ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26.02.2024м. Дніпро№ 904/674/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Приватного підприємства "Єврохім Одеса", м. Черкаси

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 67 108,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 5 від 23.09.2020, 30 845,37 грн. - інфляції грошових коштів, 68 332,67 грн. - пені та 302,80 грн. - судового збору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" надійшла заява Приватного підприємства "Єврохім Одеса" про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" 67 108,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 5 від 23.09.2020, 30 845,37 грн. - інфляції грошових коштів, 68 332,67 грн. - пені та 302,80 грн. - судового збору.

Розглянувши подану заяву суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг (виконання робіт) тощо, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, заявник - Приватне підприємство "Єврохім Одеса" звернулось із вимогою про стягнення заборгованості за договором поставки № 5 від 23.09.2020 в загальному розмірі 166 286,04 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги заявник посилається на здійснення його підприємством поставки товару на суму 117 108,00 грн. відповідно до видаткових накладних № 337 від 30.09.2020 на суму 37 788,00 грн., № 452 від 06.10.2020 на суму 72 600,00 грн., № 433 від 30.07.2021 на суму 6 720,00 грн.

Також, заява про видачу судового наказу містить вимогу про стягнення основної заборгованості за спірним договором в сумі 67 108,00 грн., у зв`язку з чим слід прийти до висновку про часткове погашення Товариством з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" заборгованості за поставлений заявником товар.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Доказів, які б підтверджували здійснення боржником часткової оплати за поставлений товар за вказаними видатковими накладними, заявником до суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не надано доказів, які б вказували на правильність і безспірність заявлених вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що за змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 149, 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Єврохім Одеса" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" про стягнення 67 108,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 5 від 23.09.2020, 30 845,37 грн. - інфляції грошових коштів, 68 332,67 грн. - пені та 302,80 грн. - судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.02.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко