ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2024 р. Cправа № 902/1038/23

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського , буд. 1Д, м. Київ, 01001; вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до: Фермерського господарства "Дуби" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України (вул. Грушевського,12/2 м. Київ, 01008)

про стягнення заборгованості

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вулиця Антоновича, будинок 127, м. Київ, 03150)

про стягнення заборгованості

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Рой В.Л.

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: Горобець Д.Г.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України: не з`явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України": не з`явився

В С Т А Н О В И В :

04.08.2023 Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фермерського господарства "Дуби" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 4711079,65 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1038/23) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.08.2023 відкрито провадження у справі № 902/1038/23. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.09.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про підготовчого судового засідання на 03.10.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Суд зазначає, що представниками відповідачів подано до суду відзиви на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/9179/23 від 29.03.2023 та вх. № канц. 01-34/9256/23 від 02.10.2023), зі змісту яких слідує, що останні просять суд залишити позовну заяву без розгляду (п.8 ч.1 ст. 226 ГПК України), оскільки, за доводами останніх порушено об`єднання позовних вимог у даній справі, а саме, відбувається стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованість в порядку регресу.

Суд заслухавши доводи присутніх представників сторін дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Поряд з цим, в судовому засіданні судом було розглянуто клопотання представника позивача про залучення до участі у справі Міністерство фінансів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, мотивуючи це тим, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором № 41131241-КД-1 від 18.04.2022, в тому числі стягнення суми гарантії, сплаченої гарантом Міністром фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (на підставі договору про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.022), рішення суду в даній справі може вплинути на права та обов`язки такої особи, а тому існує необхідність залучити до участі у справі Міністерство фінансів України в якості третьої особи.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи суд дійшов висновку про залучення у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України.

За наслідками проведеного судового засідання суд дійшов висновку про продовження підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення розгляду справи, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 03.10.2023 повідомлено учасників справи про судове засідання по суті, що відбудеться 18.10.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача, представник третьої особи не з`явився про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 03.10.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 18.10.2023 повідомлено учасників справи про судове засідання по суті, що відбудеться 07.11.2023.

24.10.2023 через електронний суд до суду надійшли пояснення третьої особи по суті спору, в яких просить суд залучити до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України". (вх. № канц.01-34/10004/23).

06.11.2023 від представника відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив (вх. № канц.01-34/10416/23), які долучені судом до матеріалів справи.

07.11.2023 через електронний суд до суду надійшло клопотання представника відповідача 2 про відкладення судового засідання та продовження строку на проведення підготовчого судового засідання на 30 днів (вх. № канц.01-34/10416/23).

У судове засідання 07.11.2023 з`явився представник позивача, інші учасники не з`явились про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 18.10.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд задовольнив клопотання третьої особи від 24.10.2023 про залучення до участі у справі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Щодо клопотання представника відповідача 2 від 07.11.2023 про відкладення судового засідання та продовження строку на проведення підготовчого судового засідання на 30 днів, суд дійшов висновку відмовити в задоволені клопотання в частині продовження підготовчого судового засідання на 30 днів, та задовольнити в частині відкладення судового засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.11.2023 засобами електронного суду надійшли пояснення третьої особи, щодо позову та розгляд справи без участі представника АТ "Укрексімбанк" (вх. № канц. 01-34/11023/23).

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача 2, представники третіх осіб не з`явились про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 13.11.2023.

У судовому засіданні представник відповідача 2 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки, бажає ознайомитись з поясненнями третьої особи щодо позову від 20.11.2023 та надати свою письмову думку, щодо вказаного клопотання. Представник позивача заперечив проти відкладення судового засідання, та вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті, оскільки всі докази, документи та пояснення надані суду.

За результатами проведеного судового засідання, вислухавши позиції сторін, суд дійшов висновку задоволити клопотання представника відповідача 2 про відкладення судового засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

28.11.2023 засобами електронного суду надійшла заява представника позивача про зміну предмету позову та про розподіл судових витрат (вх. № канц. 01-34/11404/23)

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача 2, представники третіх осіб не з`явились про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 22.11.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд задовольнив заяву представника позивача про зміну предмету позову та про розподіл судових витрат. У зв`язку із чим, позивач просить суд стягнути солідарно з Фермерського господарства "Дуби" (22250, Вінницька обл., Погребищенський р-н, село Спичинці, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість яка виникла за кредитним договором № 41131241-КД-1 від 18.04.2022, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1884431,86 грн. Стягнути з Фермерського господарства "Дуби" (22250, Вінницька обл., Погребищенський р-н, село Спичинці, ) на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість яка виникла за кредитним договором № 41131241-КД-1 від 18.04.2022, а саме: заборгованість в порядку зворотної вимоги (регресу) за сплаченою гарантією у розмірі 2826647,79 грн.

У зв`язку із задоволенням вказаного клопотання представник відповідача заявив у судовому засіданні усне клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки, бажає ознайомитись заявою представника позивача від 28.11.2023 про зміну предмету позову та розподіл судових витрат, та надати свою письмову думку, щодо вказаного клопотання. Представник позивача заперечив проти відкладення судового засідання.

За результатами проведеного судового засідання, вислухавши позиції сторін, суд дійшов висновку задоволити клопотання представника відповідача 2 про відкладення судового засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

12.12.2023 від представника відповідача 2 надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № канц. 01-34/11943/23), яке долучене судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача 2, представники третіх осіб не з`явились про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 22.11.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд ухвалив залишити без розгляду клопотання представника відповідача 2 від 12.12.2023 про витребування доказів, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті на 18.01.2024 про що винесено відповідну ухвалу 14.12.2024.

Разом з тим, судове засідання у справі №902/1038/23 призначене на 18.01.2024 о 12:30 год. не відбулось у зв`язку з оголошеною у Вінницькій області повітряною тривогою, про що зазначено в службовій записці секретаря судового засідання від 18.01.2024.

Враховуючи те що судове засідання не відбулось, з незалежних від суду та сторін обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання на іншу дату та час.

Ухвалою суду від 18.01.2024 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 20.02.2024.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача 2.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, при цьому про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлена ухвалою суду від 23.01.2024.

Представники третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" не з`явились, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 18.01.2024.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі "Kudla v. Poland" заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі "Vernillo v. France" заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі "Frydlender v. France" заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі "Wierciszewska v. Poland" заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі "Capuano v. Italy" заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким "Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання "розумного строку", під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття "розумний строк" та "своєчасний розгляд" застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття "розумний строк" вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

Представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі (з урахуванням заяви про зміну предмету позову), просить їх задовольнити.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення з Фермерським господарством «Дуби» (відповідач 1, позичальник) кредитного договору №41131241-КД-1 від 18.04.2022 (шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису), у забезпечення зобов`язань за яким між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач 2, поручитель) укладено договір поруки №41131241-ДП-1/1 від 18.04.2022.

У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 (позичальник) умов кредитного договору №41131241-КД-1 від 18.04.2022, банк звернувся до відповідачів 1, 2 з позовом про солідарне стягнення 1 884 431,86 грн - заборгованість за тілом кредиту; та про стягнення з відповідача 2 826 647,79 грн - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

Позиція відповідачів є ідентичними за своїм змістом, що викладені у відзивах на позовну заяву, де доводи останніх зводяться до наступного: до Банку від Міністерства не перейшло право регресу/вимоги за Договором гарантії на суму 2 826 647, 79 грн до відповідачів; Банк не мав права звернутися з позовною вимогою до відповідачів щодо солідарного стягнення заборгованості за регресним зобов`язанням, що випливає з Кредитного договору та Договору гарантії, оскільки до нього не перейшло матеріальне право вимоги, а надані були виключно процесуальні права Гаранта. Банк не подавав позовну заяву від імені Міністерства, про що чітко вказано в позовній заяві; Положення Договору гарантії не містять вказівок на відступлення Міністерством Банку права вимоги/регресу до відповідачів за Кредитним договором, а лише уповноважують Банк на вчинення процесуальних дій від імені Міністерства і відповідно саме Міністерство повинно було звернутися з позовом щодо стягнення заборгованості за регресним зобов`язанням, або ж Банк як представник останнього.

Позовна вимога Банку щодо солідарного стягнення заборгованості за регресним зобов`язанням, що випливає з Договору гарантії не підлягає задоволенню, оскільки порука Відповідача-2 не охоплювала правовідносини між Гарантом, Банком та боржником та які випливають з договору гарантії.

Заявлені позивачем суми до солідарного стягнення з відповідачів не підтверджуються належними, достатніми та достовірними доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити, в тому числі і на цій підставі.

Поряд з цим, за доводами відповідачів позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, фактично не міг усунути недоліки позовної заяви, адже встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог ГПК України не передбачено, то позовна заява у цій справі повинна бути залишена без розгляду місцевим господарським судом.

Позиція позивача щодо відзиву відповідача 2 міститься у відповіді на відзив де доводи останнього зводяться до наступного: поручителем надано поруку з урахуванням Державної гарантії, а тому посилання відповідача-2 щодо відсутності відповідальності за сплаченою гарантією не відповідають дійсним обставинам справи та наявним правовідносинам сторін. Крім того зазначає, що звертаючись із позовом до суду, позивачем на підтвердження позовних вимог надано виписки за рахунками відповідача-1, де вказаними виписками підтверджується наявність та розмір заборгованості за кредитним договором. Крім того, наданими виписками підтверджується виплата гарантії у сумі 2 826 647,79 грн.

Представником відповідача 2 подано до суду заперечення щодо відповіді на відзив, де останнім з поміж іншого вказано, що договором гарантії не передбачено перехід матеріального права регресу вимоги за договором гарантії від Міністерства до Банку, а лише уповноважило Банк вчиняти певні процесуальні дії від імені Міністерства. Вимога Банку щодо солідарного стягнення заборгованості за регресним зобов`язанням, що випливає з Договору гарантії не підлягає задоволенню, оскільки порукою відповідача 2, не охоплювала правовідносини між Гарантом, Банком та боржником, та які випливають з договору гарантії. Поряд з цим зазначає, що у відповіді на відзив позивач жодним чином не спростовує викладені у відзиві доводи щодо відсутності в матеріалах справи доказів реальної заборгованості відповідача -1. Зокрема вказує, що в матеріалах справи відсутні докази погашення Міністерством фінансів України на користь Банку суми, яку Банк стягує в порядку регресу.

В матеріалах справи міститься пояснення третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" зі змісту яких слідує, що останнє позов підтримує в повному обсязі.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 24.05.2022 між АТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк) та ФГ "Дуби" (далі - Позичальник) було укладено Кредитний Договір №41131241-КД-1 (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 5 000 000,00 грн (п. А.2. Кредитного договору) із терміном повернення 01.10.2024 (п.п. А.3., 1.2., 2.2.3. Кредитного договору).

Пунктом 6.1. Кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

18.04.2024 між Банком та Позичальником також була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору відповідно до підпункту "а" п. 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, Позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,13% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%, але не більше Індекс UIRD (12 міс) + 7% (обмеження встановлюються на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів Позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової проценти ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Як зазначає позивач, п. 2.7. Додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в Додатку 1 (Графік погашення кредиту), що с невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок 3667 (п. А.4. Кредитного Договору).

Згідно із п. 2.10. Додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних.

Також, позивач зазначив, що 18.04.2024. між Банком та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) було укладено Договір Поруки № 41131241-ДП-1/1, предметом якого є надання поруки Поручителем за виконання зобов`язань Позичальника, які випливають з Кредитного договору (п.1.1. Договору поруки).

