УХВАЛА

01 березня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/1840/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Студенця В.І.

від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1

на додаткову ухвалу Господарського суду Донецької області

(суддя - Ніколаєва Л.В.)

від 19.06.2023

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Радіонова О.О., судді: Попков Д.О., Стойка О.В.)

від 23.08.2023

у справі № 905/1840/21

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Компанії "Барленко ЛТД" (Barlenco LTD), Компанії "Метінвест Б.В." (Metinvest B.V.)

про визнання правочину недійсним та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.03.2023 прийнято відмову ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) від позовних вимог відносно Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (ПрАТ "МК "Азовсталь") та закрито провадження у справі в цій частині на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України.

2. ПрАТ "МК "Азовсталь" подало до суду заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 105, 00 грн.

3. Заява обґрунтовувалася тим, що судові витрати у розмірі 32 105, 00 грн пов`язані зі здійсненням представництва інтересів ПрАТ "МК "Азовсталь" до закриття провадження у цій справі щодо вимог до ПрАТ "МК "Азовсталь", та їх відшкодування підлягає стягненню з ОСОБА_1 відповідно до частин третьої, п`ятої статті 130 ГПК України.

4. Додатковою ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.06.2023, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023, заяву задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" 24 430,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу. В решті заяви відмовлено.

5. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.06.2022 у справі № 357/380/20 (щодо розподілу судових витрат за наслідками закриття апеляційного провадження), та дійшов висновку, що відмова від позову за вимогами до ПрАТ "МК "Азовсталь" є підтвердженням необґрунтованості дій ОСОБА_1 , оскільки право на судовий захист, хоча і гарантовано Конституцією України, проте реалізація такого права у будь-якому разі має вплив на права та інтереси відповідача, який у разі пред`явлення до нього позову змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката; відмова від позову є свідомою дією позивача, яку відповідач не міг передбачити і вчинення цієї дії позивачем не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги, яка потребує оплати.

6. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на додаткову ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.06.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023.

7. Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

8. Ухвалою Верховного Суду від 08.11.2023 задоволено клопотання ПрАТ "МК "Азовсталь" та передано справу № 905/1840/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частин третьої, п`ятої статті 302 ГПК України, оскільки Суд вважав за потрібне відступити від висновку щодо застосування норми частини третьої статті 130 ГПК України, а також зазначив, що ця справа містить виключну правову проблему.

9. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10.01.2024 справу № 905/1840/21 повернуто на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду з огляду на відсутність підстав для прийняття та розгляду Великою Палатою Верховного Суду цієї справи згідно з частиною п`ятою статті 302 ГПК України.

10. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2024 справу № 905/1840/21 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Бакуліної С.В., Кібенко О.Р.

11. Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2024 справу призначено до розгляду на 06.03.2024.

12. 27.02.2024 до Верховного Суду від ПрАТ "МК "Азовсталь" надійшла заява про відвід головуючого судді - Студенця В.І. від розгляду справи № 905/1840/21.

13. Заява про відвід мотивована наявністю таких підстав:

- відповідно до пункту 4 частини першої статті 35 ГПК України щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи, оскільки після повернення справи з Великої Палати Верховного Суду розподіл справи між усіма суддями Касаційного господарського суду не здійснювався, справу було передано раніше визначеній колегії суддів з порушенням абзацу 8 пункту 2.3.13 Положення про автоматизовану систему, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25в, та рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2022 № 3; також розподіл справи № 905/1840/21 на суддю Студенця В.І., який перебував у відпустці, суперечить абзацу 5 пункту 2.3.3. Положення. Зазначене свідчить про порушення порядку визначення судді у справі;

- відповідно до пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Студенця В.І. В окремій думці з процесуального питання на ухвалу від 08.11.2023 суддя Студенець В.І., заперечуючи проти передачі справи № 905/1840/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, висловив незгоду з позицією ПрАТ "МК "Азовсталь". У головуючого судді до заслуховування доводів сторін сформувалася думка стосовно відхилення аргументів ПрАТ "МК "Азовсталь", висловлена позиція стосовно сталості, несуперечливості та універсальності практики щодо застосування частин третьої та п`ятої статті 130 ГПК України до вирішення питання розподілу судових витрат, що викликає сумніви в його неупередженості та об`єктивності з боку стороннього спостерігача та свідчить про порушення суб`єктивного критерію безсторонності та неупередженості.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І.- головуючий, Бакуліної С.В., Кібенко О.Р., від 27.02.2024 заяву про відвід судді Студенця В.І. від розгляду справи № 905/1840/21 визнано необґрунтованою.

15. 28.02.2024 на розгляд судді Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Кондратової І.Д. передано заяву ПрАТ "МК "Азовсталь" про відвід судді Верховного Суду Студенця В.І. у справі № 905/1840/21.

16. Верховний Суд розглянув заяву про відвід судді-доповідача Студенця В.І. та не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

17. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

18. Відповідно до частин першої, другої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

19. Порядок розподілу справи передбачений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), і відповідно до абзацу 8 пункту 2.3.13. якого збори суддів цього суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ у разі повторного надходження до суду позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, з передбачених процесуальним законом підстав.

20. Зборами суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято рішення № 3 від 31.01.2022. Вирішено передавати раніше визначеному для розгляду конкретної справи складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів) касаційні скарги, що надійшли до Касаційного господарського суду після визначення судді - доповідача у цій справі, крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції, після її розгляду палатою, об`єднаною палатою та Великою Палатою.

21. Таким чином, касаційні скарги, які надійшли в межах однієї справи після здійснення автоматизованого розподілу судової справи вперше та визначення судді - доповідача у цій справі, передаються на розгляд саме визначеному судді - доповідачу, крім зазначених вище випадків.

22. Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.

23. З огляду на зазначене, враховуючи, що Велика Палата Верховного Суду справу № 905/1840/21 не прийняла до розгляду, а повернула відповідній колегії суддів для розгляду, така справа була правильно передана раніше визначеній колегії суддів. Підстави для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи були відсутні.

24. Аргументи заявника щодо передачі справи судді Студенцю В.І. 13.02.2024, коли він перебував у відпустці, є безпідставними, оскільки відповідно до наказу Голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2024 № 27-кв перебував у відпустці 14.02.2024 (на наступний день).

25. Отже, справу передано на розгляд раніше визначеній колегії суддів на підставі приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, порядок визначення судді для розгляду справи не було порушено, тому доводи заявника стосовно наявності підстав для відводу судді згідно з пунктом 4 частини першої статті 35 ГПК України не знайшли підтвердження.

26. Щодо доводів заявника стосовно наявності обставин, які виклика ють сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України), зокрема, посилання на наявність окремої думки судді Студенця В.І. у цій справі, в якій на думку заявника, суддя виклав позицію щодо вирішення питання розподілу судових витрат проти ПрАТ "МК "Азовсталь", суддя Кондратова І.Д. зазначає наступне.

27. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

28. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

29. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії', від 24.02.1993, Series А N 255, пп. 28 та ЗО, та "Веттштайн про ти Швейцарії', заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

30. Відповідно до суб`єктивного критерію "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006, пункти 49, 50).

31. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпе чував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. рішення у справі "Фей проти Австрії' (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пп. 27, 28, ЗО; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії' (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

32. Крім того, відповідно до об`єктивного критерію має бути визна чено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо від сутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспіль стві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі "Бочан проти України", N 7577/02, від 03.05.2007, п. 64).

33. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Ко ролівства" (Pullarv. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38).

34. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи іс нували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності.

35. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюва тися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важли вою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об' єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швей царії', п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії', від 07.08.1996, п. 58).

36. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного ро змежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побою вання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб' єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" [ВП], заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спросту вання презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову га рантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32).

37. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у гро мадськість (див. рішення від 26.101984 у справі "Де Куббер проти Бельгії', Series А, N 86).

38. Суд зауважує, що ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді

39. Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

40. Отже, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

41. Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Кондратова І.Д. ви ходить з того, що в окремій думці суддею Студенцем В.І. було висловлено позицію щодо доцільності передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду стосовно застосування норм частин третьої, п`ятої статті 130 ГПК України, натомість ця окрема думка судді Студенця В.І. не містить висновку щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат у цій справі по суті.

42. Верховний Суд вважає, що заявник не навів аргументовано обґрунтованих підстав вважати суддю Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Студенця В.І. упередженим чи необ`єктивним, оскільки, з огляду на характер доводів, їх суть та спрямованість, такі є надуманими, ґрунтуються на припущеннях заявника, а не на достовірно встановлених обставинах, які могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді у розумінні частин першої - третьої статті 35, статті 36 ГПК України.

43. Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючого судді, ним не зазначено.

44. Враховуючи викладене, заява ПрАТ "МК "Азовсталь" про відвід судді Студенця В.І. у розгляді справи № 905/1840/21 не містить обставин, які визначені чинним господарським процесуальним законодавством як підстави для відводу судді чи викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, а тому Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Студенця В.І. у розгляді справи № 905/1840/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Кондратова