ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. Справа№ 920/661/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно з протоколом неявки від 27.02.2024;

за клопотанням Приватного акціонерного товариства "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" про стягнення судових витрат із відповідача,

за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ"

на рішення Господарського суду Сумської області від 19.10.2023 (повний текст - 31.10.2023)

у справі № 920/661/23 (суддя - Заєць С.В.)

позивач Приватне акціонерне товариство "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ"

про стягнення 1 401 230 грн 13 коп

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст постанови

06.02.2024 Північним апеляційним господарським судом було ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «СЛАВІЯ» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.10.2023 у справі № 920/661/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.10.2023 у справі № 920/661/23 (в оскаржуваній частині) - залишено без змін. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

11.02.2024 (через Електронний суд) від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення (яке було зареєстровано 12.02.2024), в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 12 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.02.2024 було призначено до розгляду питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції на 27.02.2024.

27.02.2024 (через Електронний суд) від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності його представника, суд дійшов висновку про задоволення даного клопотання.

27.02.2024 представники сторін у судове засідання не з`явилися. Щодо дати судового засідання, сторони належним чином повідомлені були, що підтверджується довідками про доставку електронного документа 13.02.2024 об 11:40 (а.с. 159-162, т. 2).

3. Мотиви прийняття додаткової постанови

Як було зазначено вище, 11.02.2024 подано до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" заяву про покладання на відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги. Заявник просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" судові витрати (правова допомога), понесені останнім у процесі розгляду апеляційної скарги - у справі № 920/661/23 у розмірі 12 500,00 грн.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що ще у відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" зазначило про надання відповідних доказів на підтвердження зазначених витрат у відповідності до вимог ГПК України лише після їх належного оформлення за результатами вирішення даної судової справи (а.с. 82, т. 2).

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що подана заява (викладена у відзиві на апеляційну скаргу) про покладання на відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги була заявлена ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" до судових дебатів, а з поважних причин докази було долучено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

4. Узагальнені доводи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на подану заяву

Відповідач свої правом подати заяву/клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на подану заяву, не скористався. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач та представник відповідача обізнані щодо розгляду даної заяви, що підтверджується довідками про доставку електронного документа 13.02.2024 об 11:40 (а.с. 160-161, т. 2).

5. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" подавало заяву, яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу. Та також надійшло клопотання 11.02.2024 (через Електронний суд) з залученням відповідних доказів щодо понесених судових витрат, які з поважних причин не були додані до відзиву на апеляційну скаргу, оскільки рахунок № 65/2024 від 06.02.2024 та платіжна інструкція № 62 від 08.02.2024 було складено за результатом виконаних робіт та додані до заяви, про що було застережено стороною у відзиві на апеляційну скаргу.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

З огляду на викладене, суд зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками, зокрема: зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20).

Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про ухвалення додаткової постанови.

Щодо даної заяви про стягнення 12 500,00 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн в суді апеляційної інстанції надано наступні документи: належним чином засвідчена копія акта приймання наданих послуг від 08.02.2024 до договору про надання професійної правничої допомоги № 70/2023 від 19 червня 2023 року, належним чином засвідчена копія рахунку № 65/2024 від 06.02.2024, належним чином засвідчена копія платіжної інструкції № 62 від 08.02.2024, належним чином засвідчена копія договору про надання професійної правничої допомоги № 70/2023 від 19 червня 2023 року.

Як вбачається із поданої заяви, сторона вказала детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого було надано наступний перелік правової допомоги:

- ознайомлення з апеляційною скаргою ТОВ «ОМПК «СЛАВІЯ» у справі №920/661/23, підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу; витрачено 2 години; вартість 5 000,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні у справі № 920/661/23, яке відбулося в приміщенні Північного апеляційного господарського суду 11.01.2024; витрачено 1 годину; вартість 2 500,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні у справі № 920/661/23, яке відбулося в приміщенні Північного апеляційного господарського суду 06.02.2024; витрачено 1 годину; вартість 2 500,00 грн;

- підготовка та подання до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 920/661/23 та стягнення судових витрат; витрачено 1 годину; вартість 2 500,00 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що клопотання про стягнення з відповідача витрат, понесених під час розгляду апеляційної скарги у розмірі 12 500,00 грн підлягають лише частковому задволенню.

Об`єднана палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019) зробила висновок, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); враховуючи час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, з урахуванням залишенням без задоволення апеляційної скарги та залишенням рішення суду першої інстанції без змін, дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є 1) 5 000,00 грн - за подання відзиву на апеляційну скаргу; 2) 2 500,00 грн - за участь адвоката у судовому засіданні 11.01.2024; 3) 2 500,00 грн - за участь адвоката у судовому засіданні 06.02.2024. Тобто суд визнає пункти 1, 2, 3 обґрунтованими.

Стосовно заявлених позивачем витрат у розмірі 2 500,00 грн за підготовку заяви до ПАГС про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 920/661/23, колегія суддів зазначає наступне, що у засвідченої копії рахунку № 65/2024 від 06.02.2024 з переліком наданих послуг та в акті приймання наданих послуг від 08.02.2024 до договору про надання професійної правничої допомоги № 70/2023 від 19 червня 2023 року наявні розбіжності щодо наданих Адвокатським бюро послуг клієнту - ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО".

В копії рахунку № 65/2024 від 06.02.2024 чітко зазначено, що Адвокатським бюро було надано ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" послуги, зокрема: ознайомлення з апеляційною скаргою, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь адвоката у судових засіданнях 11.01.2024 та 06.02.2024, оскільки позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування правової допомоги у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підготовка тексту саме заяви про відшкодування витрат не входить у компенсування витрат на професійну правничу допомогу іншою стороною.

Такі висновки апеляційного господарського суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі № 922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 у справі № 914/131/22, від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 у справі № 914/4092/21, від 07.02.2023 у справі № 922/4022/20, від 23.08.2022 у справі № 909/328/18, від 05.07.2022 у справі № 910/10507/21. У зазначених постанові та додаткових постановах Верховний Суд зазначив, що витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню, оскільки така заява, відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Тобто, це витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Суд враховує положення ч. 4 ст. 236 ГПК України, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі № 922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 у справі № 914/131/22, від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 у справі № 914/4092/21, від 07.02.2023 у справі № 922/4022/20, від 23.08.2022 у справі № 909/328/18, від 05.07.2022 у справі № 910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України, про те, що витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи. Також, аналогічна правова позиція зазначена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2023 у справі № 910/9714/22.

У справі, що розглядається, вирішуючи питання, чи є розмір заявлених витрат позивача - ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, колегія суддів ураховує, що звернення сторони із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу це є право сторони, а не обов`язок. Тобто, підготовка тексту самої заяви про відшкодування витрат на переконання суду апеляційної інстанції не входить у розуміння компенсування даних витрат іншої стороною, оскільки у даному випадку, позивач просто скористався своїм правом.

Отже, зазначені до стягнення вище заявлені судові витрати у розмірі 2 500,00 грн були недоцільні, тобто не обов`язкові, а тому колегія суддів дійшла висновку у відмовленні у стягненні з ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ" на користь ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" заявлені судові витрати в частині 2 500,00 грн.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога про стягнення 12 500,00 грн підлягає частковому задоволенню, тобто наявні підстави для стягнення з ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ" на користь ПАТ "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" витрат понесені у процесі розгляду апеляційної скарги в розмірі 10 000,00 грн, які суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими.

Керуючись статями 86, 123, 126, 129, 244, 270, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" про стягнення судових витрат із відповідача - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "СЛАВІЯ" (провулок М. Хвильового, 1А, м. Охтирка, Сумська обл., 42700; Ідентифікаційний код 37761522) на користь Приватного акціонерного товариства "КУЛИКІВСЬКЕ МОЛОКО" (вул. 8-го Березня, буд.18А, смт. Куликівка, Чернігівська обл., 16300; Ідентифікаційний код 05388983) - 10 000 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 920/661/23 в суді апеляційної інстанції. В решті задоволення клопотання - відмовити.

2. Видачу відповідного наказу доручити суду першої інстанції.

3. Матеріали справи № 920/661/23 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 28.02.2024

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім