ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. Справа № 910/5031/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Баранецька М.Р.

від відповідача: Мартиненко О.В. (у режимі відеоконференції)

від третьої особи: Щербина С.В. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 (повний текст рішення складено 30.06.2023) (суддя Ковтун С.А.)

у справі № 910/5031/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист",

про стягнення 433 624,27 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (Банк, відповідач) про стягнення 433 627,27 грн, в тому числі: 401 280,00 грн боргу, 27 484,93 грн пені, 1 649,10 грн 3% річних, 3210,24 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.12.2021 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (виконавець) (третя особа) уклали договір про закупівлю № (далі - Договір). У забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" умов цього Договору відповідач надав позивачу банківську гарантію № 25088/21-ГВ від 24.12.2021 на суму 401 280,00 грн (далі - Гарантія). За твердженням позивача, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" неналежним чином виконало зобов`язання за Договором, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві суму в розмірі 401 280,00 грн за банківською гарантією.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення 433 624,27 грн задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 401 280,00 грн боргу, 27 484,93 грн пені, 1 649,10 грн 3 % річних, 3 210,24 грн інфляційних втрат та 6 504,24 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення основного боргу, місцевий господарський суд виходив із того, що в рахунок забезпечення виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (принципал) надало позивачеві (бенефіціару) банківську гарантію від 24.12.2021 № 25088/21-ГВ на суму 401 280,00 грн, видану Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень". Згідно з умовами Гарантії Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" зобов`язувався протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, сплатити бенефіціару 401 280,00 грн. Строк дії Гарантії - до 01.02.2023. У Гарантії зазначено, що вона забезпечує виконання принципалом Договору. Отже, будь-яке порушення Договору є гарантійним випадком. Відповідно до Гарантії, вимога повинна бути надана бенефіціаром на поштову адресу гаранта та повинна бути отримана ним протягом строку дії гарантії. Вимога повинна супроводжуватися копіями документів, засвідчених бенефіціаром та скріплених печаткою бенефіціара (у разі наявності), що підтверджують повноваження особи (осіб), що підписала(и) вимогу. Вимога може бути передана через банк бенефіціара (Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк"), який підтвердить автентичним SWIFT-повідомленням на SWIFT-адресу гаранта достовірність підписів та печатки бенефіціара (у разі наявності) на вимозі та повноваження особи (осіб), що підписала (и) вимогу. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" надіслало на адресу відповідача вимогу від 06.01.2023 № 1001ВИХ-23-129 про сплату суми гарантії. Відповідач у своєму листі від 20.01.2023 № 051/02/174 відмовив у задоволенні вказаної вимоги, посилаючись на відсутність вини принципала, оскільки невиконання Договору спричинене форс-мажорними обставинами (сертифікат Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0206 (вих. 16/02-06 від 17.01.2023). Станом на день розгляду справи в суді відповідач сплатив позивачу 401 280,00 грн. Отже, за висновком суду першої інстанції, матеріалами справи підтверджується наявність обов`язку відповідача сплатити бенефіціару 401 280,00 грн.

Крім того, внаслідок прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 27 484,93 грн пені, 1 649,10 грн 3% річних та 3 210,24 грн інфляційних втрат. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги третьої особи зводяться до того, що позивач у судовому порядку не довів належними та допустимими доказами настання гарантійного випадку (строк виконання зобов`язань третьої особи за Договором, укладеним із позивачем, автоматично продовжений через форс-мажорні обставини, підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України від 21.12.2022), а тому відсутні законні підстави для стягнення з Банку коштів за Гарантією.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 14.11.2023 о 10:20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23 призначено на 27.11.2023 о 10:30 у зв`язку з перебуванням/направленням головуючого судді Демидової А.М. у Національній школі суддів України з 13.11.2023 по 17.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23; оголошено перерву у судовому засіданні до 19.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 30.01.2024 о 10:00.

Позиції учасників справи

27.09.2023 до суду Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вважає обґрунтованими вимоги апеляційної скарги третьої особи і просить її задовольнити в повному обсязі.

На переконання відповідача, відмова Банку в задоволенні вимоги бенефіціара про сплату гарантійного платежу є правомірною, оскільки невиконання принципалом договірних зобов`язань стало наслідком дії обставин непереборної сили, а отже, виконання зобов`язань за Договором продовжено на строк, відповідний строку вказаних обставин.

02.10.2023 відзив на апеляційну скаргу надійшов також від Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в якому позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги третьої особи, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Узагальнені доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу зводяться до такого:

- судом першої інстанції досліджено існування факту порушення основного зобов`язання;

- факт отримання сертифікату Торгово-промислової палати України від 17.01.2023 не може поновити Договір, дія якого закінчилася 31.12.2022, відповідно, не може автоматично продовжити визначені Договором строки виконання зобов`язань згідно з п. 7.5 Договору;

- зазначені в сертифікаті Торгово-промислової палати України від 17.01.2023 обставини непереборної сили не мали негативного впливу на виконання робіт за Договором;

- апелянт, у порушення п. 7.2 Договору, не повідомив позивача про неможливість виконання Договору внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення у письмовій формі;

- апелянтом не спростовано встановлені судом першої інстанції обставини порушення забезпеченого зобов`язання як підставу для настання гарантійного випадку та виконання гарантійних зобов`язань.

Також, від позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення судової практики (постанов Північного апеляційного господарського суду).

Явка представників учасників справи

У судове засідання 30.01.2024 з`явився представник позивача. Також у судовому засіданні взяли участь представники відповідача та третьої особи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представники третьої особи та відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали і просили суд її задовольнити.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.12.2021 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (виконавець) уклали договір про закупівлю № (Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався на свій ризик власними силами і засобами, обладнанням, матеріалами і механізмами виконати "Фарбування та скління (Відновлення антикорозійного покриття свердловини ГЗП-1 Стрийського ВУПЗГ)" код 45440000-3 згідно з ЄЗС ДК 021:2015 (далі - роботи), а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Ціна цього Договору становить 8 025 600,00 грн (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору виконавець зобов`язується виконати роботи за цим Договором з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт по 31.12.2022.

Відповідно до п. 7.1 Договору обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, часові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно з п. 7.2 Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (п. 7.3 Договору).

Згідно з п. 7.4 Договору у випадку невиконання вимог пунктів 7.2, 7.3 Договору сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину) як на таку, що виключає її відповідальність.

Відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 9.10 цього Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 401 280,00 грн, що становить 5 % ціни цього Договору (п. 9.11 Договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє в частині виконання робіт до 31.12.2022, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п.12.1 Договору).

Як встановлено місцевим господарським судом, свідчать матеріали справи і не спростовано учасниками справи, у межах строку виконання роботи виконані на суму 5 412 915,10 грн, роботи на суму 2 612 684,90 грн станом на січень 2023 року не виконані, що є порушенням виконавцем умов Договору.

У забезпечення виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (принципал) надало позивачеві (бенефіціару) банківську гарантію від 24.12.2021 № 25088/21-ГВ на суму 401 280,00 грн, видану Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (Гарантія).

Згідно з умовами Гарантії Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" зобов`язувалося протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, сплатити бенефіціару 401 280,00 грн.

Строк дії Гарантії - до 01.02.2023.

У Гарантії зазначено, що вона забезпечує виконання принципалом Договору.

Отже, будь-яке порушення Договору є гарантійним випадком.

Відповідно до Гарантії, вимога повинна бути надана бенефіціаром на поштову адресу гаранта та повинна бути отримана ним протягом строку дії гарантії. Вимога повинна супроводжуватися копіями документів, засвідчених бенефіціаром та скріплених печаткою бенефіціара (у разі наявності), що підтверджують повноваження особи (осіб), що підписала(и) вимогу. Вимога може бути передача через банк бенефіціара (Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк"), який підтвердить автентичним SWIFT-повідомленням на SWIFT-адресу гаранта достовірність підписів та печатки бенефіціара (у разі наявності) на вимозі та повноваження особи (осіб), що підписала(и) вимогу.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" надіслало на адресу відповідача вимогу від 06.01.2023 № 1001ВИХ-23-129 про сплату суми гарантії.

Відповідач у своєму листі від 20.01.2023 № 051/02/174 відмовив у задоволенні вказаної вимоги, посилаючись на відсутність вини принципала, оскільки невиконання Договору спричинене форс-мажорними обставинами (сертифікат Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0206 (вих. 16/02-06 від 17.01.2023).

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачу 401 280,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, який підпадає під правове регулювання норм § 4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною першою статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (частина друга статті 200 Господарського кодексу України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (частина третя статті 200 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із частиною другою статті 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Як вже зазначено, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 06.01.2023 № 1001ВИХ-23-129, в якій вказав про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" неналежним чином було виконано умови Договору щодо строку виконання робіт, у зв`язку із чим просило Акціонере товариство "Банк інвестицій та заощаджень" перерахувати кошти, відповідно до виданої відповідачем банківської гарантії від 24.12.2021 № 25088/21-ГВ на суму 401 280,00 грн, на його рахунок.

Зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення з огляду на те, що об`єктивна неможливість задоволення вимоги бенефіціара пов`язана з відсутністю вини принципала, оскільки невчасне виконання Договору спричинене форс-мажорними обставинами (лист Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" від 20.01.2023 № 051/02/174).

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" зобов`язання за Договором щодо своєчасного виконання робіт за ним, при цьому, правовою підставою для здійснення виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром.

Договір та банківська гарантія не містять положень щодо звільнення гаранта від обов`язків гарантії у випадку настання форс-мажорних обставин для принципала.

Судова колегія зазначає, що наявність форс-мажорних обставин має наслідком відсутність відповідальності за порушення зобов`язання, а не відсутність самого порушення, таким чином, оскільки банківська гарантія не містить положення про форс-мажор, Банк не може відмовитись від обов`язку за гарантією з посиланням на такі обставини.

Положення розділу 7 Договору "Обставини непереборної сили" стосуються саме правовідносин між замовником та виконавцем і не впливають на правовідносини між замовником та гарантом, а тому не звільняють Банк від обов`язку здійснити виплату за банківською гарантією.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача обов`язку зі сплати на користь позивача суми гарантії за банківською гарантією від 24.12.2021 № 25088/21-ГВ в розмірі 401 280,00 грн.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, яка є загальною щодо спорів про стягнення коштів за гарантією, враховуючи приписи ст.ст. 560, 563, 565 Цивільного кодексу України, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 07.12.2021 у справі № 910/2831/20, 21.12.2021 у справі № 910/17772/20, від 31.03.2021 у справі № 910/17942/19, від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20 тощо).

Підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20).

Верховний Суд неодноразово вказував, що при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією (подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 910/3500/19, від 27.11.2019 у справі № 910/20306/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).

Отже, у справі що розглядається, судом першої інстанції правильно встановлено факт настання гарантійного випадку за банківською гарантією (порушення виконання принципалом зобов`язання з виконання робіт у строк, визначений Договором), невиконання відповідачем (гарантом) обов`язку з виплати грошової суми за Гарантією у встановлений в ній строк, та правомірність у зв`язку із цим позовної вимоги про стягнення з відповідача 401 280,00 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що апелянтом не спростовані встановлені судом обставини порушення забезпеченого зобов`язання як підставу для настання гарантійного випадку та виконання гарантійних зобов`язань.

Судова колегія відхиляє доводи скаржника про те, що в цьому випадку відсутній гарантійний випадок, оскільки строк виконання зобов`язань третьої особи за договором № від 30.12.2021, укладеним із позивачем, автоматично продовжений через форс-мажорні обставини, підтвердженими сертифікатом Торгово-промислової палати України, на строк дії таких обставин, зважаючи на таке.

Договір № від 30.12.2021 укладений за результатами процедури закупівлі, отже внесення змін щодо його строків здійснюється в порядку ст. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили тощо.

Пунктом 12.5 Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після підписання цього Договору і до виконання сторонами своїх зобов`язань в повному обсязі, крім випадків, які визначені в Законі України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до п. 12.7 Договору усі зміни і доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін.

Внесення змін до договору та продовження відповідних строків за договором допускається виключно у період його дії, проте є неможливим після закінчення строку дії самого договору.

Окрім того, в силу приписів п. 7.2 Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Відповідно до п. 7.3 Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 30 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з п. 7.4 Договору, у випадку невиконання вимог пунктів 7.2, 7.3 Договору сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність.

Отже, враховуючи умови п.п. 7.2, 7.3 Договору, принципал повинен був протягом 10-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) повідомити про це позивача з наданням відповідних документів, передбачених Договором, протягом 30-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс- мажорних обставин).

Згідно із ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Таким чином, засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

Посилаючись на неможливість виконання зобов`язань за Договором через настання форс-мажорних обставин третя особа надала до суду Сертифікат Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0206 від 17.01.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та порушення ланцюгів технологічних операцій, втрата робочого часу. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання: 24.02.2022; дата закінчення: 29.12.2022.

Отже, зазначеним Сертифікатом засвідчено настання форс-мажорних обставин 24.02.2022.

Разом із тим, вказаний Сертифікат, який датований 17.01.2023, не є підтвердженням виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" вимог п. 7.3 Договору щодо надання документів, визначених цим пунктом Договору (відповідних документів, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України), протягом 30 календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.

В апеляційній скарзі скаржник звертає увагу на лист за вих. № 2022/03/04-1 від 04.03.2022, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" повідомило позивача про настання обставин непереборної сили (форс-мажор), які підтверджені листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислової палати України.

Стосовно зазначеного листа Торгово-промислової палати України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет та адресований "Всім кого це стосується", на який послався відповідач, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом із тим, загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Тобто, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно буде довести, що зобов`язання не виконане саме у зв`язку з воєнними діями.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 викладено висновки про те, що вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який у силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Оцінивши наведені у Сертифікаті Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0206 від 17.01.2023 обставини в сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів вважає, що третьою особою не доведено неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, враховуючи таке.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам, суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Отже, для звільнення від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов`язаний був надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

Судовою колегією за результатами перегляду справи в апеляційному порядку встановлено, що зазначені в сертифікаті Полтавської торгово-промислової палати № 5301-23-0206 від 17.01.2023 форс-мажорні обставини, за конкретних обставин справи та введення 24.02.2022 воєнного стану, не свідчать про відсутність вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" у неналежному виконанні зобов`язань, оскільки, зважаючи на предмет Договору та період виконання зобов`язання, третя особа могла та повинна була передбачити негативні наслідки, які можуть виникнути під час виконання даного роду робіт, у тому числі можливе порушення ланцюгів технологічних операцій, необхідність додаткового робочого часу.

Статтею 42 Господарського кодексу України унормовано, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Судова колегія також зазначає, що в силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, третя особа, уклавши з позивачем Договір на відповідних умовах зобов`язана нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань.

Щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 27 484,93 грн, 1 649,10 грн 3 % річних та 3 210,24 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період із 12.01.2023 по 03.03.2023.

Відповідач у встановлений строк свого обов`язку з перерахування коштів не виконав, допустивши порушення зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно, є підстави для застосування встановленої законом та Гарантією відповідальності.

Банківською гарантією від 24.12.2021 № 25088/21-ГВ передбачено, що за невиконання або неналежне виконання гарантом своїх зобов`язань за цією гарантією щодо перерахування коштів згідно з вимогою бенефіціара, гарант сплачує бенефіціару пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань гаранта за цією гарантією, за кожен день прострочення платежу.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат здійснено з урахуванням строку сплати гарантійної суми.

Судова колегія перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: пеня у розмірі 27 484,93 грн, 3 % річних у розмірі 1 649,10 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 210,24 грн.

Вимоги ст.ст. 546, 549, 611, 625 ЦК України, які регулюють ці правовідносини, застосовані судом першої інстанції правильно.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі № 910/5031/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 22.02.2024.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська