ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/1192/22

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув заяву виконавця Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області №04-11-10/122 від 19.01.2024 (вх.суду №1686/24 від 29.01.2024) про заміну способу та порядку виконання рішення суду у справі

за позовом Черкаського міського центру зайнятості, м.Черкаси, вул.Гоголя,330

до Сагунівської сільської ради, Черкаська область, Черкаський район, с.Сагунівка, вул.Лесі Українки,77/4

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 41438,84 грн,

за участю повноважених представників сторін:

від заявника (КСУ): Кутуза О.Г. за довіреністю;

від стягувача (МЦЗ): Горшкодер Н.Є. за довіреністю;

від боржника: Зайченко за довіреністю;

решта учасників участі не брали.

Короткий виклад обставин:

Черкаський міський центр зайнятості звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до Сагунівської сільської ради з вимогами про стягнення грошових коштів у розмірі 41438,84 грн, виплачених як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 , а також про відшкодування судових витрат.

Рішенням суду від 10.01.2023 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Сагунівської сільської ради (19644, Черкаська область, Черкаський район, с.Сагунівка, вул.Лесі Українки,77/4, ) на користь Черкаського міського центру зайнятості (18015, м.Черкаси, вул.Гоголя,330; рахунок UA0706380, банк: Державна казначейська служба України, МФО 820172; ) 41438,84 грн допомоги по безробіттю, 2481,00 грн судового збору.

На виконання рішення суду виданий наказ від 31.01.2023.

29.01.2024 за вх.№20811/23 до суду надійшла заява виконавця Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області №04-11-10/122 від 19.01.2024 з вимогами замінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.01.2023, яке набрало законної сили 31.01.2023 у справі №925/1192/23 та стягнути заборгованість бюджету боржника Сагунівської сільської ради () на користь Черкаського міського центру зайнятості 41438,84 грн виплаченого забезпечення та 2481,00 грн судового збору шляхом списання цих коштів за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сагунівської сільської ради, (19644, Черкаська область, Черкаський район, с.Сагунівка, вул.Лесі Українки, 77/4).

07.02.2024 проведення судового засідання відкладено на 27.02.2024.

До дня судового засідання від заявника надійшли письмові пояснення по суті заяви з копіями судових рішень у подібних відносинах (вх.суду №3552/24 від 27.02.2024).

В судовому засіданні 27.02.2024:

представник заявника вимоги підтримав та вказує, що лише в такий спосіб можливо реальне виконання рішення суду, оскільки Сагунівська сільська рада не має відкритих рахунків в казначейській службі та не обслуговується як орган місцевого самоврядування та бюджетна установа. Пропонує змінити порядок та спосіб виконання рішення суду шляхом проведення стягнення боргу з Сагунівської сільської ради через виконавчий комітет Сагунівського сільської ради - як розпорядника коштів місцевого бюджету.

Представник боржника підтвердив відсутність рахунків та активів у Сагунівської сільської ради та можливість провести стягнення через виконком Сагунівської сільської ради. Сесія ради на найближчому засіданні має розглянути питання затвердження тимчасового бюджету громади та видатків, в тому числі і погашення заборгованості перед Центром зайнятості населення. У вирішенні заяви покладається на розсуд суду.

Представник стягувача вимоги заявника не заперечив і у вирішенні заяви покладається на розсуд суду.

Від стягувача та від боржника додаткових заяв, клопотань, пропозицій, документів суду не надходило.

Розглянувши доводи та заяви учасників, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування заявником норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке:

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Заявник просить задовольнити заяву та змінити порядок та спосіб виконання рішення суду. Вказує на виключність обставини звернення до суду з заявою про стягнення грошової суми з Сагунівської сільської ради через виконком Сагунівської сільської ради при наявних грошових вимогах, оскільки сільська рада як юридична особа за законом - не має відкритих рахунків в банківських установах та належних їй грошових коштів, в тому числі і в казначейській службі, що робить неможливим реальне виконання судового рішення в частині стягнення з боржника органу місцевого самоврядування та вважає реальною можливість стягнення коштів з боржника через виконком сільської ради, оскільки виконком сільської ради є самостійною юридичною особою за Законом. Рада передала виконкому повноваження по розрахунках за кошти бюджету;

боржник вимоги не заперечив. Доводів стягувача та виконавця не спростував. Повідомив про призначення засідання сесії ради для затвердження тимчасового кошторису громади та вирішення даної заборгованості;

стягувач у способах виконання рішення суду покладається на розсуд суду;

третя особа на ухвалу суду не відреагувала.

За результатами перевірки доводів заявника, боржника, стягувача, оцінюючи докази у справі у їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява виконавця про стягнення коштів з боржника через виконавчий орган боржника підлягає до задоволення.

Застосування судом норм права:

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до приписів ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, №15729/07, від 05.07.2012).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Добровільного виконання боржником рішення у справі №925/1192/22 від 10.01.2023 - не встановлено.

Казначейська служба України у м. Черкаси як виконавець звернулась в суд з заявою (вх.суду №1686/24 від 29.01.2024) про зміну способу та порядку виконання рішення суду з мотивів відсутності у відповідача (боржника) відкритих рахунків та грошових коштів на казначейському обслуговуванні лист ДКСУ від 19.01.2024 вих.№04-11-10/122 (а.с.98-100). УДКСУ у м.Черкасах не є органом примусового виконання рішення суду і об`єктивно не може визначати чи вказувати на порядок виконання рішення суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v.Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 05.07.2012 "Глоба проти України", п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст.6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

За таких обставин господарський суд вважає наявними підстави, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим - для зміни способу та порядку виконання рішення суду та задоволення заяви виконавця від 19.01.2024 №04-11-10/122 (а.с. 98-100).

Частинами 1-3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Питання про зміну способу та порядку виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а також вжиття заходів до реального виконання рішення суду (правовий висновок з постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

Водночас суд зазначає, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Разом з тим з 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", нормами якого встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання. Дія цього Закону не поширюється на боржників органів місцевого самоврядування.

Згідно з приписами п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

У розумінні зазначеного Порядку №845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

У разі неможливості органом Казначейства виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника таке списання коштів здійснюється за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, що здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (п.47 Порядку).

Згідно з п.9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються ст.2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв.

В ч.2 цієї статті зазначено, що дія вказаного Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" з урахуванням положень ст.6 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи про можливість списання коштів з рахунків виконавчого органу боржника за відсутності у вказаному органі державного казначейства рахунків, відкритих боржникові з посиланням на лист Головного управління Державної казначейської служби у Черкаській області від 26.02.2024 вих.№04-11-10/472, - суд вважає такими, що заслуговують на увагу.

Суд звертається до правових висновків, викладених в раніше прийнятих постановах Верховного Суду (від 25.06.2018 у справі №910/12226/16 та від 03.07.2018 у справі №910/13057/16) стосовно того, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду (ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"). Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не передбачено такого винятку для поширення його дії на виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, боржником за яким є державний орган, як відсутність відкритих в органі казначейства відповідних рахунків боржника. Не передбачено такого винятку й іншим діючим законодавством України.

Стягнення заборгованості з відповідача через його виконавчий орган є реальним виконанням рішення суду.

Відповідачем (боржником) не спростовані та не заперечені доводи виконавця та стягувача та не запропоновано іншого спосіб виконання судового рішення в частині відшкодування стягувачу (центр зайнятості) понесених ним витрат на допомогу по безробіттю третій особі до звернення з позовом.

Керуючись ст.ст.234, 331, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву виконавця Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області №04-11-10/122 від 19.01.2024 (вх.суду№1686/24 від 29.01.2024) про заміну способу і порядку виконання судового рішення задовольнити.

1.1. Провести стягнення заборгованості Сагунівської сільської ради, с.Сагунівка Черкаського району, через виконавчий комітет Сагунівської сільської ради, с.Сагунівка Черкаського району,

на користь Черкаського обласного центру зайнятості, м.Черкаси, вул.В.Ложешнікова, 56,

41438,84 грн допомоги по безробіттю та 2481,00 грн судового збору.

Боржник знаходиться за адресою с.Сагунівка Черкаського району, вул.Лесі Українки, 77/4.

Ухвала суду набрала законної сили 27.02.2024. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Направити цю ухвалу заявнику та сторонам.

Суддя Г.М.Скиба