Харкова зокрема підтверджуються органами державної влади та місцевого самоврядування України, безліччю публікацій у національних та міжнародних засобах масової інформації.

Таким чином, наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування.

Вирішення питання про надзвичайність та невідворотність негативних обставин для зобов`язаної особи, об`єктивна неможливість використання переданого в оренду майна є оціночним поняттям та залежить від наявної безпекової ситуації та обстановки. Суд повинен враховувати конкретні обставини справи, такі як місцезнаходження майна, характер діяльності зобов`язаної особи, тощо.

Так, у справі що переглядається, відповідач орендував приміщення з метою продажу ювелірних виробів. Тобто умовою користування майном є продаж товару. Суд також враховує, що об`єкт оренди знаходився у безпосередній близькості до району Північна Салтівка, який є найбільш постраждалим від російських обстрілів. Загальновідомими є обставини щодо масовий руйнувань сусідніх з ТЦ «Космос» житлових будинків, об`єктів цивільної інфраструктури, громадських місць та загибель місцевих мешканців.

Таким чином, орендоване майно знаходилося в районі активних бойових та за вищевказаних обставин об`єктивно не могло використовуватися за цільовим призначенням відповідачем. З огляду на що, у даному випадку наслідки прояву військової агресії для зобов`язаної особи були надзвичайними та невідворотними.

Причиною неможливості виконання зобов`язань боржником є непереборна сила, яка включає в себе як саму обставину (військову агресію), так і її наслідки (масовий ракетний обстріл, порушення транспортного сполучення, евакуація населення, ведення бойових дій, загальна військова мобілізація тощо). Як військова агресія, так і її наслідки не могли бути передбачені сторонами договору оренди. Такий чинник не залежить від орендаря, але вплинув на виконання ним зобов`язання за договором оренди.

При цьому, фактичне нездійснення відповідачем господарської діяльності в орендованому об`єкті (продаж ювелірних виробів), у період з 24 лютого 2022 року сторонами не заперечується.

На підтвердження обставин функціонування торгового центру, в якому розташований об`єкт оренди, позивач посилається на лист власника торговельного центру - ТОВ «Еспай» (вих.№11 від 22.05.2023). Так, у зазначеному листі ТОВ «Еспай» у відповідь на адвокатський запит зазначило, що ТЦ «Космос» в період з 24 лютого 2022 року по 01 липня 2022 року здійснював свою господарську діяльність; в період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року доступ у ТЦ «Космос» був вільний та приймав відвідувачів; суборендарі та орендарі здійснювали свою господарську діяльність на території ТЦ згідно з умовами договорів. Вказані обставини щодо безперервного функціонування торгового центру з 24.02.2022, з огляду на описану вище безпекову ситуацію, судом оцінюються критично.

Щодо наданих сторонами листів від постачальників комунальних послуг, колегія суддів зазначає наступне. З огляду на описані вище обставини, пов`язані із військовою агресією, сам по собі факт постачання чи не постачання комунальних послуг до торговельного центру не свідчить про можливість користування відповідачем об`єктом суборенди у спірний період.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналіз змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 цього Кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

З урахуванням вищенаведених обставин та доказів, з урахуванням стандарту доказування «баланс вірогідностей», колегія суддів дійшла висновку про неможливість використання відповідачем орендованого майна за цільовим призначенням відповідно до умов договору у період з 24.02.2022 по 06.06.2022 з огляду на надзвичайні та невідворотні обставини. Вказане свідчить про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи особливу ситуацію, що сталася в країні внаслідок вторгнення рф в Україну та відповідно до обставин конкретної цієї справи (зокрема, спірний період та місцезнаходження орендованого майна), суд першої інстанції правильно встановив, що з 24.02.2022 орендар не міг використовувати орендовані приміщення з незалежних від нього причин, що є підставою для звільнення від сплати орендної плати.

З огляду на військову агресію рф проти України як загальновідомий факт, умови ескалації та рівень бойових дій в місті Харкові, зокрема, в районі розташування об`єкту оренди, у спірний період, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо недоведеності відповідачем неможливості використання орендованого майна за цільовим призначенням.

Покладення судом на відповідача обов`язку з оплати за оренду приміщення, яким не користувався відповідач у даному випадку, суперечитиме засадам справедливості, розумності та добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Що стосується заборгованості за період до 24.02.2022, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано належного розрахунку за зазначений період, зокрема, з урахуванням сплаченої орендної плати за останній місяць, черговості погашення вимог та розрахунку стягнення орендної плати поденно. Посилання товариства на акт звірки взаємних розрахунків не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Акт звірки не є первинним бухгалтерським документом, що відображає господарську операцію, а лише складається на підставі таких документів.

Акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 08.05.2018 у справі №910/16725/17, від 17.10.2018 у справі №905/3063/17, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 03.12.2020 у справі №904/1161/20.

Як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків не підписаний зі сторони відповідача, а тому не приймається судом до уваги.

З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення орендної плати за період з 01.01.2022 по 24.02.2022.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача компенсації плати за утримання об`єкта суборенди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.2.1. Додатку №1 до Договору плата за утримання за календарний місяць строку дії Договору щомісячно розраховується за вказаною формулою.

З аналізу зазначеного пункту Договору вбачається, що складові формули є змінними в залежності від обсягу спожитої суборендарем послуги.

Тобто, оплата за утримання об`єкта суборенди має компенсаційний характер та не визначена у фіксованій сумі. Водночас, матеріли справи не містять доказів понесення позивачем вказаних витрат, будь-яких документів, що стосуються обсягу та вартості спожитих відповідачем послуг.

Посилання позивача на акт звірки взаємних розрахунків заборгованості по платі за утримання колегія суддів відхиляє з аналогічних підстав, що і акт звірки заборгованості із орендної плати (не є первинним бухгалтерським документом та не підписаний відповідачем).

Апелянт зазначає про те, що з умов Договору не вбачається обов`язок позивача надавати відповідачу показники облікових пристроїв, лічильників, квитанції, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, акти наданих послуг або інші документи за якими розраховані комунальні послуги. Колегія суддів вказує, що, оскільки відповідач заперечує щодо компенсації плати за утримання, зокрема, в частині визначення обсягу та вартості таких послуг, врегульований у Договорі порядок розрахунків, не спростовує необхідності доведення позивачем обґрунтованості та правильності заявлених до стягнення сум перед судом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні плати за утримання є законними та обґрунтованими.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення спірної заборгованості по орендній платі та платі за утримання за вказаний період, відсутні підстави для стягнення з відповідача 34366,05 грн пені, 249206,59 грн штрафу за порушення строків оплат за Договором, 6243,73 грн 3% річних та 116581,40 грн інфляційних витрат.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, рішення місцевого господарського суду апелянтом не оскаржується, а тому, з урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не переглядається.

З цих же підстав колегією суддів не приймається до уваги клопотання відповідача (вх.№2713 від 21.02.2024) про скасування та прийняття нового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Стосовно доводів апелянта про неправильний розрахунок судом першої інстанції суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача за подання заяви про забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір відповідно до вимог п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі такої заяви позивачем становило 1342,00 грн.

Порядок розподілу судових витрат визначено у статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до положень пункту 2 частини 1 зазначеної статті у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 позов задоволено частково на суму 2141600,00 грн. З огляду на заявлену у позовній заяві ціну позову судовим рішенням задоволено 65,15% від заявлених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на відповідача покладається судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 874,31 грн (1342,00 грн*65,15%), про що вірно було зазначено судом першої інстанції. А тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо дослідження фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 слід залишити без змін.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 13.05.2024 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 №3564-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.02.2024.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Е.В. Сгара

Суддя О.І. Склярук