ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 лютого 2024 року Черкаси справа №925/34/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до Черкаської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у якому просить суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.10.2022 площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035, який укладений між Черкаською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій»;

зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» повернути на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельні ділянки площею 3,2439 га із кадастровим номером :05:035:0040 та площею 0,1084 га із кадастровим номером :05:035:0032, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 та із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1» на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку площею 1,3483 га із кадастровим номером :05:035:0029, яка сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку площею 0,211 га із кадастровим номером :05:035:0039, яка сформована у результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку площею 0,0499 га із кадастровим номером :05:035:0036, яка сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у ОСОБА_3 на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельні ділянки площею 0,17 га із кадастровим номером :05:035:0038 та площею 0,1737 га із кадастровим номером :05:035:0033, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у ОСОБА_4 на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради земельну ділянку площею 0,05 га із кадастровим номером :05:035:0037, яка сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035;

витребувати у ОСОБА_5 на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради () земельну ділянку площею 0,26 га із кадастровим номером :05:035:0041, яка сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6152 га із кадастровим номером :05:035:0035.

У позовній заяві заступник керівника Черкаської окружної прокуратури також просить суд стягнути з відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 129192,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.01.2024 позовну заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті спору. Підготовче засідання у справі призначено о 10 год 30 хв 20.02.2024.

19.02.2024 від заступника керівника Черкаської окружної прокуратури до суду надійшла заява про зміну предмету позову, у якій останній зазначив, що після скерування позовної заяви до суду, земельна ділянка площею 3,2439 га (кадастровий номер :05:035:0040) відповідно до технічної документації із землеустрою поділена на дві земельні ділянки площею 3,0739 га (кадастровий номер :05:035:0045, 22.01.2024 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 53448568) та площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0046, 22.01.2024 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 номер відомостей про речове право 53448187), які на час подачі цієї заяви перебувають у власності Приватного акціонерного товариства «Черкаське ОПАС». Як слідує з матеріалів справи земельна ділянка площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) поділена на 10 земельних ділянок, які на цей час відчуженні на користь третіх осіб. Разом з тим, 05.01.2024, тобто після подачі позовної заяви, Приватне акціонерне товариство «Черкаське ОПАС» на підставі договору купівлі-продажу продало Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1» земельну ділянку площею 0,1084 га (кадастровий номер :05:035:0032). Враховуючи викладене, станом на 19.02.2024 виникли підстави для зміни предмету позову.

У судовому засіданні 20.02.2024 суд вирішив заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про зміну предмету позову розглянути у наступному підготовчому засіданні та протокольною ухвалою від 20.02.2024 відклав підготовче засідання у справі до 12 год 00 хв 06.03.2024.

27.02.2024 заступник керівника Черкаської окружної прокуратури подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно земельних ділянок площею 1,3483 га (кадастровий номер :05:035:0029), площею 0,1084 га (кадастровий номер :05:035:0032), площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0038), площею 0,1737 га (кадастровий номер :05:035:0033), площею 0,2110 га (кадастровий номер :05:035:0039), площею 0,2600 га (кадастровий номер :05:035:0041), площею 0,05 га (кадастровий номер :05:035:0037), площею 0,0499 га (кадастровий номер :05:035:0036), площею 3,0739 га (кадастровий номер :05:035:0045), площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0046).

Заява мотивована тим, що після скерування позовної заяви до суду, земельна ділянка площею 3,2439 га (кадастровий номер :05:035:0040) відповідно до технічної документації із землеустрою поділена на дві земельні ділянки площею 3,0739 га (кадастровий номер :05:035:0045, 22.01.2024 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 53448568) та площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0046, 22.01.2024 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 номер відомостей про речове право 53448187), які на час подачі цієї заяви перебувають у власності Приватного акціонерного товариства «Черкаське ОПАС». Як слідує з матеріалів справи земельна ділянка площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) поділена на 10 земельних ділянок, які на цей час відчуженні на користь третіх осіб. Разом з тим, зміна кадастрового номеру, поділ чи об`єднання земельної ділянки не позбавляє можливості захисту права власності. За доводами прокурора, укладаючи договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.10.2022, площею 5,6152 га, Черкаська міська рада порушила вимоги статті 134 Земельного кодексу України. Отже, поділ земельної ділянки площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) не свідчить про зникнення земельної ділянки як такої, а лише підтверджує той факт, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське ОПАС» не мало наміру використовувати дану земельну ділянку для обслуговування існуючої автостанції, а це лише стало передумовою для «законного» набуття її у приватну власність без проведення земельних торгів. За обставинами цієї справи земельна ділянка комунальної власності площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) протиправно вибула у приватну власність. З метою унеможливлення виникненню у подальшому негативних наслідків відновлення положення, яке існувало до виникнення спірних правовідносин, запобігання відчуженню чи обтяженню зобов`язаннями спірної земельної ділянки, необхідно вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, які були утворені у результаті поділу вказаної вище земельної ділянки.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначає, що згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації у майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є можливість осіб, у власності яких знаходяться спірні земельні ділянки, розпоряджатися ними на власний розсуд, незважаючи на відкрите судове провадження щодо витребування із незаконного володіння земельних ділянок.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункти 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена постанові від 23.10.2019 у справі №927/432/19).

