ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. Справа№ 910/4497/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.,

від позивача: Загуменна В.М. - в порядку самопредставництва;

від відповідача: Дяковський О.С. - адвокат;

за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 (повний текст - 12.01.2024)

у справі № 910/4497/23 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни

про стягнення 312 715,17 грн,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення у даній справі

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни 20 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України 31.01.2024, в якій просила прийняти до розгляду апеляційну скаргу, відкрити апеляційне провадження. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні відповідачу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити повністю.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.01.2024 прийняв справу № 910/4497/23 до провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/4497/23. Розгляд справи призначено на 27.02.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входив до складу суду, у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Гаврилюк О.М., Сітайло Л.Г.

В судове засідання 27.02.2024 з`явились представники обох сторін. Представниця позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про задоволення позову. Представник відповідача в судовому засіданні 27.02.2024 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Так, в поданій апеляційній скарзі, позивач зазначив, що вважає стягнену судом першої інстанції суму судових витрат в розмірі 20 000,00 грн завищеною та неспівмірною складності даної справи.

Також скаржник зазначив, що матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких кваліфікований адвокат відповідача витратив значний час.

А тому скаржник просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши додаткове рішення у даній справі та відмовивши у задоволенні поданої заяви.

4. Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в ній доводів

У поданому відзиві відповідач зазначив, що заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Так, відповідач зазначив, що хоча справа і не є надто складною, виходячи із предмету та підстав позову, однак, адвокатом було підготовлено велику кількість процесуальних документів, з урахуванням призначення та проведення у даній справі судової експертизи.

Окрім цього, сторона зазначила, що судом першої інстанції було правомірно враховано, що позивачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому відповідачем розмірі.

5. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.03.2023 між адвокатом Дяковським Олександром Сергійовичем та Фізичною особою - підприємцем Семерик Наталією Петрівною було укладено договір. Відповідно до п. 1.1. якого виконавець прийняв на себе доручення клієнта про надання правової допомоги обумовленого цим договором виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов?язувався сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також фактичні витрати, пов?язані з виконанням цього договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору сторонами було погоджено суму гонорару адвоката за ведення судової справи в Господарському суді міста Києва №910/4497/23 в розмірі 20 000, 00 грн (пункт).

Також на підтвердження наданих послуг заявником було надано ордер серії СВ №1003201 від 07.04.2023 на ім`я адвоката Дяковського О.С., рахунок-фактуру №01-Д від 03.04.2023 на суму 20 000, 00 грн про сплату послуг за договором про надання правової допомоги №18-Д від 29.03.2023 та виписку АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої відповідачем сплачено на користь адвоката Дяковського О.С. за договором 20 000, 00 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Суд апеляційної інстанції враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Об`єднана палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019) зроблено висновок, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що адвокатом детально описано перелік робіт, вчинених в межах даної справи. Так, адвокатом було в суді першої інстанції здійснено наступне представництво інтересів відповідачки в трьох судових засіданнях; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; клопотання про призначення судової експертизи, а також подано пояснень до суду першої інстанції. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі щодо того, що стягнена сума (у розмірі 20 000,00 грн) є неспівмірною, оскільки доказів такої неспівмірності, як і завищення вартості наданих послуг позивачем надано не було. Судом першої інстанції була відхилена заява про зменшення витрат на правову допомогу через необґрунтованість. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що в суді апеляційної інстанції позивач зменшити розмір таких витрат не просив та відповідну заяву в порядку ст. 269 ГПК України не подавав. Тоді як посилання позивача на практику ЄСПЛ без надання доказів неспівмірності таких витрат - не приймаються судом апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апелянта про необхідність відмови - є необґрунтованими, та такими, що відхиляються судом апеляційної інстанції.

Отже, дотримуючись принципу реальності та розумності виконаних адвокатом робіт в межах даної справи, категорію та складність такої справи проведення судової експертизи за клопотанням сторони, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000 грн.

Таким чином, на підставі ст.ст. 2, 126, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скаргу не підлягає задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 2, 129, 244, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/4497/23 - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/4497/23 - залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.02.2024.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

Л.Г. Сітайло