Крім того, 30.09.2022 між Банком та Позичальником підписано Договір про внесення змін до Кредитного договору №41131241-1, яким зокрема, сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед Банком за Кредитним договором на наступних умовах:

Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі 4 928 049,00 грн.

Сторони дійшли згоди продовжити строк користування Позичальником кредитними коштами та встановити кінцевий термін повернення кредиту та сплати процентів за його користування 01.04.2023 (включно).

Поряд з цим 30.09.2022 між Банком та відповідачем 2 ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін до договору поруки № 41131241-ДП-1/1 від 18.04.2022, яким погоджено: укладенням цього Договору про внесення змін Поручитель надає свою згоду на внесення змін до Кредитного договору № 41131241- КД-1 від 18.04.2022 року (далі - Кредитний договір), укладеного між ФГ «Дуби», код в , місцезнаходження: 22250, Україна, обл. Вінницька, р-н Погребищенський, с. Спичинці, (далі - Позичальник) та Кредитором, відповідно до договору про внесення змін від 10.09.2022 до Кредитного договору та додаткової угоди від 30.09.2022 до кредитного договору, та підтверджує надану Поручителем поруку (солідарну в повному обсязі) згідно Договору поруки № 41131241-ДП-1/1 від 18.04.2022 року (далі - Договір поруки), в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Кредитним договором, з урахуванням зміни його умов, в тому числі згідно договору про внесення змін від 30.09.2022 до Кредитного договору та додаткової угоди від 30.09.2022 до Кредитного договору.

Поручитель свідчить, що він ознайомлений з умовами та змістом Кредитного договору та договорів, що забезпечують його виконання, а також з усіма змінами та доповненнями до Кредитного договору, в тому числі згідно договору про внесення змін від 30.09.2022 до Кредитного договору та додаткової угоди від 30.09.2022 до Кредитного договору, і заперечень щодо них не має.

05.04.2022 між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем, що діяв від імені Держави за дорученням Кабінету Міністрів України (далі - Гарант) та АТ КБ 'ПРИВАТБАНК" було укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55, відповідно до п.2.1. якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара (АТ КБ "ПРИВАТБАНК") безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. Відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п.5.1. Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

За змістом п.5.5. Договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара ССТ (Сума сплати за гарантією) згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору та на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії.

Згідно із п.6.1. Договору гарантії у разі здійснення гарантом виплати ССГ за будь - яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненної гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки.

Відповідно до п.6.2. Договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 6-1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та вимог, передбачених пунктами 6.1. та 6.3. цього договору, Бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується: застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8. цього договору за таким проблемним кредитом (п.6.2.1. Договору гарантії); здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяву про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (п. 6.2.2. Договору гарантії).

Позивач зауважив, що згідно з п. 6.8. Договору гарантії на суму простроченої заборгованості перед бюджетом Бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої простроченої заборгованості перед бюджетом.

Згідно із п. 6.9. Договору гарантії пеня нараховується з дати виникнення простроченої заборгованості перед бюджетом за проблемним кредитом до дати погашення такої заборгованості (включно) або до дати, яка настає через 6 календарних місяців з дати здійснення гарантом виплати відповідної ССГ (включно), залежно від того, яка з дат настає раніше.

19.04.2022 на поточний рахунок Позичальника відповідача 1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 000 000,00 грн, підтверджується копіями виписки по рахунку.

В подальшому, 02.02.2023 позивачем було направлено до ФГ "Дуби" повідомлення про розірвання Кредитного договору з вимогою до 04.03.2023 здійснити погашення заборгованості в повному розмірі.

07.04.2023 Позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "УКЕКСІМБАНК" (Агента) вимога на сплату за гарантією №135 на суму 3768863,72 грн.

08.05.2023 Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 2826647,79 грн.

10.05.2023 позивачем було направлено повідомлення до ФГ "Дуби" про надсилання вимоги гаранту №135 від 07.04.2023.

Таким чином, з урахуванням гарантійних витрат Гаранта, позивач вважає, що заборгованість ФГ "Дуби" перед АТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором становить 4 711 079,65 грн

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 19.04.2022 АТ КБ „Приватбанк" на виконання зобов`язань за кредитним договором було перераховано на рахунок ФГ „Дуби" кредитні кошти у розмірі 5 000 000,00 грн, що підтвержєується копіями виписки по рахунку 8249 та платіжним дорученням № DN16V0419B01X7 1 від 19.04.2022.

Проте, як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем 1, останній прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, виданих Банком згідно кредитного договору та сплати процентів не виконав, у зв`язку з чим, Банком було реалізоване право на дострокове розірвання кредитного договору.

З викладених обставин господарський суд, перевіривши здійснений Банком розрахунок, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення із ФГ „Дуби" на користь АТ КБ „Приватбанк" заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 884 431,86 грн.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ КБ „Приватбанк" позовних вимог про стягнення заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 2 826 647,79 грн, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 24.01.2020 р. було затверджено Порядок надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, який визначає умови, критерії та механізм надання фінансової державної підтримки (далі - державна підтримка) суб`єктам підприємництва шляхом здешевлення вартості кредитів.

Відповідно до п. 5 Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва державна підтримка надається в межах отриманих Фондом коштів, передбачених у державному бюджеті, у вигляді, зокрема, часткової компенсації Фондом процентних ставок за кредитами суб`єктів підприємництва (далі - компенсація відсотків). Надання державної підтримки суб`єкту підприємництва, передбаченої цим підпунктом, може здійснюватися разом з наданням державних гарантій на портфельній основі відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 58, ст. 3604) (далі - державні гарантії на портфельній основі).

18.04.2022 між АТ КБ „Приватбанк" та ФГ „Дуби" було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору.

Так, вказана угода була укладена між сторонами з огляду на відповідність Позичальника критеріям Порядку на отримання фінансової державної підтримки.

АТ КБ „Приватбанк" було реалізоване право на отримання гарантії у зв`язку з порушенням ФГ „Дуби" зобов`язань за кредитним договором, що відповідає умовами договору про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022 та підтверджується випискою по банківському рахунку про зарахування позивачу 08.05.2022 від Міністерства фінансів України грошових коштів у розмірі 2 826 647,79 грн. (а.с. 58-59).

Враховуючи умови договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 суд дійшов висновку про наявність у АТ КБ „Приватбанк" права на стягнення із ФГ „Дуби" в порядку регресу грошових коштів за гарантією у розмірі 2 826 647,79 грн, які згідно умов договору мають бути в подальшому перераховані на рахунок Міністерства фінансів України у сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом.

З викладених обставин господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених АТ КБ „Приватбанк" позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із ФГ „Дуби" (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) в порядку регресу грошових коштів у розмірі 2 826 647,79 грн, які для Позичальника фактично є частиною отриманого від Банку кредиту.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на укладення між АТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_1 договору поруки № 41131241-ДП-1/1 від 18.04.2022, за умовами якого Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення із відповідачів заборгованості за тілом кредиту.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідачів відповідно до ст. 129 ГПК України.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" позовних вимог шляхом присудження до стягнення із відповідачів у солідарному порядку заборгованості. Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідачів відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Дуби" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 1 884 431,86 грн заборгованості за тілом кредиту.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Дуби" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 2 826 647,79 грн заборгованості в порядку зворотної вимоги (регресу) за сплаченою гарантією.

4. Стягнути з Фермерського господарства "Дуби" (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) витрати на сплату судового збору в сумі 56 532,96 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 14 133,24 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси: позивача , відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; третій особі - , третій особі - .

Повне рішення складено 01 березня 2024 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Грушевського , буд. 1Д, м. Київ, 01001; вул. Набережна Перемоги, буд. 50);

3 - відповідачам (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250);

(АДРЕСА_3

4- третій особі (вул. Грушевського,12/2 м. Київ, 01008);

5 - третій особі (вулиця Антоновича,будинок 127, м. Київ, 03150).