Обранням належного, відповідно до предмета спору заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Предметом позовних вимог у цій справі є вимоги прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) та витребування земельних ділянок у відповідачів, які сформовані в результаті поділу цієї земельної ділянки.

У заяві про забезпечення позову зазначено, що земельна ділянка площею 5,6152 га (кадастровий номер :05:035:0035) поділена на 10 земельних ділянок, які на цей час відчуженні на користь третіх осіб. Після направлення позовної заяви до суду, земельна ділянка площею 3,2439 га (кадастровий номер :05:035:0040) поділена на дві земельні ділянки та 22.01.2024 на одну з них зареєстровано право власності за Приватним акціонерним товариством «Черкаське ОПАС», а друга була відчужена на підставі договору купівлі-продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1».

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, зазначає, що без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичні власники земельних ділянок відповідачі у справі можуть розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час.

Подальша ймовірна передача ділянок у приватну власність, в оренду, зміна їх цільового призначення, поділ чи об`єднання з іншими ділянками ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся суду. Більше того, вчинення будь-яких дій із земельними ділянками до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким ці земельні ділянки можуть бути передані в оренду або іншим чином відчужені.

Тобто, наявність у відповідачів правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірними земельними ділянками на користь третіх осіб.

Суд також зазначає, що невжиття власником земельної ділянки активних дій, які могли би підтвердити його намір відчужити таку земельну ділянку не спростовують висновки про наявність у особи, яка є одноособовим власником можливості вільно розпорядитись своїм майном, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

При цьому сам факт наявності права власності на землю вже свідчить про реальну можливість власника вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном. Суд погоджується з доводами прокурора, що вказані обставини свідчать про реальну можливість відповідачів у будь-який час розпорядитись спірними земельними ділянками.

Крім того, після звернення прокурора із позовом до суду, одна з земельних ділянок вже була відчужена Приватним акціонерним товариством «Черкаське ОПАС» на підставі договору купівлі-продажу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1» (земельна ділянка площею 0,1084 га (кадастровий номер :05:035:0032), а земельна ділянка площею 3,2439 га (кадастровий номер :05:035:0040) поділена на дві земельні ділянки площею 3,0739 га (кадастровий номер :05:035:0045 та площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0046.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову за вимогами майнового характеру можуть бути застосовані у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заявлені прокурором заходи забезпечення позову спрямовані на унеможливлення відчуження земельних ділянок щодо яких існує спір, а також на збереження земельних ділянок у тому стані, який дозволив би захистити відповідне право (у разі якщо суд дійде висновку про його порушення) у спосіб, який визначений законом. Застосування зазначених заходів пов`язується з обставинами, на які прокурор послався в обґрунтування позовних вимог та їм відповідає.

Невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи стосовно спірних земельних ділянок будуть здійснені ті чи інші реєстраційні дії, здійснено її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками, на ній буде розміщено об`єкти нерухомості, її буде відчужено тощо, буде унеможливлено захист або поновлення права, про яке йдеться в позові, в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для відповідача, є меншими з тими негативними наслідками, які можуть настати для позивача в результаті невжиття цих заходів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вищевказані заходи забезпечення позову відповідають статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які запропоновані заявником призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ускладнення чи навіть унеможливлення ефективного захисту та відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду. Запропоновані заходи не призведуть до порушення прав відповідачів та спрямовані на запобігання негативним наслідкам до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили, тому суд дійшов висновку, що заява заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про забезпечення позову про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву про забезпечення позову задовольнити.

2.Накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно земельних ділянок площею 1,3483 га (кадастровий номер :05:035:0029), площею 0,1084 га (кадастровий номер :05:035:0032), площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0038), площею 0,1737 га (кадастровий номер :05:035:0033), площею 0,2110 га (кадастровий номер :05:035:0039), площею 0,2600 га (кадастровий номер :05:035:0041), площею 0,05 га (кадастровий номер :05:035:0037), площею 0,0499 га (кадастровий номер :05:035:0036), площею 3,0739 га (кадастровий номер :05:035:0045), площею 0,1700 га (кадастровий номер :05:035:0046).

Стягувач: Черкаська окружна прокуратура (вулиця Богдана Хмельницького, 60, місто Черкаси, 18010, ідентифікаційний код 02911119).

Боржники: Приватне акціонерне товариство «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» (бульвар Шевченка, 389, місто Черкаси, 18006, ідентифікаційний код 22804012),

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС Черкаси-Смілянська 166/1» (вулиця Сержанта Жужоми, 7, кв.70, місто Черкаси, 18021, ідентифікаційний код 44384745),

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ),

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.І.Кучеренко