РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2024Справа № 910/19177/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 64 723,05 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 64 723,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

01.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", як відправником, передано Акціонерному товариству "Українська залізниця", як перевізнику, для перевезення вантаж "вугілля кам`яне марки ДГ (0-100)" за залізничними накладними, а саме № 48524987 від 01.06.2023 у вагоні № 59410738 у кількості 70,000 т; № 48525919 від 01.06.2023 у вагоні № 53124038 у кількості 70,000 т; № 48525919 від 01.06.2023 у вагоні № 68824952 у кількості 71 000 т; № 48525851 від 01.06.2023 у вагоні № 56218704 у кількості 69 000 т; № 48529101 від 02.06.2023 та №48537195 від 05.06.2023 у вагоні № 56108251 у кількості 70 000 т; у вагоні № 55841464 у кількості 70 000 т; у вагоні № 53187324 у кількості 70 000 т; № 48525232 від 01.06.2023 у вагоні № 56151558 у кількості 69 000 т.

На станції Бурштин Львівської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля у вагонах, про що складені комерційні акти, а саме: № 388103/81 по вагону № 59410738 про недостачу 2 900 т; № 388103/82 по вагону № 53124038 про недостачу 1 250 тон, № 388103/83 по вагону № 68824952 про недостачу 2 100 т; № 388103/84 по вагону № 56218704 про недостачу 5 000 тон, № 482004/21/85 по вагону № 56108251 про недостачу 3 000 т; № 482004/23/87 по вагону № 55841464 про недостачу 1 150 тон; № 482004/22/86 по вагону № 53187324 про недостачу 3 450 т, № 388103/80 по вагону № 56151558 про недостачу 1 150 т.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати вартість втраченого вантажу.

Відповідач, у свою чергу, заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що позивач здійснив невірні розрахунки вартості втраченого вантажу та не надав достатніх доказів того, що АТ «Українська залізниця» не забезпечило схоронність вантажу при перевезенні.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно частини 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Частиною 2 ст. 24 Статуту залізниць України передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Приписами ст. 37 Статуту залізниць України визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Матеріалами справи підтверджується прийняття вантажу до перевезення АТ "Українська залізниця" (перевізник) від ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення відповідно до залізничних накладних, а саме: № 48524987 від 01.06.2023 у вагоні № 59410738 у кількості 70,000 т; № 48525919 від 01.06.2023 у вагоні № 53124038 у кількості 70,000 т; № 48525919 від 01.06.2023 у вагоні № 68824952 у кількості 71 000 т; № 48525851 від 01.06.2023 у вагоні № 56218704 у кількості 69 000 т; № 48529101 від 02.06.2023 та №48537195 від 05.06.2023 у вагоні № 56108251 у кількості 70 000 т; у вагоні № 55841464 у кількості 70 000 т; у вагоні № 53187324 у кількості 70 000 т; № 48525232 від 01.06.2023 у вагоні № 56151558 у кількості 69 000 т.

Правильність внесених відомостей до вказаних накладних підтверджені підписом представника відправника.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту залізниць України встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 2 Правил складання актів, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Як встановлено судом, при прибутті вагонів з вантажем на станцію Бурштин Львівської залізниці, працівниками залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізниць України здійснено перевірку маси вантажу, що надійшов, шляхом контрольного зважування вагону на тензометричних вагонних вагах.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами зважування було встановлено факт недостачі вантажу, що підтверджується комерційними актами, які підписані відповідальними особами залізничної станції Бурштин Львівської залізниці.

Так, відповідно до комерційного акту № 388103/81 від 05.06.2023 при контрольному переважуванні вагону №59410738 встановлена маса вантажу 67 100 т, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 2 900 т; комерційного акту № 388103/82 від 05.06.2023 вагону №53124038 встановлена маса вантажу 68 750 т, що менше, ніж зазначено у вантажному документі на 1 250 т; комерційного акту № 388103/83 від 05.06.2023 вагону № 68824952 встановлена маса вантажу 68 900 т, що менше, ніж у вантажному документі на 2 100 т; комерційного акту № 388103/84 від 05.06.2023 вагону №56218704 встановлена маса вантажу 64 000 т, що менше, ніж у вантажному документі на 5 000 т; комерційного акту № 482004/21/85 від 06.06.2023 вагону №56108251 встановлена маса вантажу 67 000 т, що менше, ніж у вантажному документі на 3 000 т; комерційного акту № 482004/23/87 від 06.06.2023 вагону № 55841464 встановлена маса вантажу 68 850 т, що менше, ніж у вантажному документі на 1 150 т; комерційного акту № 482004/22/86 від 06.06.2023 вагону № 53187324 встановлена маса вантажу 66 550 т, що менше, ніж у вантажному документі на 3 450 т; комерційного акту №388103/80 від 05.06.2023 вагону № 56151558 встановлена маса вантажу 67 850 т, що менше, ніж у вантажному документі на 1 150 т.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах.

При цьому, докази заперечень відповідача щодо форми, порядку складання, змісту вказаного комерційного акту та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування його з боку сторін відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно із ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту залізниць України).

Згідно з ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявні довідки, підписані директором та начальником відділу планування та інвестицій ПрАТ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", про те, що вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ПрАТ "ДТЕК Кураїівська ЦЗФ" на станцію Бурштин Львівської залізниці у вагонах: №59410738 по накладній 48524987 становить 4 036,43 грн з ПДВ, №53124038 по накладній №48525919 становить 4 587,50 грн, №68824952 по накладній №48525919 становить 4 587,50 грн, №56218704 по накладній №48525851 становить 4 587,50 грн, №56108251 по накладній № осн 48529101 (дос 48537195) становить 4 556,50 грн, №55841464 по накладній № осн 48529101 (дос 48537195) становить 4 556,50 грн, №53187324 по накладній № осн 48529101 (дос 48537195) становить 4 556,50 грн, №56151558 по накладній №48525232 становить 4 587,50 грн.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Відповідач зазначає, що вірною сумою розрахунку є 55 842,90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. "г" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Судом встановлено, що вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України №163 від 19.03.2002 є мінеральним паливом.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з представлених до матеріалів справи залізничних накладних, кам`яне вугілля перевозилось у твердому стані, з вологістю не більше 16%, тобто з характеристиками в межах встановлених норм.

Отже, з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за спірними залізничними накладними було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 цієї накладної, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

Таким чином, господарським судом встановлено, що розрахунок позивача є вірним, а сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 64 723,05 грн.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлений судом факт втрати частини вантажу, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ " до АТ "Українська залізниця" про стягнення суми збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 64 743,05 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, код ЄДРПОУ - 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (85621, Донецька обл., с. Вовчанка(п), вул. Нагорна, буд. 1А, код ЄДРПОУ - 33959754) вартість нестачі вантажу у розмірі 64 723 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять три) грн 05 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна