РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2024Справа № 910/14892/22 (336/9418/23)

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35, офіс 108/4)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович (07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15, оф. 6)

приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович (69041, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 26, оф. 1.2)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В межах справи № 910/14892/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (ідентифікаційний код 40888017)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/14892/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2023.

12.09.2023 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису № 7481, вчиненого 21.12.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 18.10.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2023 матеріали справи № 336/9418/23 передано до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/14892/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.2023 матеріали справи № 910/14892/22 (336/9418/23) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.11.2023 прийнято справу № 336/9418/23 до розгляду в межах справи №910/14892/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", позовна заява розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та розгляд справи призначено на 20.12.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 розгляд справи відкладено на 07.02.2024.

У судове засідання 07.02.2024 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 між ОСОБА_1 (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", правонаступником якого відповідно до Договору відступлення прав вимоги від 11.05.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (далі - відповідач) було укладено Кредитний договір №011-07038-181213.

21.12.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №7481 за Кредитним договором №011-07038-181213 від 18.12.2013 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 22 480,55 грн.

29.01.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису №7481 від 21.12.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем.

В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем постановою від 13.07.2020 звернуто стягнення на заробітну плату позивача, а постановою від 09.05.2023 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках позивача.

Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису №7481 від 21.12.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем таким, що не підлягає виконанню позивач посилається на те, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки на момент його вчинення законом не було передбачено права його вчиняти щодо заборгованості, яка виникла з кредитних правовідносин.

Відповідно ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно із пп. 1.1 п.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналогічне положення також передбачене пунктом 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктом 1.2. п.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно із пп.3.2 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами надаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", а саме: "п. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № К/800/6492/17 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" визнано незаконною та нечинною в частині доповнення вказаного переліку розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 викладено наступну правову позицію: оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" визнано незаконною та нечинною у частині "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса".

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

В матеріалах справи міститься копія виконавчого напису №7481 від 21.12.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, в якому зазначено, що відповідний напис вчинений внаслідок виникнення заборгованості у позивача за кредитним договором № 011-07038-181213 від 18.12.2013 на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Таким чином, нотаріус, як на правову підставу вчинення виконавчого напису посилається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, який на момент вчинення напису (21.12.2019) вже втратив чинність, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № К/800/6492/17.

Враховуючи викладене, нотаріус, станом на 21.12.2019, мав право вчиняти виконавчий напис відносно нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172).

Натомість, виконавчий напис №7481 від 21.12.2019 вчинено на підставі Кредитного договору №011-07038-181213 від 18.12.2013, який не підлягає нотаріальному посвідченню, а тому не може відноситися до переліку документів, на підставі яких нотаріус може вчиняти виконавчий напис.

В свою чергу, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведені норми, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7481 від 21.12.2019, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" в розмірі 22 480,55 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35, офіс 108/4; ідентифікаційний код 40888017) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк