ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2024м. ДніпроСправа № 904/3665/23

За заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з грошовими вимогами в загальній сумі 8 879 417,75 грн

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, )

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Сулима Д.В.

Представники:

від ГУ ДПС у Дніпропетровській області: Сліпець С.С., посвідчення ОН №001461 від 02.12.2021

від боржника: Пархоменко Т.В., посвідчення №387 від 28.02.2013, ліквідатор

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕН АВТОТРАНС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ).

Ухвалою суду від 20.07.2023 відкрито провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕН АВТОТРАНС" у справі №904/3665/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ). Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 06.01.2024. Призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво №387 від 28.02.2013) (49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, офіс 610).

Постановою суду від 17.10.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ). Припинено повноваження арбітражного керуючого Пархоменко Тетяни Вікторівни (свідоцтво №387 від 28.02.2013) (49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, офіс 610), як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА". Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 17.10.2024. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну (свідоцтво №387 від 28.02.2013) (49044, м. Дніпро, бул. Катеринославський, 2, офіс 610).

27.12.2023 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява б/н від 27.12.2023 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) в загальній сумі 8 879 417,75 грн, з яких: 8 872 689,75 грн - вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), 1 360,00 грн (штрафна санкція, пеня), 5 368,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 01.01.2024 заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області б/н від 27.12.2023 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) в загальній сумі 8 879 417,75 грн, з яких: 8 872 689,75 грн - вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), 1 360,00 грн (штрафна санкція, пеня), 5 368,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника залишено без руху. Запропоновано заявнику протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме:

- надати належні докази направлення копії заяви з грошовими вимогами на адресу ліквідатора (фіскальний чек, опис вкладення).

03.01.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява б/н від 03.01.2024 про усунення недоліків, додатком до якої є докази направлення заяви з грошовими вимогами на адресу ліквідатора Пархоменко Т.В.

Ухвалою суду від 11.01.2024 прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області б/н від 27.12.2023 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) в загальній сумі 8 879 417,75 грн, з яких: 8 872 689,75 грн - вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), 1 360,00 грн (штрафна санкція, пеня), 5 368,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника в судовому засіданні на 01.02.2024 о 11:20 год.

31.01.2024 ліквідатором подано повідомлення вих.№01-32/43-01 від 30.01.2024 про розгляд грошових вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якому ліквідатор визнав не визнає грошові вимоги кредитора в повному обсязі.

31.01.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано пояснення щодо заявлених грошових вимог до боржника.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 01.02.2024, з`явився представник кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ліквідатор.

Представник кредитора підтримав заявлені грошові вимоги.

Ліквідатор заперечив проти грошових вимог кредитора в повному обсязі.

У судовому засіданні, призначеному на 01.02.2024, оголошено перерву до 08.02.2024 об 11:00 год.

У судове засідання, призначене на 08.02.2024, з`явився представник кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ліквідатор.

У судовому засіданні, призначеному на 08.02.2024, оголошено перерву до 22.02.2024 о 12:40 год.

У судове засідання, призначене на 22.02.2024, з`явився представник кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ліквідатор.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні представника кредитора та ліквідатора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В інтегрованих картках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) обліковується податковий борг на загальну суму 8 874 049,75 грн (основний платіж 8 368 671,00 грн, штрафна санкція 505 378,75 грн) а саме:

1. Податковий борг з податку на прибуток виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 8 685 763,50 грн, а саме:

- ППР № від 04.12.2023 на суму 8 685 763,50 грн (основний платіж - 8 219 130 грн, штрафна санкція - 466 633,50 грн).

2. Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 186 926.25 грн,

а саме:

- ППР № від 01.12.2023 на суму 186 926,25грн (основний платіж - 149 541,00 грн, штрафна санкція - 37 385,25 грн).

3. Податковий борг з адміністративних штрафів та інших санкцій виник внаслідок неподання звітності по податку на прибуток на суму 340,00 грн, а саме:

- ПРР № від 01.12.2023 на суму 340,00грн (штрафна санкція).

4. Податковий борг з адміністративних штрафів та інших санкцій виник внаслідок незабезпечення зберігання та/або ненадання для проведення перевірки документів на суму 1 020,00 грн, а саме:

- ПРР № від 01.12.2023 на суму 1 020,00 грн (штрафна санкція).

Згідно із п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно із п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки 31 сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки 31 сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно 13 п.41.3 ст.41 Податкового кодексу України, повноваження 1 функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Як вбачається з повідомлення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" про розгляд грошових вимог ГУ ДПС у Дніпропетровські області, грошові вимоги в кредитора не визнаються в повному обсязі, оскільки вимоги виникли на підставі Податкових повідомлень-рішень № від 04.12.2023, № від 01.12.2023, № від 01.12.2023 та № від 01.12.2023 вже після ухвалення постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки"діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (ст. 1 КУзПБ).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі №916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 19.01.2021 - №916/4181/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 14.06.2023 - № 904/5743/20.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України), положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Слід також зазначити, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 922/5231/21, постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 14.06.2023 у справі №904/5743/20.

Податковий кодекс України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (п. 14.1.39. ПКУ).

Пункт 14.1.156. ПК України визначає податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

У постанові від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19 Великою Палатою Верховного Суду викладено правовий висновок про те, що аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство.

В податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1. ст. 36 ПК України).

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ст. 37 ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1. ст. 46 ПК України).

Пунктами 49.1., 49.2. статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Слід зауважити, що пунктом 54.1. ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Отже можна дійти висновку, що наведені вище норми свідчать про наступні етапи податкового обов`язку платника податку за загальним правилом:

- виникнення об`єкту оподаткування,

- обчислення платником суми податкового зобов`язання,

- подання декларації,

- сплата податку у визначені податковим законодавством строки.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №380/7694/20 наведено висновок, що "за загальним правилом обов`язок з обчислення суми податкового зобов`язання і зазначення такої у відповідній податковій декларації покладено на платників податків (крім випадків, передбачених ПК України). Строк для сплати податкового зобов`язання становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (крім випадків, встановлених цим Кодексом). Якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить порушення платником податків вимог податкового законодавства, що призвело до заниження у податковому (звітному) періоді суми податкового зобов`язання з відповідного податку та/або збору, обов`язок з визначення суми такого заниження покладено на контролюючий орган. За змістом статті 58 ПК України визначення контролюючим органом такої суми відбувається за кожним видом податку та/або збору шляхом надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у якому також у випадках, визначених ПК України, визначається сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Така сума коштів, до якої входить сума податкового зобов`язання та сума штрафних (фінансових) санкцій, є грошовим зобов`язанням платника податків."

З наведеного можна дійти висновку, що за добросовісного виконання платником податків наведених вище етапів податкового обов`язку, платник податків уникає наслідків порушення податкового законодавства (зокрема, покладення на нього штрафних санкцій визначених ПК України), а податковий орган, в свою чергу, може належно виконати свій обов`язок з реєстрації, перевірки та обліку платників податків тощо.

Разом з тим, у випадку, коли платник податку в установлені строки не подає декларації або дані перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань та надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання.

Положеннями пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Зазначена стаття встановлює загальні підстави і порядок надсилання податкового повідомлення-рішення і не пов`язує із цією дією виникнення податкового зобов`язання у платника податку (п. 6.15, 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19).

Отже, положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації. Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком.

У постанові Верховного суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 17.01.2024 у справі №904/51/20 зроблено наступний висновок:

"65. Таким чином, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відхилення грошових вимог податкового органу з тих підстав, що грошове зобов`язання боржника щодо сплати податкових платежів за податковими повідомленнями-рішеннями настає з наступного дня, що настає за днем їх отримання, тобто в цій справі вже після визнання ТОВ "АВТО-ІЗІ" банкрутом.

66. У даному випадку, судам належало встановити момент виникнення грошових вимог податкового органу за кожним несплаченим божником та заявленим контролюючим органом податком, який (момент) пов`язується із першим днем несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України, для подання податкової декларації.".

У дійсній заяві, що розглядається, судом встановлено, що вимоги до боржника, щодо стягнення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями № від 04.12.2023, № від 01.12.2023, № від 01.12.2023 та № від 01.12.2023 виникли на підставі Акту перевірки контролюючих органів №3508/04-36-07-07/43117433 від 12.10.2023.

Тобто, Акт про результати перевірки боржника був складений до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (17.10.2023).

Отже заперечення ліквідатора, щодо заявлених грошових вимог в сумі 8 874 049,75 грн спростовуються вище викладеним.

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

Згідно ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку та черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). За результатами розгляду зазначених заяв суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Станом на подання заяви, грошові вимоги, зазначені в ній залишаються повністю неоплаченими з боку Боржника, у зв`язку з фактичною неплатоспроможністю.

З огляду на обґрунтованість вимог, викладених в заяві Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання його конкурсним кредитором з грошовими вимогами до боржника в сумі 8 879 417,75 грн, яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 5 368,00 грн - (судовий збір за подання заяви) - 1 черга задоволення вимог кредиторів;

- 8 368 671,00 грн (зобов`язання зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів)) - 3 черга задоволення вимог кредиторів;

- 505 378,75 грн (штрафні санкції) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКПЛАСТ-УКРАЇНА" (49019, м.Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ) в сумі 5 368,00 грн (судовий збір за подання заяви) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 8 368 671,00 грн (зобов`язання зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів)) - 3 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 505 378,75 грн (штрафні санкції) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 22.02.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27.02.2024.

Суддя А.Є. Соловйова