ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Справа№ 927/1423/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Ступак С.О.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 (повний текст рішення складено 19.12.2023)

у справі №927/1423/23 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ"

про виконання зобов`язання внатурі

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" оплачений товар, зазначений в рахунках-фактурах:

- №4 від 13.11.2020 - електричне освітлювальне обладнання): 230V, 90LED, Icicle (бурулька), чорний/теплий,білий, (9LED Flicker), 2м. (Ш)*0,5 (В); електричне освітлювальне обладнання: світодіодні гірлянди, що складаються з світовипромінюваних діодів та застосовуються для зовнішнього використання в якості прикрас фасадів будинків, споруд та святкових конструкцій: 230V, 90 LED Icicle (бурулька) з гумовий кабелем 1*0,5 мм2, кабель діаметр 3,3 мм, рівномірний з жіночим і чоловічим з`єднанням з AC/D випрямлювачем з круглими ковпачками, чорний гумовий кабель/колір світлодіодів теплий білий (9LED світлодіодів мерехтять білим) 90L (4L/6L/10L/6L/4L...), 2 м. (Ш)*0,5 м. (В) для зовнішньою використання без силового кабелю; силовий кабель H05RN-F, 2*0,75 мм2 постійний, з кінцевим з`єднанням з AC/DC випрямлювачем чорний/мерехтить на суму 63186,00 грн в т. ч. ПДВ 10531,00 грн;

- №5 від 30.11.2020 - гірлянда ВЕНІ LIGHT, кабель живлення 1,5 м, відбивач світла, гірлянда 10 м. чорн., гірлянда 10 м. біл., LED лампа 2w, патрон для LED лампи, кабель плоский 2x1,5 мм2, кабель живлення д/гірлянди 1 м., гірлянда 10 м. 20 патронів на суму 45806,16 грн в т. ч. ПДВ 7634,36 грн;

- №3 від 30.10.2020 - гірлянда BELT LIGHT, кабель живлення 1,5 м, відбивач світла, гірлянда 10 м. чорна, гірлянда 10 м. біла, LED ламп 2 w на суму 70 15,20 грн в т. ч. ПДВ 11669,20 грн;

- №6 від 30.12.2020 - гірлянда 20 м, гірлянда бурулька на суму 30014,40 грн в т. ч. ПДВ 5002,40 грн;

- №2 від 25.02.2021 - електричне обладнання 230V, 90 ЛЕД бурулька на суму 11060,00 грн в т. ч. ПДВ 2010,00 грн;

- №3 від 29.03.2021- електричне обладнання 230V, 90 ЛЕД бурулька, палатка для виставок на суму 18540,00 грн в т. ч. ПДВ 3090,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" (вул. 1ої танкової бригади (стара назва Генерала Бєлова), 28, м. Чернігів, 14032, код 38590084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" (вул. Рокосовського, 49А, кв. 41, м. Чернігів,14027, код 34924785) судовий збір у сумі 3594,33 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване наступним, що відповідачем на вимогу покупця, викладену у претензії №1 від 28.06.2023, не надано відповіді та будь-якої інформації, відповідачем не доведено факт передачі товару в розпорядження покупця, відповідно, обов`язок продавця передати товар покупцеві не вважається виконаним, отже ефективним способом захисту та таким, що поновить порушене право позивача, є зобов`язання відповідача передати (поставити) оплачений позивачем товар.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" подало апеляційну скаргу, в якій просило прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі; долучити до матеріалів цієї справи додатні до апеляційної скарги письмові документи, які апелянт був позбавлений можливості надати чуду І інстанції; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції; справу розглядати з викликом (повідомленням) сторін; з метою повного і всебічного розгляду справи залучити до участі у справі в якості співвідповідача ФОП Бокача Андрія Федоровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як це передбачено ст. 48 ГПК України, та допитати в якості свідків наступних фізичних осіб: бухгалтера ТОВ "М-ЛАЙТ" ОСОБА_1 , адреса реєстрації якої: АДРЕСА_2 , яка може засвідчити факт привласнення коштів в сумі 239 621,76 грн, а саме ОСОБА_2 , та неповернення ним видаткових накладних, копії яких додаються; працівників суміжного пункту ремонту легкових автомобілів: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) в присутності яких ОСОБА_2 , неодноразово завантажував автомобіль ОСОБА_7, (представник позивача) товарами які зберігалися на складі ТОВ "М-ЛАЙТ".

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що претензії з`явились лише після офіційного розлучення ОСОБА_6 з ОСОБА_2 18.11.2000, після чого ОСОБА_2 робить все для доведення ТОВ «М-ЛАЙТ» до банкрутства. На переконання апелянта є підстави стверджувати, що позов у даній справі є надуманим та переслідує спільні інтереси керівника позивача та колишнього директора відповідача ОСОБА_2

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу у якому він заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі та просив суд залишити дану апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" у справі №927/1432/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1423/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №927/1423/23.

01.02.2024 на адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23, розгляд справи призначено на 21.02.2024.

До суду 19.02.2024 (через електронний суд) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" Ступаки С.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 21.02.2024 об 11-00 год, дану заяву судом було задоволено.

У судове засідання, яке відбулося 21.02.2024 з`явився представник позивача, відповідач/його представник не з`явились, про дату судового засідання всі учасники справи були повідомленні належним чином, відповідні докази наявні у матеріалах справи. Представник позивача не заперечував щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача. Суд порадившись на місці ухвалив, ураховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, слухати справу за наявними матеріалами справи.

Головуючи суддя ставив на обговорення клопотання відповідача, викладених у апеляційній скарзі, а саме:

- залучити до участі у справі в якості співвідповідача ФОП Бокача Андрія Федоровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як це передбачено ст. 48 ГПК України,

- допитати в якості свідків наступних фізичних осіб: бухгалтера ТОВ "М-ЛАЙТ" ОСОБА_1 , адреса реєстрації якої: АДРЕСА_2 , яка може засвідчити факт привласнення коштів в сумі 239 621,76 грн, а саме ОСОБА_2 , та неповернення ним видаткових накладних, копії яких додаються; працівників суміжного пункту ремонту легкових автомобілів: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) в присутності яких ОСОБА_2 , неодноразово завантажував автомобіль ОСОБА_7, (представник позивача) товарами які зберігалися на складі ТОВ "М-ЛАЙТ".

Представник позивача заперечував щодо задоволення даного клопотання, колегія суддів порадившись вирішила відхили заявлене клопотання відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегією суддів було установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем не заявлялись дане клопотання у суді першої інстанції, апелянт не навів обгрунтваних пояснень стосовно неможливості подати дане клопотання у суді першої інстанції.

Крім того, ч. 1 ст. 48 ГПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Щодо допиту свідків, то колегія суддів зазначає, що по своїй суті це є збір доказів, а відповідно до норм ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, докази подаються сторонами у справі під час розгляду спору у суді першої інстанції, у апеляційній інстанції докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення визначають обов`язкову сукупність умов для вирішення питання про прийняття доказів апеляційним судом, а саме: (1) винятковість випадку та (2) причини неподання доказів у першій інстанції, що об`єктивно не залежать від учасника справи, а також (3) покладення тягаря доведення цих обставин на учасника справи, який ці докази подає (схожий за змістом правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 01.07.2021 у справі №46/603 тощо).

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями установленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - апелянта) (подібні за змістом висновки щодо застосування статті 269 ГПК України викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 13.01.2021 у справі №10/Б-921/1442/2013).

Принцип рівності сторін у судовому процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони ( Прийняття апеляційним судом доказів, без встановлення й оцінки обов`язкових за частиною третьою статті 269 ГПК України передумов, крім порушення відповідних процесуальних приписів, матиме наслідком недотримання принципів рівності учасників процесу і змагальності сторін, принципу правової визначеності в аспекті однозначності та передбачуваності.

Ураховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотань відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи убачається наступне. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" (одержувач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" (постачальник, відповідач) досягнуто усної домовленість щодо купівлю-продажу електричного та освітлювального обладнання (товару).

Товариством з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" рахуноки фактури:

-№4 від 13.11.2020 про оплату замовлених товарів: 1. електричне освітлювальне обладнання): 230V, 90LED, Icicle (бурулька), чорний/теплий,білий, (9LED Flicker), 2м. (Ш)*0,5 (В); 2. електричне освітлювальне обладнання: світодіодні гірлянди, що складаються з світовипромінюваних діодів та застосовуються для зовнішнього використання в якості прикрас фасадів будинків, споруд та святкових конструкцій: 230V, 90 LED Icicle (бурулька) з гумовий кабелем 1*0,5 мм2, кабель діаметр 3,3 мм, рівномірний з жіночим і чоловічим з`єднанням з AC/D випрямлювачем з круглими ковпачками, чорний гумовий кабель/колір світлодіодів теплий білий (9LED світлодіодів мерехтять білим) 90L (4L/6L/10L/6L/4L...), 2 м. (Ш)*0,5 м. (В) для зовнішньою використання без силового кабелю; 3. силовий кабель H05RN-F, 2*0,75 мм2 постійний, з кінцевим з`єднанням з AC/DC випрямлювачем чорний/мерехтить на суму 63186,00 грн. в т. ч. ПДВ 10531,00 грн (а.с. 14 зворот). Рахунок оплачений позивачем 13.11.2020, що підтверджено платіжним доручення №907 від 13.11.2020 на суму 63186,00 грн (а.с. 14);

- №5 від 30.11.2020 про оплату замовлених товарів: гірлянда ВЕНІ LIGHT, кабель живлення 1,5 м, відбивач світла, гірлянда 10 м. чорн., гірлянда 10 м. біл., LED лампа 2w, патрон для LED лампи, кабель плоский 2x1,5 мм2, кабель живлення д/гірлянди 1 м., гірлянда 10 м. 20 патронів на суму 45806,16 грн в т. ч. ПДВ 7634,36 грн. Рахунок оплачений позивачем 30.11.2020, що підтверджено платіжним дорученням №922від 30.11.2020 на суму 45806,16 грн (а.с. 15);

- №3 від 30.10.2020 про оплату замовлених товарів: гірлянда BELT LIGHT, кабель живлення 1,5 м, відбивач світла, гірлянда 10 м. чорна, гірлянда 10 м. біла, LED ламп 2 w на суму 70 15,20 грн в т. ч. ПДВ 11669,20 грн. Рахунок оплачений позивачем 30.10.2020, що підтверджено платіжним дорученням №905 від30.10.2020 на суму 70015,20грн (а.с. 16);

- №6 від 30.12.2020 про оплату замовлених товарів гірлянда 20 м, гірлянда бурулька на суму 30014,40 грн в т. ч. ПДВ 5002,40 грн. Рахунок оплачений позивачем 30.12.2020 що підтверджено платіжним дорученням №888 від 30.12.2020 на суму 30014,40 грн (а.с. 17);

- №2 від 25.02.2021 про оплату замовлених товарів: електричне обладнання 230V, 90 ЛЕД бурулька на суму 11060,00 грн в т. ч. ПДВ 2010,00 грн. Рахунок оплачений позивачем 27.02.2021 що підтверджено платіжним дорученням №893 від 27.02.2021 на суму 12060,00 грн (а.с. 18);

- №3 від 29.03.2021 про оплату замовлених товарів: електричне обладнання 230V, 90 ЛЕД бурулька, палатка для виставок на суму 18540,00 грн в т. ч. ПДВ 3090,00 грн. Рахунок оплачений позивачем 31.03.2021 на суму 18540,00 грн (а.с. 19).

Усі рахунки, направлені позивачу в електронному вигляді, не підписані відповідачем.

Позивач звертаючись із позовом зазначав, що виставлення рахунків про оплату товару з боку відповідача є пропозицією укласти договір купівлі-продажу електрообладнання, а оплата указаних рахунків позивачем - прийняттям пропозиції.

Позивачем зазначено про те, що відповідачем не поставлено оплачений товар.

З матеріалів справи слідує, що 28.06.2023 позивач у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України надсилав відповідачу претензію про передачу оплаченого товару №1 від 28.06.2023 (а.с. 20-21), у якій вимагав передати оплачений товар протягом 7 днів з дати отримання претензії (вимоги).

Факт направлення вказаної вимоги відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист від 28.06.2023 та накладною №526, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 22,23).

Відповідач відповіді на вимогу не надав, товар не поставив, доказів протилежного суду не подав.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, установленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України установлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Матеріалами справи та її фактичними обставинами доведено факт, що між сторонами у спрощений спосіб укладено договір поставки на підставі рахунків-фактур №4 від 13.11.2020, №5 від 30.11.2020, №3 від 30.10.2020, №6 від 30.12.2020, №2 від 25.02.2021, №3 від 29.03.2021. У рахунках-фактурах вказана вартість товару та його кількість відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України. Рахунки на оплату містять умову такого змісту: "Безготівковий рахунок" та зазначений термін оплати.

Як установлено судом, позивач повністю оплатив виставлені відповідачем рахунки-фактури, що підтверджено платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Судом було ураховано, що 28.06.2023 позивач в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України надсилав відповідачу претензію про передачу оплаченого товару №1 від 28.06.2023 (а.с. 20-21), у якій вимагав передати оплачений товар протягом 7 днів з дати отримання претензії (вимоги).

Факт направлення вказаної вимоги відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист від 28.06.2023 та накладною №526, копії яких долучені до матеріалів справи(а.с. 22,23). Відповідно до витягу з сайту Укрпошти поштове відправлення №526 вручено особисто 29.06.2023.

Позивач звертаючись із позовом зазначав, що відповідачем не поставлено оплачений товар, вимоги претензії залишені відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статі 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Ураховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що відповідачем на вимогу покупця, викладену у претензії №1 від 28.06.2023, не надано відповіді та будь-якої інформації, відповідачем не доведено факт передачі товару в розпорядження покупця, відповідно, обов`язок продавця передати товар покупцеві не вважається виконаним, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача передати (поставити) оплачений позивачем товар.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, ураховуючи те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 прийнято відповідно до вимог ГПК України, у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" належить відмовити.

Беручи до уваги вищенаведене, Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за їх подання покладаються на скаржника.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивачем було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу пов`язані з представництвом у Північному апеляційному господарському суді у розмірі 8 000, 00 грн. з матеріалів справи убачається, що відзив позивач направив відповідачу через електронний суд. Колегія суддів зазначає, що станом на 21.02.2024 відповідач не направив на адресу суду своїх заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу позивача.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

З матеріалів справи убачається, що позивачем було надано наступні документи:

- договір №27/06/2023 від 27.06.2023 в редакції від 15.02.2024 про надання професійної правничої допомоги (надалі Договір);

- додаток №2 положення про ведення касових операцій у національній валюті України на 8000,00 грн;

- розрахунок судових витрат (опис робіт), складання та подання відзиву на апеляційну скаргу 5 000,00 грн та представництво інтересів у Північному апеляційному господарському суді 3 000, 00 грн.

З матеріалів справи убачається, що представництво інтересів позивача у ПАГС здійснював адвокат Ступак С.О. (підписант відзиву). На підтвердження повноважень адвоката надано суду ордер від 15.02.2024 №1078442. З договору про надання професійної правничої допомоги убачається, що Ступак С.О. та ТОВ «Телекомунікаційна компанія "Комфорт" уклали даний договір для надання правової допомоги, а саме у виконанні договору купівлі-продажу між Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ". Пунктом 2.1.5. та 2.1.6 Договору визначено предмет, а саме складання та подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" та представництво в Північному апеляційному господарському суді. У п. 5.8. Договору сторони визначили, що сума гонорару по п. 2.1.5. та 2.1.6 становить 8 000, 00 грн.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Надавши оцінку усім доданим доказам, урахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, реальності понесення адвокатських витрат та відсутності заперечннь відповідача, колегія суддів дійшла висновку, про задоволення витрат у розмірі 8 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2023 у справі №927/1423/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛАЙТ" (вул. 1-ої танкової бригади (стара назва Генерала Бєлова), 28, м. Чернігів, 14032, код 38590084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія "Комфорт" (вул. Рокосовського, 49А, кв. 41, м. Чернігів, 14027, код 34924785) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати наказ на виконання даної постанови.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.02.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов