ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р. Справа № 916/5511/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси (65110, м. Одеса, вул. Банківська, 1-Б; ),

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Петровський (65085, м. Одеса, вул. Петровського, буд. 13; ),

про стягнення 306844,24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Козачок О.В. самопредставництво;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Петровський про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 406844,24 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 справу № 916/5511/23 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

21 грудня 2023 року до суду від позивача у справі надійшло уточнення позовної заяви.

Вказане уточнення позовної заяви суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2023 прийнято позовну заяву Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5511/23. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 30.01.2024 о 09:40 год.

Ухвалою суду від 30.01.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/5511/23. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2024 о 15:10 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 22.02.2024 о 15:10 год.

08 лютого 2024 року до суду від позивача у справі надійшло клопотання, в якій позивач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Петровський на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 100000,00 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою суду від 22.02.2024 закрито провадження у справі № 916/5511/23 в частині стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 100000,00 грн.

Представники відповідача у судове засідання 12.02.2024 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 12.02.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що між Комунальним підприємством Теплопостачання міста Одеси (надалі - позивач або теплопостачальна організація) і Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Петровський (надалі - відповідач або споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії № 3401 від 01.11.2006 (надалі - Договір), згідно якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, теплова енергія постачається споживачу на опалювання на об`єкт по вул. Петровського, 13, в обсягах згідно Додатку № 1 до цього договору.

Підпунктом 3.2.2. п. 3.2. Договору встановлено, що споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

За умовами п. 4.2. Договору, до обов`язків теплопостачальної організації відноситься, зокрема: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах, згідно з додатком № 1; повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла.

Облік споживання теплової енергії на опалення на об`єкт Петровського, 13, визначається розрахунковим способом (п. 5.1 Договору).

Відповідно до умов п.п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. Договору, розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу 179,12 грн за 1 Гкал. діючого на момент укладання договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

При цьому, п. 6.6. Договору встановлено, що перераховані споживачем платежі зараховуються згідно призначення платежу зазначеного в банківських документах, а в разі відсутності такого зазначення в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, потім поточні платежі.

За змістом п.п. 10.1., 10.4. Договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2007. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

В Додатку 1 до Договору сторонами, зокрема, визначено: адресу об`єкту споживача, якою є Петровського, 13, ОСББ «Петровський»,.

Нарахування за спірний період здійснювались згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

У зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП № 1943 від 07.11.2016 Постановою № 1390 від 09.11.2017 з 07.11.2017 тариф на теплову енергію для потреб населення з 01.12.2016 складав 1211,268 грн (з ПДВ) за 1 Гкал.

З 18.03.2020 відповідно до Постанови НКРЕКП від 17.03.2020 № 633 Про внесення змін до постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.01.2020 № 91, з 18.03.2020 при нарахуванні за реалізовану теплову енергію споживачам застосовувався тариф у розмірі 1474,69 грн за 1 Гкал. (з ПДВ).

Постановою НКРЕКП № 2258 від 30.11.2020 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 січня 2020 № 91 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству Теплопостачання міста Одеси тариф з 01.12.2020 становив 1813,944 грн (з ПДВ) за 1 Гкал для потреб населення.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07.07.2021 № 1085 «Про затвердження змін до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» внесено зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308.

Відповідно до внесених змін, КП «Теплопостачання міста Одеси» з липня 2021 року знаходиться під регулюванням Одеської обласної адміністрації.

Так, виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.12.2021 було прийнято рішення № 395 про встановлення Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» нових тарифів.

Окремо було зазначено, що з огляду на положення Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021 2022, укладеного 30.09.2021 на період опалювального сезону 2021-2022 для споживачів категорії населення застосовується тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання на рівні, встановленому КП Теплопостачання міста Одеси Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 30.11.2020 № 2258 Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 14.01.2020 № 91 у розмірі 1813,94 грн за 1 Гкал.

Нові тарифи встановлює та оприлюднює на офіційному вебсайті Виконавчий комітет Одеської міської ради, вони не є предметом узгодження між Теплопостачальною організацією та Споживачем, нарахування з застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної у відповідному Рішенні про встановлення тарифу.

На виконання умов договору Комунальне підприємство постачало теплову енергію Споживачу. Проте, в порушення своїх обов`язків, відповідач за спожиту теплову енергію частково не сплачував, внаслідок чого за період з листопада 2018 року по жовтень 2023 року включно виникла заборгованість в розмірі 406844, 24 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, якій додається до позову (т.1, а.с. 23-25).

Для здійснення оплати вартості спожитої відповідачем у спірному періоді теплової енергії позивачем були складені та виставлені відповідачу наступні рахунки-фактури (т.1,а.с.29-51)

03 серпня 2023 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 13.03.04-617 з вимогою невідкладно здійснити оплату існуючої заборгованості в розмірі 506844,24 грн, разом з актом звіряння розрахунків за договором. Зазначена претензія отримана відповідачем 14.08.2023, проте залишена без відповіді та належного реагування.

В подальшому, між КП ТМО та ОСББ Петровський був підписаний акт звіряння розрахунків від 16.11.2023, яким підтверджується сума заборгованості у розмірі 406844,24 грн (т.1, а.с. 26-28).

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі у розмірі 406844,24 грн..

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, теплова енергія постачається споживачу на опалювання на об`єкт по вул. Петровського, 13, в обсягах згідно Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання встановлено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 3 ст. 24, ч. 2, ст. 25 Закону України „Про теплопостачання, основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання приладів комерційного обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані: при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством; забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п. 6.4 Договору, кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Згідно акту звіряння розрахунків № 3401 від 16.11.2023 (т.1, а.с. 26-28), сторони підтвердили, що станом на 01.11.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію становить 406844,24 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, судом встановлено, що за період з листопада 2016 року по жовтень 2023 року, відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання щодо оплати наданих послуг, внаслідок чого у нього наявний борг перед позивачем в сумі 406844,24 грн.

Разом з тим, під час розгляду справи, 08 лютого 2024 року до суду від позивача у справі надійшла заява, в якій позивач просив суд прийняти відмову від позову в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою від 06.02.2024 суд, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрив провадження у справі № 916/5511/23 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 100000,00 грн.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 306844,24 грн, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 306844,24 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Куруючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Петровський (65085, м. Одеса, вул. Петровського, буд. 13; ) на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси (65110, м. Одеса, вул. Банківська, 1-Б; ) суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 306844,24 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 6102,66 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 27 лютого 2024 р.

Суддя Нікітенко С.В.