ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" лютого 2024 р. м. Черкаси справа № 5026/1357/2012(925/229/24)

Вх.суду №3460/24 від 26.02.2024

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., розглянувши заяву від 23.02.2024

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за заявою від 19.02.2024

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, ОСОБА_1 ,

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням підприємства до банкрутства,

поданою у межах справи за заявою

ініціюючого кредитора, Компанії "Муано Трейдінг Лімітед",

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Нафтаенерго",

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Постоленка В.О., у межах справи про банкрутство подано заяву від 19.02.2024 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Концерн Нафтаенерго" на його засновника, ОСОБА_1 .

2. Ухвалою суду від 22.02.2024 відкрито провадження за заявою та призначено її для розгляду у спрощеному провадженні по суті.

3. 26.02.2024 за вх.№3460/24 до суду надійшла заява позивача від 23.02.2024 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права, рухоме майно, нерухоме майно та грошові суми ОСОБА_1 у межах розміру розрахункової суми субсидіарної відповідальності 29 087 445,32 грн.

Заяву обґрунтовано тим,

що оскільки відповідач безпідставно ухиляється від виконання передбаченого Кодексом України з процедур банкрутства, постановою суду від 24.02.2021 та ухвалою суду від 09.11.2023 у цій справі, а також постановою приватного виконавця Недоступа Д.М. від 15.12.2023 у виконавчому провадженні №73616682 обов`язку з передання документів, майна, печаток і штампів банкрута його ліквідатору; оскільки боржник перебуває у стані ліквідації, термін якої обмежений, зважаючи на визначений розмір субсидіарної відповідальності 29 087 445,32 грн., тому невжиття заходів щодо накладення арешту на корпоративні права, рухоме майно, нерухоме майно та грошові суми, які належать ОСОБА_1 , може утруднити чи зробити неможливим виконання ухваленого за результатами поданого позову рішення суду.

3. Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ст.136. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом;

п.1 ч.1 ст.137. Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

ч.6 ст.140. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

4. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011р. №16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21). Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. В той же час, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

5. Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконує свого обов`язку передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору; що невиконання цього обов`язку ОСОБА_1 призводить до порушення законних прав та інтересів боржника і кредиторів, створює перешкоди у належному виконанні ліквідатором своїх повноважень; що розмір заявленої позивачем суми субсидіарної відповідальності ОСОБА_1 є значним і становить 29 087 445,32 грн., що ОСОБА_1 у жодне судове засідання у справі про банкрутство, у яке він викликався, не з`явився, що поштової кореспонденції за місцем його реєстрації не отримує, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_1 корпоративні права, рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах розрахованого розміру субсидіарної відповідальності (позовних вимог) 29 087 445,32 грн.

Керуючись ст.136, 137, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Нафтаенерго" (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, буд. 91Б, ідентифікаційний код 21653350) у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Постоленка В.О., від 23.02.2024 задовольнити повністю.

Вжити наступні заходи забезпечення позову накласти арешт шляхом винесення постанови у виконавчому провадженні про арешт майна, а саме рухомого та нерухомого майна, корпоративних прав, грошових коштів на рахунках, які належать ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , (приватний будинок); адреса попереднього місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у межах позовних вимог 29 087 445,32 грн. (двадцять дев`ять мільйонів вісімдесят сім тисяч чотириста сорок п`ять гривень тридцять дві копійки).

Ухвала суду набрала законної сили 26.02.2024.

Строк пред`явлення ухвали до виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" три роки.

Направити це судове рішення ОСОБА_1 , та передати заявнику (в оригіналі з гербовою печаткою суду) для пред`явлення його до виконання.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-3