ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 лютого 2024 року Справа № 903/1181/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від позивача: Сівак А.М. адвокат ( ордер серії АС №1081079 від 10.01.2024),

від відповідача: н/з,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІВ-Технік, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області

до Державного підприємства Дослідне господарство Перемога Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, с. Баківці, Луцького району, Волинської області

про стягнення 2423028,81 грн.,

в с т а н о в и в:

21.11.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява № 0711-23 від 07.11.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІВ-Технік, в якій товариство просить стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Перемога Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України 2423028,81грн., з них: 1923706,45 грн. основної заборгованості по оплаті згідно договору №М-9 від 07.07.2022, 263826,35 грн. штрафу,235496,01 грн. процентів річних.

Ухвалою суду від 27.11.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІВ-Технік залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю ЛІВ-Технік строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області впродовж 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали: письмових пояснень, в яких обґрунтувати, в рахунок оплати яких саме платежів, які суми було зараховано позивачем ( у позовній заяві зазначено лише загальну суму 1600000 грн.); навести докази на підтвердження оплати; розрахунку штрафу і процентів річних; письмових пояснень, в яких зазначити конкретні періоди (початок і кінець) нарахування штрафу і процентів річних; письмових пояснень, в яких обґрунтувати, які саме борги існували у відповідача, в які позивач частково зарахував оплати.

08.12.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви №0412-23 від 04.12.2023 на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2023.

Ухвалою суду від 13.12.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.01.2024; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 08.01.2024.

Ухвалу суду від 13.12.2023 було надіслано до електронного кабінету відповідача, факт надіслання підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Згідно із ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В судове засідання 10.01.2024 представник відповідача не з`явився, відповідач відзиву на позов не подав.

10.01.2024 в судовому засіданні представник позивача висловила думку про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 10.01.2024 закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 07.02.2024.

У судовому засіданні з 07.02.2024 до 21.02.2024 було оголошено перерву.

Справу 21.02.2024 розглянуто за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Про судовий розгляд відповідач був повідомлений шляхом надіслання ухвали до його електронного кабінету.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що 07 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВ-Технік» та Державним підприємством «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України було укладено договір купівлі-продажу №М-9.

Згідно з пунктом 1.1 договору Продавець поставляє, а Покупець приймає та зобов`язується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме: Рулонний прес-підбирач V6750 для рулонів сіна, соломи, серійний номер 811459- 1 (одна) одиниця та обмотувальна машина 991 LBER для рулонів сіна, соломи - 1 (одна) одиниця на умовах, визначених договором.

Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна вартість товару, з урахуванням ПДВ, складає 84 400 євро (вісімдесят чотири тисячі чотириста євро 00 євроцентів) євро, що у гривневому еквіваленті складає 2 819 770,20 гри. (два мільйони вісімсот дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят гривень 20 коп.), що підлягає сплаті по Курсу перерахунку.

Курс перерахунку - це курс продажу (ASK курс) євро на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України на дань, що передує дню перерахування коштів по даному договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору покупець зобов`язується здійснити оплату товару на умовах розстрочки за наступним графіком:

60 % від загальної вартості товару, що становить 50 640,00 (п`ятдесят тисяч шістсот сорок євро 00 євроцентів), гривневий еквівалент 1 691 862,14 гривень (один мільйон шістсот дев`яносто одна тисяча вісімсот шістдесят дві гривні 14 коп ) євро, що підлягають сплаті по курсу перерахунку, у строк до « 10» серпня 2022 року включно.

Остаточний платіж здійснюється покупцем (40%) згідно з графіком здійснення платежів:

- оплата 4% вартості товару в сумі 112 790,81 грн. (сто дванадцять тисяч сімсот дев`яносто гривень 81 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 376 євро (три тисячі триста сімдесят шість євро) до 10 вересня 2022 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 жовтня 2022 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 листопада 2022 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 грудня 2022 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 січня 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 лютого 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 березня 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 квітня 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 травня 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,72 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 72 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 червня 2023 року;

- оплата 3,6% вартості товару в сумі 101 511,77 грн. (сто одна тисяча п`ятсот одинадцять гривень 77 коп.) у т.ч. ПДВ 20% - еквівалент 3 038,4 євро (три тисячі тридцять вісім євро 40 євроцентів) до 10 липня 2023 року.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4. договору продавець передає товар покупцеві на умовах DDP, с. Баківці, Луцький район, Волинська область. Приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною що підписується уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано товар на загальну суму 3178968 грн. 20 коп., що підтверджується копією видаткової накладної №420 від 19.08.2022, яка підписана обома сторонами.

Згідно з поясненнями представника позивача, сума вартості товару у видатковій накладній зазначена з урахуванням курсу євро станом на 08.08.2022 (день, який передує дню виставлення рахунку на оплату №429 від 09.08.2022; курс 37,6655 грн/євро).

Відповідач зобов`язання щодо оплати за переданий товар виконав частково: на суму 1 600 000 грн., що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку позивача, що еквівалентно 42463,87 євро ( за курсом євро на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню перерахування коштів).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що всі платежі, які здійснюються покупцем у випадку несвоєчасної оплати, незалежно від підстави платежу в платіжному дорученні проводяться у наступній послідовності: неустойка, згідно п. 7.2 договору; оплата відповідного платежу.

Як вбачається з розрахунків основної суми заборгованості, штрафу та відсотків річних з попереднього платежу (а.с.5, 36), враховуючи порушення умов п.4.3. договору, позивач зарахував платежі у розмірі 1 600 000 грн. наступним чином:

- 1300000 грн., що еквівалентно на день платежу 34365,63 євро - в рахунок оплати за товар;

- 300000 грн., що еквівалентно 8 098,24 євро - в рахунок оплати штрафних санкцій: на підставі п.7.2. договору в рахунок оплати штрафу в розмірі 20 % від неоплаченої вартості по попередньому платежу в сумі 124 532,13 грн. та в рахунок оплати процентів річних від простроченої суми попереднього платежу у розмірі 175 467,7 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 1 923 706,45 грн., що еквівалентно 50 034,37 євро (84 400 євро -34 365,63 євро)

Курс євро до гривні станом на дату подачі позовної заяви - 07.11.2023 становив 38,4477 грн.

Відповідач у процесі судового розгляду заперечень на розрахунки позивача не подав, нарахованих сум не спростував.

Позивач надсилав відповідачу претензію № 0510-23 від 05.10.2023 з вимогою про сплату заборгованості. (а.с. 21). Однак, відповідач залишив претензію без відповіді, заборгованості добровільно не перерахував, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом у повному обсязі підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 1 923 706 грн. 45 коп. заборгованості.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати за переданий товар у повному обсязі, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 1923706,43 грн. заборгованості.

Щодо нарахування штрафу у розмірі 20% від неоплаченої вартості товару.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати вартості переданого товару більше як на 20 (двадцять) календарних днів позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 263 826 грн. 35 коп. штрафу в розмірі 20% від неоплаченої вартості товару по основному платежу.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що сторона, яка порушила умови договору несе відповідальність передбачену договором, а у випадках не передбачених договором, згідно з чинним в Україні законодавством.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку порушення покупцем умов оплати товару більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів, визначених в п 4.1.2 даного договору, або інші умови договору, покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф в розмірі 20% від неоплаченої вартості товару, що підлягають сплаті в гривнях по курсу перерахунку, дійсному в день виникнення у покупця заборгованості, але не нижчому за курс перерахунку на дату укладення даного договору.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати остаточного платежу за переданий товар, визначених у п.п. 4.1.2. п.4.1. договору, більше ніж 20 (двадцять) календарних днів, є правові підстави для стягнення з відповідача 263826 грн. 35 коп. штрафу (розрахунок а.с.5, 38).

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто, із системного аналізу вищевказаних норм випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки та відсотків річних є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки та відсотків річних.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та відсотків річних та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу, суд взяв до уваги такі обставини:

- позивачем не подано доказів, які підтверджують факт понесення збитків у зв`язку з тим, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати за товар;

- відповідач 50,31 % вартості товару оплатив;

- відповідач є державним підприємством.

Судом враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Аналогічної позиції щодо застосування приписів ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України дотримується й Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Тому з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, до стягнення з відповідача за прострочення остаточного платежу підлягає 131 913,18 грн. штрафу, що становить 50% від заявленого позивачем.

У задоволенні решти штрафу на суму 131 913,18 грн. слід відмовити.

Щодо нарахування 25 відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Строк виконання грошового зобов`язання з попереднього платежу - до 10.08.2022 (п.п. 4.1.1. п.4.1 договору).

Відповідач перерахував - 11.08.2022 суму 800 000 грн., 19.08.2022 суму 300 000 грн., 19.08.2022 суму 200 000 грн., 04.10.2022 суму 200 000 грн., 23.12.2022 суму 100 000 грн., тобто з порушенням строку оплати.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати попереднього платежу за переданий товар, визначених у п.п. 4.1.2. п.4.1. договору, більше ніж 20 (двадцять) календарних днів, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 9 624 грн.41 коп. процентів річних (300 000 грн. 124 532,13 грн. 185 092,28 грн.) (розрахунок а.с.5, 38)

Відповідач порушив також виконання зобов`язання з оплати остаточного платежу.

Враховуючи порушення відповідачем строків сплати остаточного платежу за переданий товар, визначених в п 4.1.2 даного договору більше ніж 20 (двадцять) календарних днів, з нього слід стягнути 25 відсотків річних від простроченої суми в розмірі 225 871 грн. 60 коп. (розрахунок - а.с.5, 38)

Таким чином, всього стягненню з відповідача у зв`язку з порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості переданого товару підлягає 235 496 грн. 01 коп. (9624,41 грн. +225 871,60 грн.) процентів річних.

Судові витрати по справі, які полягають у сплаченому позивачем судовому зборі у розмірі 36345,43 грн., на підставі ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача повністю. При цьому враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 902/339/16 про те, що судові витрати у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу) покладаються на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (45665, Волинська обл., Луцький район, с. Баківці, вул. Перемоги, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВ-Технік» (32306, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Максимчука, 7/94, )

- 1 923 706 грн. 45 коп. заборгованості,

- 131 913 грн. 18 коп. штрафу,

- 235 496 грн. 01 коп. процентів річних,

- 36345 грн. 43 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. У задоволенні позову про стягнення 131913 грн. 18 коп. штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 27.02.2024.

Суддя І. О. Якушева