СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Харків Справа № 922/1627/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - Бериндя О.О. (поза межами приміщення суду) - свідоцтво ЗП №002276 від 16.07.2019, довіреність №99 від 18.12.2023,

відповідача - Черкасов І.Р. (в залі суду) - ордер АХ №1153681 від 17.10.2023

третьої особи - Кустова Т.В. (поза межами приміщення суду) - адвокат, довіреність №60-15449/23 від 25.12.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Мегабанк" Білої Ірини Володимирівни (вх.№2776Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 у справі №922/1627/22 (суддя Жельне С.Ч., повний текст рішення підписано 23.11.2023)

за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк", м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська овочева фабрика", м.Харків,

про застосування наслідків нікчемності правочинів

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022 АТ "Мегабанк" звернулося до Господарського суд Харківської області з позовом до ТОВ "Харківська овочева фабрика", в якій просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61677709 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу №I, II, 1, 2, 8-:31, 1-го поверху №I, II, 1-:-10, 10а, 11, 11а, 12-:19, 2-го пов. №I, II, 1-:-29, 4-го пов. №I, II, 1-:9 в літ. "Е-4", загальною площею 1.562,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд.10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676971 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення №1, 9-:-51 в літ."Т-1" загальною площею 1.251,7 кв.м, літ. "Я/1-1" загальною площею 15,3 кв.м; літ "Я-1" загальною площею 410,4 кв. м; літ. "Ю/1-1" загальною площею 677,6 кв.м; літ."Л/1-1" загальною площею 41,7 кв. м; літ. "Ц-1" загальною площею 1.339,0 кв. м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд. 10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676477 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. "У-1" загальною площею 840,5 кв. м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд.10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676622 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля "Ж-1" загальною площею 67.899,4 кв. м; нежитлова будівля "И-1" загальною площею 1.185,2 кв. м; нежитлова будівля "К-4" загальною площею 2.128,9 кв. м; нежитлова будівля "АФ-1" загальною площею 33.786,1 кв.м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд. 10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676134 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі Б/1-1 загальною площею 54,9 кв. м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд.10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676325 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі "М-1" загальною площею 182,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд.10;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61676779 від 18.11.2021, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "Харківська овочева фабрика" та проведенням державної реєстрації набутого права власності за АТ "Мегабанк" на нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі "А-1" загальною площею 1.224,8 кв. м; нежитлової будівлі "Б-1" загальною площею 21.644,3 кв. м; нежитлової будівлі "В-1" загальною площею 11.064 кв. м, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Драгомирівська, буд.10.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 у позові відмовлено повністю.

АТ "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Мегабанк" Білої І.В. з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким що прийнято судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин справи, а також при неправильному застосуванні судом норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- правочини, а саме Кредитний договір №2006в/2021 від 18.11.2021, Договір купівлі-продажу нерухомого майна №5811 від 18.11.2021, Договір купівлі-продажу нерухомого майна №5812 від 18.11.2021, Договір купівлі-продажу нерухомого майна №5813 від 18.11.2021, Договір купівлі-продажу рухомого майна від 18.11.2021, Іпотечний договір №20-06в/2021-з від 18.11.2021, Договір застави рухомого майна №20-06в/2021-з-1 від 18.11.2021, Договір поруки №2006в/2021-П від 18.11.2021, є нікчемними, оскільки мають ознаки нікчемності, визначені у ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- існуючі ознаки та обставини вчинення вказаних нікчемних правочинів (кредитного договору, договору купівлі-продажу нерухомого майна, іпотечного договору) вказують на те, що в результаті їх укладання фактично відбувалась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку за кошти банку, які були надані в кредит відповідачу на значний період часу (5 років), що може свідчити про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі. Ще однією ознакою надання переваг є дата початку виплати кредиту - відповідно до графіку це 30.04.2022, тобто через 5 місяців з моменту укладення кредитного договору;

- вважає можливим застосування такого наслідку нікчемності правочину як скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» залишено без руху через відсутність доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги відповідачу, також витребувано матеріали справи №922/1627/22 з Господарського суду Харківської області.

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Мегабанк"; встановлено строк до 22.01.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи до 22.01.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу до розгляду на 21.02.2024. Явку учасників справи визнано не обов`язковою.

22.01.2024 через підсистему "Електроний суд" на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Харківська овочева фабрика" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач зазначає, що доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду, невірного розуміння апелянтом вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи позивача оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

09.02.2024 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа просить задовольнити апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» на рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/1627/22 в повному обсязі.

В судовому засіданні 21.02.2024 приймають участь представники позивача та третьої особи, які навели свої доводи та міркування з приводу апеляційної скарги, та представник відповідача, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення залишити без змін.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, колегія суддів оголосила перерву в судовому засіданні до 27.02.2024, що відображено у відповідній ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024.

Позивач в судовому засіданні 27.02.2024 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач в судовому засіданні 27.02.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Третя особа в судовому засіданні 27.02.2024 підтримала позицію Акціонерного товариства «Мегабанк», вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

23.09.2021 було створено ТОВ "Харківська овочева фабрика", , основний вид діяльності якого - вирощування овочів і баштанних культур, корнеплодів і бульбоплодів.

01.11.2021 протоколом засідання Правління АТ "Мегабанк" №47 вирішено відчужити на користь ТОВ «Харківська овочева фабрика» нежитлові приміщення та рухоме майно, що знаходяться за адресою: м.Харків, вул. Драгомирівська, 10, балансова вартість 153.207.650,22 грн та на праві власності належить банку.

Також 01.11.2021 ТОВ "ХОФ" звернулось до Банку з клопотанням про видачу кредитних коштів у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 6.000.000,00 дол. США на придбання основних засобів, в тому числі, нерухомого майна що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівська, 10 та інші поточні потреби, зі сплатою 3,8% річних, графіком погашення лютий-травень 2023-2026 р.р. по 355.000,00 дол. США.

10.11.2021 Управління кредитування корпоративного бізнесу Банку було надано позитивний висновок по ТОВ "ХОФ" та запропоновано винести на розгляд Кредитного комітету Банку питання щодо надання кредитних коштів на запропонованих позичальником умовах.

12.11.2021 відповідно до протоколу засідання Кредитного комітету Банку №43 прийнято рішення: надати кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 6.000.000,00 дол. США на придбання основних засобів, в тому числі, нерухомого майна що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівська, 10 та інші поточні потреби, зі сплатою 3,8% річних, графіком погашення лютий-травень 2023-2026 р.р. по 355.000,00 дол. США; в якості забезпечення виконання зобов`язань оформити майно, яке придбавається, а саме: нерухоме майно, загальною площею 145.309,10 кв.м, вартістю 126.949.165,02 грн рухоме майно (обладнання тепличного комплексу та інші основні засоби) в кількості 236 одиниць, вартістю 26.258.485,20 грн, а також поруку ОСОБА_1.

18.11.2021 між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківська овочева фабрика» укладено:

- Кредитний договір № 20-06в/2021 між Акціонерним товариством "Мегабанк" (надалі - Кредитодавець, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківська овочева фабрика» (надалі - Позичальник) згідно п.1.1. якого Кредитодавець надає грошові кошти Позичальнику в розмірі 6.000.000,00 дол.США, строком повернення до 17.11.2026, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити 3,8% річних, на умовах та в порядку передбаченому умовами Договору. ;

- Договір поруки №20-06в/2021-П з ОСОБА_1 ;

- Іпотечний договір №20-06в/2021-з, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5811 де предметом іпотеки є нерухоме майно, загальною площею 145.309,10 кв.м., та знаходиться за адресою м.Харків, вул.Драгомирівська,10;

- Договір застави рухомого майна №20-06в/2021-з-1 від 18.11.2021;

- Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5811;

- Договір купівлі - продажу частки нежитлових будівель, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5812;

- Договір купівлі - продажу частки нежитлових будівель, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5813;

На підставі рішення Правління Національного Банку України від 02.06.2022 №261-рш/БТ "Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних" 02.06.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №383 "Про запровадження в АТ «Мегабанк» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким в АТ «Мегабанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Мегабанк», визначені ст.ст. 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", начальнику відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків - Штогріній Ірині Вікторівні (далі - Уповноважена особа).

В подальшому, на підставі рішення Правління Національного Банку України від 21.07.2022 №362-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 №506 "Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк» з 22.07.2022 по 21.07.2025 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Мегабанк» провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно.

Відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Мегабанк» №51-та від 13.06.2022 проводилась перевірка виявлення правочинів, що є нікчемними.

Комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) Банком протягом одного року, та правочинів, вчинених (укладених) Банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до запровадження тимчасової адміністрації було складено Акт № 10 від 13.06.2022, відповідно до якого укладені АТ "МЕГАБАНК" з ТОВ "ХОФ" правочини, а саме: Кредитний договір № 20-06в/2021 від 18.11.2021; Кредитний договір №20-06в/2021 від 18.11.2021; Договір поруки №20-06в/2021-П від 18.11.2021 з ОСОБА_1 ; Іпотечний договір №20-06в/2021-з від 18.11.2021; Договір застави рухомого майна №20-06в/2021-з-1 від 18.11.2021; Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 18.11.2021, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5811; Договір купівлі-продажу частки нежитлових будівель від 18.11.2021, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5812; Договір купівлі - продажу частки нежитлових будівель від 18.11.2021, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5813; Договір купівлі-продажу майна від 18.11.2021,мають ознаки нікчемності, визначені пп. 3, 6 ч. 3ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

АТ «Мегабанк» зазначено, що існуючі ознаки та обставини вчинення вказаних нікчемних правочинів (кредитного договору, договору купівлі-продажу нерухомого майна, іпотечного договору) вказують на те, що в результаті їх укладення фактично відбулась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку за кошти банку, які були надані в кредит відповідачу на значний період часу (5 років), що може свідчити про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі.

Згідно з умовами кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 6.000.000,00 доларів США з конвертуванням кредитних коштів в національну валюту на строк з 18.11.2021 по 17.11.2026 під 3,8% річних. Тобто кредитні кошти надані на значний період часу (5 років) та безпідставно встановлено відстрочку у поверненні основної суми боргу (термін погашення першого платежу у розмірі 1.175.000,00 грн по тілу кредиту встановлено до 31.01.2023), що значно погіршило фінансове становище Банку та призвело до віднесення його до категорії проблемних. На переконання позивача, фактично відчуження майна банку за договором купівлі - продажу, призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок - прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 рішення №261-рш/БТ «Про віднесення АТ "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних» та рішення від 21.07.2022 №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».

АТ «Мегабанк» 18.07.2022 направило на адресу ТОВ «ХОФ» повідомлення про нікчемність правочинів №467-ТА, яким вимагало повернути у власність АТ «Мегабанк» нерухоме та рухоме майно, що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівське, 10. Зазначене повідомлення було залишено відповідачем без задоволення.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "ХОФ" про застосування наслідків нікчемності правочинів шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В свою чергу відповідач проти позову заперечував, з огляду на те, що договори укладені на поточних ринкових умовах, товариство не отримало жодних переваг для їх укладення, договори не містять ознак нікчемності, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків і є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку, а доводи позивача є необґрунтованими.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 у справі №922/1627/22 в задоволенні позову відмовлено повністю. Господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження його вимог, не знайшов наявність законних та обґрунтованих підстав вважати, що зазначені позивачем правочини містять визначені п.3, п.6, п.7 ч. 3 ст.38 Закону №4452-VI підстави вважати їх нікчемними. Також не знайшло свого підтвердження і твердження позивача, що відчуження майна банку за договорами купівлі-продажу призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок до прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 рішення №261-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорію неплатоспроможних» та рішення від 21.07.2022 №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк». Позов про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом скасування рішень про державну реєстрацію не відповідає наведеним положенням статті 216 ЦК України, тому задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом спору в цій справі є застосування наслідків нікчемності правочинів, що були укладені між Акціонерним товариство «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківська овочева фабрика», на підставі статті 216 Цивільного кодексу України.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - Фонд) відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Аналіз функцій Фонду, викладених у статтях 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить про те, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов`язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

Частинами 2, 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною 2 статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини першої статті 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом частини другої статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (частина п`ята статті 216 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, узяв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним узяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди; 4) банк здійснив оплату кредитору або виконав вимоги кредитора, строк яких на дату виконання правочину не настав, що спричиняє або може спричинити надання переваг одному кредитору перед іншими в частині задоволення вимог, або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк узяв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо), умови якого передбачають платіж чи передачу майна банку як забезпечення виконання грошових вимог до банку та/або зобов`язань третіх осіб, у порядку, іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому бан

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування позову Акціонерним товариством «Мегабанк» зазначено, що кредитний договір, договори купівлі-продажу нежитлових приміщень та частки нежитлових будівель, іпотечний договір, договір застави та договір поруки від 18.11.2021 є нікчемними, оскільки мають ознаки нікчемності, визначені у ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема:

- п.3 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди;

- п.6 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

На думку Акціонерного товариства «Мегабанк» в результаті укладення вищевказаних договорів відбулась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку за кошти банку, які були надані в кредит на значний період часу (5 років) з безпідставно встановленою відстрочкою у поверненні основної суми боргу по тілу кредиту, що значно погіршило фінансове становище Банку та призвело до віднесення його до категорії проблемних. Означене свідчить про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення Банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі.

За твердженнями позивача, фактично відчуження майна банку за договором купівлі-продажу призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок - до прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 рішення №261-рш/БТ "Про віднесення АТ "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних" та рішення від 21.07.2022 №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Мегабанк".

Колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із вищевказаною позицією Акціонерного товариства «Мегабанк», враховуючи наступне.

Для оцінки нікчемності договорів відповідно до пункту 3 та 6 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" слід встановити, зокрема, чи укладені спірні правочини на умовах, які не є поточними ринковими умовами, чи укладені правочини на умовах, які передбачають надання переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно п.3 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" поточними ринковими умовами не вважаються:

прийняття меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів;

придбання в особи майна низької якості чи за завищеною ціною;

здійснення інвестиції в цінні папери суб`єкта, яку банк не здійснив би в інше підприємство;

оплата товарів і послуг, наданих особою за цінами, вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані;

продаж особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі;

нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком особам, які є меншими, ніж звичайні;

нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від осіб, які є більшими, ніж звичайні.

Щодо укладених між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ХОФ» Договорів купівлі-продажу від 18.11.2021, то відповідно до умов договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5811 продаж нерухомого майна вчинено за суму (ціну) 7.442.756, 22 грн, без ПДВ; договору купівлі-продажу частки нежитлових приміщень, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5812 продаж нерухомого майна вчинено за суму (ціну) 59.753.204,40 грн без ПДВ; договору купівлі-продажу частки нежитлових приміщень, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №5813 продаж нерухомого майна вчинено за суму (ціну) 59.753.204,40 грн без ПДВ; договору купівлі-продажу рухомого майна від 18.11.2021 продаж рухомого майна здійснено за ціною 26.258.485,20 грн без ПДВ.

Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сабо Макро» визначено ринкову вартість нерухомого майно, загальною площею 145309,10 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівська, 10 у розмірі 126.524.700,00 грн, вартість рухомого майна в кількості 236 одиниць, що знаходяться за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівська, 10 у розмірі 26.183.000,00 грн.

В той же час ТОВ «ХОФ» придбало у АТ «Мегабанк» рухоме майно за ціною 26.258.485,20 грн та нерухоме майно за суму 126.949.165,02 грн, що відповідає ринковій вартості згідно даних Звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Сабо Макро». Тож продаж предмету договору купівлі-продажу від 18.11.2021 відбувся за ціною, що перевищує ринкову вартість відповідного майна.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що Акціонерним товариством «Мегабанк» не надано до суду доказів про наявність можливості продажу вказаного майна за вищою вартістю іншій особі.

Що стосується процентної ставки за кредитом №20-06в/2021 від 18.11.2021, то останню визначено на рівні 3,8% річних.

В той же час, згідно офіційної кредитної та фінансової статистики Національного банку України середньозважена процентна ставка за кредитами, виданим нефінансовим корпораціям в доларах у вересні 2021 року складала 3,55%.

При цьому, позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтувань, не доведено обставин, не зазначено фактів та не надано доказів того, що умови кредитного договору, укладеного між АТ "Мегабанк" та ТОВ "ХОФ", передбачають надання відповідачу переваг (пільг), яких саме переваг/пільг, в порівнянні з ким/чим у ТОВ "ХОФ" є переваги/пільги, а також не наведено причинно-наслідкового зв`язку, як укладення кредитного договору могло вплинути на визнання банку неплатоспроможним або спричинити неможливість виконання грошових зобов`язань перед іншими клієнтами банку.

Зважаючи на вищевикладене, процентна ставка за кредитним договором №20-06в/2021 від 18.11.2021 в розмірі 3,8% річних є такою, що перевищує середньозважену ставку за кредитами, виданим нефінансовим корпораціям в доларах у вересні 2021 року.

Тож, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОФ» отримало кредит на ринкових умовах і в даному випадку відсутні підстави вважати, що Акціонерне товариство «Мегабанк» під час укладання кредитного договору передбачило процентну ставку, яка була б меншою ніж звичайна.

При цьому, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №20-06в/2021 від 18.11.2021 відповідно до якого Акціонерним товариством «Мегабанк» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківська овочева фабрика» кредит в сумі 6.000.000,00 грн доларів, відповідачем з метою забезпечення виконання зобов`язань в іпотеку надано нежитлові приміщення, будівлі, загальною площею 145309,10 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Харків, вул.Драгомирівська, 10 загальною вартістю 126.949.165,00 грн, та рухоме майно вартістю 26.258.485,20 грн.

Умовами іпотечного договору №20-06в/2021-з від 18.11.2021 передбачено, що договором забезпечується обтяження будь-якого збільшення основного зобов`язання та процентів за ним. Таке збільшення не потребує укладання договору про внесення змін до цього Договору (п.1.1. іпотечного договору).

Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями та складовими частинами. У разі здійснення будь-яких поліпшень Предмету іпотеки (в тому числі реконструкції, перепланування, надбудови чи прибудови до Предмету іпотеки), право іпотеки за цим Договором поширюється на все майно, яке утворилось внаслідок здійснення таких поліпшень, в тому числі на об`єкти незавершеного будівництва, незалежно від того, хто є їх власником, на кожному етапі їх будівництва та на новостворене нерухоме майно після завершення будівництва. До складу Предмету іпотеки входить майно, приєднане Іпотекодавцем до головної речі, що є Предметом іпотеки, після передачі її в іпотеку за цим Договором.

У разі якщо Іпотекодавцем Предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить Іпотекодавцеві на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються Предметом іпотеки відповідно до цього Договору.

Іпотека, передбачена цим Договором, поширюється на Предмет іпотеки разом з усіма існуючими та майбутніми майновими та іншими правами, що відносяться до Предмету іпотеки (п.1.2. іпотечного договору).

За рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи вимоги щодо сплати: - суми боргу за кредитом; - суми процентів; - комісійної винагороди; - неустойки; - іншої заборгованості (п.1.3. іпотечного договору). .

За рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель також має право задовольнити свою вимогу у повному обсязі щодо: - відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов цього Договору; - стягнення неустойки за цим Договором; - відшкодування витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим оцінювачам та/або експертам, на оформлення права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки (якщо Іпотекодержатель вирішить залишити Предмет іпотеки у своїй власності), витрати на організацію продажу Предмета іпотеки (якщо Іпотекодержатель вирішить здійснити продаж Предмету іпотеки від свого імені), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів, інших витрат у разі їх виникнення тощо; - відшкодування витрат щодо утримання і збереження Предмета іпотеки; - відшкодування витрат щодо страхування Предмета іпотеки.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що умови іпотечного договору №20-06в/2021-з від 18.11.2021 містять всі істотні умови визначені Законом України "Про іпотеку" для такого виду правочину.

Наведені вище обставини не дозволяють стверджувати про прийняття Акціонерним товариством «Мегабанк» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОФ» меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів.

Позивачем не надано до суду доказів того, що з іншими контрагентами/позичальниками банку укладено договори, умовами яких передбачено надання в забезпечення предметів застави вартість яких перевищує суму кредитного зобов`язання.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що Акціонерним товариством «Мегабанк» не надано належних та допустимих доказів того, що кредитний договір, договір купівлі-продажу нерухомого майна, іпотечний договір від 18.11.2021 не відповідають поточним ринковим умовам або останні є такими, що передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Позивачем не наведено обґрунтувань, не доведено обставин, не зазначено фактів та не надано доказів того, що умови кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачають надання відповідачу переваг (пільг), яких саме переваг/пільг, в порівнянні з ким/чим у ТОВ "ХОФ" є переваги/пільги, а також не наведено причинно-наслідкового зв`язку, як укладення кредитного договору могло вплинути на визнання банку неплатоспроможним або спричинити неможливість виконання грошових зобов`язань перед іншими клієнтами банку.

В свою чергу, інформація, викладена в акті Акціонерного товариства «Мегабанк» №10 від 11.07.2022, що існуючи ознаки та обставини вчинення договорів вказують на те, що в результаті їх укладення фактично відбулась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку за кошти банку, які були надані в кредит на значний період часу, що свідчить про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг, є такими, що прямо суперечать матеріалам справи.

В даному випадку, Акціонерне товариство «Мегабанк» надало кредит на ринкових умовах із процентною ставкою 3,8% річних (сплата якої позичальником за весь період кредитування дозволяє Банку отримати стійкий дохід), вказаний кредит забезпечено іпотекою, що дозволяє Банку в разі неналежного виконання позичальником своїх обов`язків за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, кінцевим результатом чого буде повернення спірного нерухомого майна у власність Банку.

Отже, жодних негативних наслідків в результаті укладання вищевказаних правочинів, для Акціонерного товариства «Мегабанк» судом не встановлено та не доведено позивачем.

При цьому, дата початку повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківська овочева фабрика» кредиту з відстрочкою у поверненні основної суми боргу також не може вважатись наданням переваг відповідачу, оскільки зазначена умова договору не є такою, що суперечить вимогам діючого законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, Акціонерним товариством «Мегабанк» не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-77 ГПК України фактів, які би свідчили про нікчемність кредитного договору, договорів купівлі-продажу нерухомого майна і рухомого майна та іпотечного договору від 18.11.2021 з підстав, передбачених п.п. 3, 6 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Жодних інших підстав, які би свідчили про нікчемність кредитного договору, договорів купівлі-продажу нерухомого майна і рухомого майна та іпотечного договору від 18.11.2021, матеріали справи не містять.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22, визнано протиправним та скасовано рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 "Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних".

Наведене вище свідчить про безпідставність доводів позивача, що відчуження майна банку за договором купівлі-продажу призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок до прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 рішення №261-рш/БТ "Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних" та рішення від 21.07.2022 №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у численних справах, основною складовою права на судовий захист, є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, в силу положень ст.55 Конституції України звернення до суду з позовом, незалежно від його обґрунтованості, є суб`єктивним правом особи, що є проявом конституційного принципу забезпечення доступу до правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника

Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Крім того Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як вже зазначалось вище, Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОФ» про застосування наслідків нікчемності правочинів шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за ТОВ "ХОФ" та проведення державної реєстрації набутого права власності за АТ"Мегабанк" .

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що в силу положень ст.ст.215-216 Цивільного кодексу України у разі нікчемності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Отже, скасування рішень про державну реєстрацію є самостійним способом захисту права, та є відмінним від заявленої позивачем вимоги про застосування наслідків нікчемності правочинів, відмінним є і правове регулювання таких спорів.

За вказаних обставин, позов про застосування наслідків нікчемності правочинів шляхом скасування рішень про державну реєстрацію не відповідає положенням статті 216 ЦК України, тому задоволенню не підлягає, про що було слушно зауважено судом першої інстанції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.09.2022 у справі №911/1232/21.

Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 у справі №922/1627/22 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Мегабанк" Білої Ірини Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 у справі №922/1627/22 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.03.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця