ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/795/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія від 28.02.2024 вх. №ГСОО 2-317/23 про забезпечення позовної заяви у справі №916/795/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія до Державного підприємства Адміністрація морських портів України та до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України про визнання договору укладеним

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Адміністрація морських портів України та до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України про визнання договору укладеним.

28.02.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія надійшла заява про забезпечення позовної заяви в порядку ст. 136 ГПК України, відповідно до якої позивач просить суд заборонити ДП «АМПУ» (01135, м. Київ, проспект Берестейський, будинок 14 ) та ДП «АМПУ» в особі Філії Усть-Дунайськ ДП «АМПУ» (68355., Одеська область, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» (м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд.31, ) послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ, за тарифами визначеними наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 (зі змінами) та тарифами погодженими Філією Усть-Дунайськ ДП «АМПУ», до розгляду справи по суті..

В обґрунтування поданої заяви, позивачем було зазначено суду, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч імперативним вимогам Закону України «Про морські порти України», ст. ст. 5, 10 Закону України «Про природні монополії», Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405, ухиляється від укладення зазначеного договору, що порушує права ТОВ «ЗТК», як діючого портового оператора.

Також позивачем було зазначено суду, що своїми діями ДП «АМПУ» залишає фактично одного портового оператора (ТОВ «Краншип»), який здійснює господарську діяльність у порто-пункті Кілія порту Усть-Дунайськ та здійснює суттєве обмеження конкурентоспроможності ТОВ «ЗТК» на ринку без об`єктивно виправданих на те причин, що створює перешкоди доступу на ринок (виходу з ринку) та усуває з ринку ТОВ «ЗТК» .

Крім того, позивач зазначає, що ДП «АМПУ» порушує заборону встановлювати щодо господарської діяльності суб`єктів господарювання обмеження, які, як правило, не застосовуються до інших суб`єктів господарювання, та застосовує без об`єктивно виправданих причин різний підхід до різних суб`єктів господарювання чим створює умови зловживання монопольним становищем на ринку послуг.

Як вказує позивач, ТОВ ЗТК є портовим оператором, а також законним користувачем 6/100 частин комплексу будівель та споруд, які перебувають на території портового пункту Кілія порту Усть- Дунайськ, відповідно до умов Договору № 7747/2023 оренди нерухомого майна від 10.04.2023 року.

На праві приватної власності Позивачу належить перелік рухомого майна, що розміщене на території порто-пункту Кілія порту «Усть- Дунайськ» і забезпечує здійснення господарської діяльності, як портовим оператором.

Позивачем було зазначено суду, що 10.06.2021 року ТОВ ЗТК та ДП Адміністрація морських портів України було укладено Договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П- АМПУ-21.).

За умовами п.1.1 Договору, Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу № 1 портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства Адміністрація морських портів України, що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-відвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції споруди.

На підставі даного договору, відповідно до Довідки б/н від 15.12.2023 року ТОВ «ЗТК» у 2022 році, як портовий оператор надало послуг клієнтам с перевантаження вантажів 90034,97 тон.

Позивачем було зазначено суду, що 13.07.2023 року, без жодного обґрунтування ДП «АМПУ» на адресу позивача було направлено лист № 2249/10-09- 02/Вих., що керуючись п.7.1 Договору № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року ДП «АМПУ» заявляє про відсутність бажання продовжувати дію договору доступу до причалу, та заявляє про припинення Договору з 01.01.2024 року.

Згідно п.7.1. Договору № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року цей Договір набирає чинності з дати. його підписання обох Сторін і діє до 31 грудня поточного року його підписання, але у будь-якому разі не пізніше строку дії (чинності) документів, які були подані Портовим оператором до Адміністрації та стали підставою для укладання цього Договору.

Уразі відсутності заяви однієї зі Сторін про припинення або зміну цього Договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору, до 31 грудня кожного наступного календарного року.

Отже, позивач вказує, що Договір було укладено 10.06.2021 року строком до 31 грудня з подальшою пролонгацією на той самий строк (тобто до 31 грудня поточного року), за умови відсутності за 30-ть діб до закінчення строку дії Договору заяви будь-якої сторони про небажання продовжувати Договір, тобто станом на дату звернення з позовом, дію зазначеного Договору було продовжено двічі. Однак, з невідомих для ТОВ «ЗТК» причин, ДП «АМПУ» посилаючись на свободу укладання умов Договору передбаченою ст. 627 ЦК України зазначає про припинення дії договору без пояснення причин.

Предметом позову в даному провадженні є вимога про укладання Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу.

Отже, у разі задоволення позовної заяви між ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ДП «АМПУ» з моменту винесення рішення буде укладеним Договір у запропонованій редакції.

За посиланням позивача, портовий оператор - це суб`єкт господарювання, який провадять свою діяльність в морському порту, зокрема, здійснює вантажно-розвантажувальні роботи на власних причалах або на причалі(ах), які знаходяться у господарському віданні ДП АМПУ, на підставі договорів про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів), договорів, оренди, концесії.

Як зазначає позивач, без Договору про забезпечення доступу до причалу призведе до втрати статусу портового оператора у позивача - ТОВ ЗТК.

За поясненнями позивача, до укладання зазначеного Договору у судовому порядку, ТОВ «ЗТК» буде вимушено залежати від ДП «АМПУ» щодо можливої роботи на території порто- пункту, оскільки саме укладання відповідного Договору слугує беззаперечним доказом обов`язку монополіста надати доступ портовому оператору до причалу відповідно до існуючих умов та строків.

При цьому, чинним законодавством не передбачено, що зазначений доступ до причалу надається виключно на підставі укладеного Договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу, такий порядок був встановлений внутрішніми Наказом ДП «АМПУ» № 321.

Отже, позивач стверджує, що незважаючи на протиправність дій, ДП «АМПУ» має наразі формальні повноваження на обмеження діяльності ТОВ «ЗТК», шляхом заборони доступу до причалу. Такі незаконні та антиконкуретні дії ДП «АМПУ», порушення антимонопольного законодавства призведуть до повного зупинення діяльності ТОВ «ЗТК» як суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність як портовий оператор, та призведе до зриву контрактів щодо перевантаження вантажів на 2024 р.

Крім того, позивач звертає увагу, що відповідно до довідки, що надається, на підставі відповідних договорів із контрагентами, на 2024 рік заплановано перевантаження Позивачем 150 тис.тон вантажів на загальну суму 66 млн 534 тис. 574 грн. У грудні 2023 р. об`єми перевалки на 2024 рік ТОВ «ЗТК» були подані до ДП «АМПУ» на електронну адресу, жодних заперечень з боку ДП «АМПУ» щодо плану не надійшло, що дозволило ТОВ «ЗТК» розраховувати на те, що свої обов`язки з перевалки перед контрагентами останнє зможе виконати. В січні 2024 р. ТОВ «ЗТК» продовжувало вести свою господарську діяльність із перевалки вантажів, запланованих суден.

Позивач вказує, що службовим листом від 19.01.2024 року, диспетчер Філії Усть-Дунайськ ДП «АМПУ» листом б/н звернувся на офіційну електронну адресу ТОВ «ЗТК» - з повідомленням про неможливість подальшого прийому суден ТОВ «ЗТК» до причалу. Після цього листа ДП «АМПУ» не погодило декілька нотисів на судна під розвантаження ТОВ «ЗТК».

Як вбачається із позову, в цей же час, у січні 2024 р ТОВ «ЗТК» звернулось до ДП «АМПУ» із заявою про укладення договору (що наразі є предметом спору).

Позивач зазначає, що близько двох місяців ДП «АМПУ» не надає відповіді на цю заяву, при цьому не відмовляє у підписанні договору і не підписує його одночасно. Отже, суперечливі дії ДП «АМПУ» з приводу фактичного погодження попереднього плану судно-заходів у порто-пункт Кілія порту Усть-Дунайськ, вибірковий допуск суден в порт та довготривалий розгляд заяви про укладення договору, ставлять ТОВ «ЗТК» у стан правової невизначеності та ймовірності отримати збитки у випадках не пропуску судна в порт під розвантаження.

У зв`язку з чим у ТОВ ЗТК виникла необхідність звернутись з відповідною заявою в порядку ст.ст. 136-137 ГПК України про забезпечення позову, оскільки у разі задоволення позовної заяви про укладання Договору в запропонованій редакції, що враховуючи процесуальні строки розгляду справи відбудеться не раніше ніж через пів року, ТОВ «ЗТК» буде змушено звертатись до ДП «АМПУ» з відповідними позовами про відшкодування збитків завданих незаконними діями ДП «АМПУ», а саме компенсації вартості збитків пов`язаних з незаконними діями ДП «АМПУ» по не підтвердженню суден під обробку, тощо.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія від 28.02.202і вх. № ГСОО 2-317/24 про забезпечення позовної заяви у справі №916/795/24, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах з немайновою вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, не має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Предметом позову в даному провадженні є вимога про укладання Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу.

Оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Не аналізуючи на даному етапі розгляду справи позовні вимоги позивача, які направлено на укладання Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу, суд констатує, що зазначені Товариством з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія підстави дійсно породжують обґрунтоване припущення стосовно можливості настання зазначених позивачем обставин, внаслідок чого можуть бути порушені права позивача, у зв`язку з чим суд вважає, що наразі наявні реальні передумови для вжиття заходів забезпечення позову згідно ст.ст.136,137 ГПК України.

Обираючи заходи забезпечення позову, які підлягають застосуванню, суд вважає необхідним заборонити ДП «АМПУ» та ДП «АМПУ» в особі Філії Усть-Дунайськ ДП «АМПУ» вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ до набрання рішенням з даної справи законної сили.

На думку суду, такі заходи забезпечення позову є адекватними, достатніми для запобігання порушенню прав позивача, дозволять виконати судове рішення в разі його ухвалення на користь позивача, в той час як відповідні заборони, вжиті судом, на думку суду, не будуть мати наслідком втручання в господарську діяльність.

Що стосується заборонити ДП «АМПУ» та ДП «АМПУ» в особі Філії Усть-Дунайськ ДП «АМПУ» вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання ТОВ «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ за тарифами визначеними наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 (зі змінами) та тарифами погодженими Філією Усть-Дунайськ ДП «АМПУ», суд позбавлений можливості встановлювати надання послуг за тарифами визначеними наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 (зі змінами) та тарифами погодженими Філією Усть-Дунайськ ДП «АМПУ» враховуючи, що такий предмет розгляду належить здійснювати в порядку позовного провадження.

Окремо суд звертає увагу учасників справи на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, відповідач не позбавлений права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Підсумовуючи усе вищевикладене, враховуючи те, що вжиття заходів забезпечення позову є процесуальною гарантією захисту прав сторін у справі, в зв`язку із чим не може порушувати їх прав та інтересів і не є вирішенням судового спору по суті, а не забезпечення позову може утруднити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія про забезпечення позовної заяви у справі №916/795/24 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.136-140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія від 28.02.2024 вх. № ГСОО 2-317/24 про забезпечення позовної заяви у справі №916/795/24 задовольнити частково.

2.Заборонити Державному підприємству Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, проспект Берестейський, будинок 14 ) та Державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68355, Одеська область, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, ) вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія (м.Одеса, вул. Спиридонівська, буд.31,) послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ до набрання рішенням з даної справи законної сили.

3.В іншій частині заяви відмовити.

Стягувач за ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія (м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд.31,)

Боржник за ухвалою: Державне підприємство Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, проспект Берестейський, будинок 14 )

Боржник за ухвалою: Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68355, Одеська область, м. Вилкове, вул. Придунайська, 2, )

4. У відповідності до ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 01.03.2024 та згідно ч.8 ст.140, ч.9 ст.141, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

6. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович