ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3606/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники учасників провадження:

від позивача: Сінявська Г.В., представник (поза межами суду);

від відповідача: Добровольський А.Т., адвокат (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 (суддя Ю.В. Фещенко, повний текст рішення складений та підписаний 26.10.2023 ) у справі № 904/3606/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (м. Нікополь Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 3 100 947 грн. 99 коп. - основний борг;

- 1 108 158 грн. 15 коп. - інфляційні втрати;

- 177 136 грн. 34 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії за загальний період з 02.07.2019 по 28.01.2022, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по травень 2023 року у сумі 1 108 158 грн. 15 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.08.2021 по 26.06.2023 у сумі 177 136 грн. 34 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі № 904/3606/23 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп. - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3 100 947 грн. 99 коп. - основного боргу, 1 108 158 грн. 15 коп. - інфляційних втрат, 176 116 грн. 85 коп. - 3% річних та 65 778 грн. 34 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", в який просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким в позові відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що наявні в справі докази, а саме, первинні документи (акти приймання-передачі), не підтверджують наявність боргу за спірний період, в тому числі і наявність підстав для нарахування інфляційних та 3% річних за ст.625 ЦК України. А інші документи (докази) надавалися Позивачем вже після обміну заявами по суті спору, без клопотання про їх приєднання до матеріалів справи. А суд першої інстанції, в порушення норм процесуального законодавства України, зокрема частини 8 статті 80 ГПК України, прийняв до матеріалів справи ці докази.

При цьому, апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду, що відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про початок періоду для нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 04.08.2021. Стверджує, що останньою датою формування суми боргу, яку заявляє позивач до стягнення, є 28.01.2022, оскільки акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.07.2021 датований 28.01.2022, тому, враховуючи умови договору №0040-02032 від 01.01.2019, якщо б і мало місце прострочення виконання, то воно могло бути лише з 16.02.2022, а не з 04.08.2021, як вважає суд першої інстанції.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у законному клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі.

Одночасно зі скаргою апелянтом заявлено клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду справи №640/12695/19, яке обґрунтоване тим, що вирішення справи № 640/12695/19 у адміністративному спорі та встановлення у її межах обставин та фактів, зокрема, факту та обставин правомірного або неправомірного застосування тарифу Позивачем до АТ «НЗФ» за послуги з передачі електроенергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019 мають істотне та преюдиційне значення для вирішення справи у Господарському суді Дніпропетровської області № 904/3606/23, оскільки такі факти та обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно внаслідок непідвідомчості.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги; зокрема, зазначає, що зобов`язання мають виконуватись належним чином, при цьому, за умовами п. 6.7. (п. 5.7. дод. угод.) Договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Таким чином, з урахуванням сальдування сум за актами наданих послуг за період з липня 2019 по липень 2021 року та актів коригування за період липень 2019 по липень 2021 року та за мінусом здійснених оплат, сума заборгованості Відповідача за фактичний обсяг отриманих послуг, складає - 3 100 947, 99 грн.

Звертає увагу, що в матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків НЕК «Укренерго» з AT «Нікопольський завод феросплавів», яким визначено загальну суму надання послуг за Договором що складає 1 351 174 259,56 грн. та суму отриманих оплат що склала 1 348 073 311, 57 грн. Саме різниця між фактичною сумою надання послуг з дати початку отримання послуг за Договором та надходженням коштів на рахунок НЕК «Укренерго» і складає суму заборгованості (1 351 174 259,56 грн. -1 348 073 311, 57 грн.) - 3 100 947,99 грн.

Позивач наголошує, що Скаржник не оспорив та не заперечував проведення оплат (дати та суми) зазначених у таблиці сальдування (міститься у тексті позовної заяви), тобто фактично погодився що за отримані за Договором послуги сплатив лише 1 348 073 311,57 грн. При цьому, твердження AT «Нікопольський завод феросплавів» про повний розрахунок за надані послуг не відповідає дійсності та обставинам справи, так як Відповідач взагалі не надав до матеріалів справи доказів, які б підтверджували повну сплату Скаржником вартості ( 1 351 174 259,56 грн.) отриманих послуг за Договором.

Щодо невірного періоду нарахування відсотків річних та інфляційних втрат зазначає, що умови щодо строків оплати встановленої в Акті коригування різниці підлягають застосуванню у випадку встановлення Актом коригування збільшеної суми наданих послуг, розмір якої не міг бути відомий Відповідачу до моменту складання відповідного Акту коригування. Відтак, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що строк оплати на суму 3 100 947 грн. 99 коп. є таким, що настав - 04.08.2021.

При цьому, факт отримання від НЕК «Укренерго» послуг за Договором не заперечується Скаржником; AT «Нікопольський завод феросплавів» свої зобов`язання щодо оплати послуг в обумовлений договором строк не виконав, а отже, прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

Щодо тверджень Скаржника про відсутність доказів дати отримання актів приймання - передачі послуг, зазначає, що надані акти, які підписані Скаржником без зауважень та зазначення дати, у зв`язку з чим датою отримання таких актів слід вважати дату, зазначену в верхній частині кожного відповідного акту. Наявність підпису посадової особи Скаржника та печатки підприємства з датою акту свідчить про отримання Скаржником зазначених актів.

Щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі зазначає, що у суду були відсутні підстави для задоволення відповідного клопотання.

Також позивач заперечує проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, заявленого суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 20.11.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/3606/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

22.11.2023 матеріали справи №904/3606/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.0.2023 у справі № 904/3606/23; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 14.02.2023, сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

05.12.2023 до суду представником позивача Сінявською Г.В. подано клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 14.02.2024 представник відповідача підтримав доводи скарги і клопотання про зупинення; представник позивача доводи скарги заперечив, у клопотанні про зупинення провадження просив відмовити.

В судовому засіданні 14.02.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке було перетворено у Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - оператор системи передачі, ОСП, позивач) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - користувач системи передачі, користувач, відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 (далі - договір, а.с.21-25 у томі 1), відповідно до умов пункту 1.1. якого за договором ОСП зобов`язується надати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

За умовами пункту 1.2. договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

До договору сторонами були підписані додатки, які є його невід`ємними частинами:

- Переліки віртуальних точок комерційного обліку Користувача на межі з оператором системи передачі (додатки 1Г, 1А) (а.с.26-27 у томі 1);

- форма актів (а.с.28-29 у томі 1);

- Акт приймання-передачі за послугу (а.с.28 у томі 1);

- Акт звірки розрахунків за послугу (а.с.29 у томі 1);

- Картка зразків підписів уповноважених осіб користувача, ОСП (а.с.29-30 у томі 1);

- Порядок участі користувача (споживача) в графіках обмеження електропостачання та графіках відключення.

У пункті 14.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

До договору сторонами укладались додаткові угоди від 01.01.2019, 20.02.2019, 01.08.2019, 09.09.2019, 01.05.2021, 17.09.2021, 18.01.2022 (а.с.37-65 у томі 1).

Згідно з пунктом 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 4.1. договору для розрахунків за договором використовуються плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Пунктом 5.6. договору сторони погодили, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У розділі 6 договору сторонами були визначені умови щодо порядку розрахунків, зокрема:

- розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за договором є 1 календарний місяць (пункт 6.1. договору);

- користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з пунктом 4 договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

4 платіж - 16 до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед (пункт 6.2. договору);

- у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач:

- передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги;

- сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги (пункт 6.3. договору);

- у разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу (пункт 6.4. договору);

- користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (пункт 6.5. договору);

- у разі виникнення розбіжностей за отримання від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5-ти робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (пункт 6.6. договору).

Відповідно до пункту 7.1. договору ОСП має право, зокрема, на отримання від користувача своєчасної оплати за послугу.

На виконання умов договору позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року були надані відповідачу послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259 грн. 56 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі послуг та Актами коригування, складеними у вказаному вище періоді (а.с.66-79 том 1, а.с.4-55 том 2).

Зокрема, Актом приймання - передачі послуг від 31.07.2021, який підписаний позивачем та відповідачем, підтверджено факт надання послуг у липні 2021 року на суму 107 473 619 грн. 11 коп. (а.с.27 том 2). При цьому, у зв`язку із наданням адміністратором комерційного обліку оновлених даних комерційного обліку, сума за період липень 2021 року зменшилась до 107 441 919 грн. 47 коп., про що 28.01.2022 сторонами складено Акт-коригування до акту від 31.07.2021 (а.с.53 том 2).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття вказаних послуг у спірному періоді відповідачем також не заявлено.

Отже, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Як зазначалось вище, 09.09.2019 сторонами підписана додаткова угода №1905229 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 (а.с. 44-48 у томі 1), за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Так, відповідно до пункту 6.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з здати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, 17.09.2021 сторонами підписана Додаткова угода № 2105394 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 (а.с. 50-54 том 1), за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Відповідно до пункту 5.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), адміністратором комерційного обліку. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10-ти календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі згідно з вимогами Правил ринку. Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3-х календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3-х банківських днів з дня отримання акта.

Як визначено у пункті 6.7. (пункті 5.7. додаткової угоди) договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, тобто, відповідно до зазначених пунктів договору, позивачем проводилось зарахування отриманих коштів від відповідача першочергово в оплату заборгованості минулих періодів.

За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, надані позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259 грн. 56 коп., відповідач оплатив лише частково - на суму 1 348 073 311 грн. 57 коп., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. (1 351 174 259,56 - 1 348 073 311,57).

Несплата цієї заборгованості в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. і стала причиною звернення позивача із позовом до суду.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по травень 2023 року у сумі 1 108 158 грн. 15 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.08.2021 по 26.06.2023 у сумі 177 136 грн. 34 коп.

Під час розгляду справи господарським судом, 25.07.2023 відповідачем подано клопотання № 36747/23 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/12695/19 за позовом: 1) Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"; 2) Комунального підприємства "Харківводоканал"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", Державне підприємство "Гарантований покупець", Акціонерне товариство "Дніпроазот", Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", Товариство з обмеженою відповідальністю "Акванова Девелопмент", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренджи Сарата", Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент", Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Трифановка Енердж", Приватне акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна, Комунальне підприємство "Харківводокапал", Комунальне підприємство "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сивашенергопром", Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Білоцерківмаз", Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київхліб", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський пекарний дім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський машинобудівний завод", Приватне акціонерне товариство "Український графіт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопром Сістем", Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал", Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська ливарна компанія "Талко", Асоціація "Укрводоканалекологія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична Україна ЄК" про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії.

Клопотання обґрунтовано наявністю преюдиціальних обставин, що встановлюються у справі №640/12695/19, зокрема щодо встановлення факту і обставин правомірного або неправомірного застосування тарифу позивачем до АТ «НЗФ» за послуги з передачі електроенергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019, які не можуть бути встановлені судом у даній справі самостійно внаслідок непідвідомчості.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язання щодо надання послуг з передачі електричної енергії, відсутності претензій щодо якості та обсягу наданих послуг з боку відповідача, неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуг з передачі електричної енергії, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, судом першої інстанції помилок не виявлено у зв`язку з чим ці вимоги задоволені у повному обсязі (1 108 158,15 грн).

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, судом першої інстанції встановлено, що під час його проведення позивачем невірно визначений період нарахування 3% річних, оскільки граничним строком оплати на суму 3 100 947 грн. 99 коп. є 04.08.2021, отже, 3% річних підлягають нарахуванню, починаючи з 05.08.2021 та за період з 05.08.2021 по 26.06.2023 складають 176 116 грн. 85 коп., які і стягнуті судом.

Також при розгляд справи, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Так, предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг, строку його дії, порядку та строків надання послуг, факту надання послуг замовнику, загальна вартість наданих послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інших правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке було перетворено у Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - оператор системи передачі, ОСП, позивач) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - користувач системи передачі, користувач, відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 (далі - Договір).

Як правильно встановлено судом першої інстанції укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За прпиисами частин 4, 5 ст.33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором.

Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.

Оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що в порушення умов договору за надані позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259 грн. 56 коп., відповідач розрахувався лише частково - на суму 1 348 073 311 грн. 57 коп., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. (1 351 174 259,56 - 1 348 073 311,57).

Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості суду не надано.

З оглядку на що вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. є обґрунтованою та такою, що правомірно задоволена господарським судом.

Крім того, після здійсненої перервірки розрахунку позивача щодо нарахованих інфляційних втрат визначена його арифметична правильність, а тому підставно задоволені вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1 108 158 грн. 15 коп.

Стосовно ж 3% річних, то позивачем визнначений період прострочення з 01.08.2021 по 26.06.2023 у сумі 177 136 грн. 34 коп.

Втім, граничним строком оплати на суму 3 100 947 грн. 99 коп. є 04.08.2021, отже 3% річних підлягають нарахуванню, починаючи з 05.08.2021 (і по 26.06.2023, що визначено позивачем у позові). Відтак, сума відсотків річних за цей період складає 176 116 грн. 85 коп., які обгрунтовані задоволені судом першої інстанції.

З урахуванням підтвердженої матеріалами справи та встановленої судами наявної основної заборгованості в сума 3 100 947,99 грн. спростовуються доводи апелянта щодо повного розрахунку за надані послуги за договором №0040-02032 від 01.01.2019, як і відхиляються доводи скарги, що наявні в справі докази, а саме - первинні документи (акти приймання-передачі), не підтверджують наявність боргу за спірний період, в тому числі і наявність підстав для нарахування інфляційних та 3% річних за ст.625 ЦК України.

Щодо посилань апелянта, що документи, які підтверджують наявність основної заборгованості (докази), надавалися Позивачем вже після обміну заявами по суті спору, без клопотання про їх приєднання до матеріалів справи, що свідчить про порушення норм процесуального права (ч.8 ст.80 ГПК України), то вони відхиляються, в силу вимог ст.182, 184 ГПК України. Так, докази наявної заборгованості подані позивачем разом з позовом, в якому наведені обставини формування основної заборгованості, всі необхідні докази надані позивачем до закінчення стадії підготовчого засідання (п.7 ч.2 ст.182 ГПК України), при цьому, докази першочергового погашення поточної заборгованості в рахунок заборгованості з найдавнішим терміном виникнення подані позивачем як пояснення на заперечення відповідача щодо відповіді на відзив.

Доводи апелянта стосовно невірного періоду нарахування 3% річних колегія суддів відхиляє, з урахуванням порядку оплати послуг, визначеного сторонами у пункті 6.5. договору (в редакції додаткової угоди від 09.09.2019). Зокрема, акт від 31.07.2021 відповідач мав оплати протягом трьох банківських днів з 31.07.2021, відтак, строк оплати настав 04.08.2021. При цьому, умови щодо строків оплати встановленої в Акті коригування різниці підлягають застосуванню у випадку встановлення Актом коригування збільшеної суми наданих послуг, розмір якої не міг бути відомий відповідачу до моменту складання відповідного Акту коригування, в той же час, як актом коригування від 28.01.2022 визначена менша, а не більша сума до сплати.

Щодо клопотання апелянта про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (Факти), які є предметом судового розгляду.

Так, в справі № 640/12695/19 розглядаються вимоги щодо визнання протиправними та скасування постанов НКРЕКП від 07 червня 2019 року № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на II півріччя 2019 року" та № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з управління ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на II півріччя 2019 року", від 12 липня 2019 року № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК УКРЕНЕРГО".

Предмет позовних вимог у справі № 640/12695/19 - тарифи на II півріччя 2019 року.

Предмет позовних вимог у справі № 904/3606/23 - розрахунки за надані послуги на підставі первинних документів за період липень 2021 року. При цьому, відповідач не погоджується із заборгованістю, що виникла за результатом наданих у серпні 2019 року послуг, та поточні оплати за яку, в силу умов договору щодо погашення найдавнішої заборгованості, здійснює позивач, зокрема в цій справі станом на липень 2021 року.

Тарифи на послуги на 2020 рік встановлені Постановою НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668, а на 2021 рік встановлені Постановою від 09.12.2019 № 2353. Зазначені постанови не є предметом оскарження у справі № 640/12695/19.

Отже, результат розгляду справи № 640/12695/19 не пов`язаний з предметом розгляду у справі № 904/3606/23 та не створює об`єктивної неможливості для її розгляду.

При цьому, колегія суддів враховує відсутність на час розгляду справи рішення, яке набуло чинності щодо скасування постанови, зокрема №1411, враховуючи, що зупинення дії нормативно-правового акту, як один із видів забезпечення позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін за договором, а лише як один із способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію та не є підставою для звільнення сторін від виконання встановленого законом обов`язку після припинення таких заходів, а також з огляду на умови укладеного між сторонами договору, а саме п.6.7. Договору, відповідно до якого Позивачем проводилось зарахування отриманих коштів від Відповідача першочергово в оплату заборгованості минулих періодів, звідси, відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

З урахуванням наведеного судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні відповідного клопотання відповідача, як з наведених вище підстав відхиляються доводи апелянта у законності заявленого клопотання та безпідставної відмови суду першої інстанції в його задоволенні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі №904/3606/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі №904/3606/23 залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.02.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд