РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.02.2024Справа № 910/17921/23

За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Винзавод"
простягнення 196051,40 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Винзавод" 196051,40 грн, з яких: 147806,11 грн заборгованості за надані послуги, пеню на суму 29037,63 грн, 2620,29 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 1806,76 грн та 14780,61 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених між сторонами договору №19473/5-07 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 25.07.2018 та додаткової угоди на водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м.Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів від 01.12.2018 до договору №19473/5-07 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 25.07.2018 в частині оплати наданих позивачем послуг за період з 01.03.2022 по 31.08.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 судом відкрито провадження у справі №910/17921/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом в електронній формі до електронного кабінету відповідача за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля) та була отримана відповідачем 30.11.2023, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Винзавод" (споживач) укладено договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №19473/5-07 (договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується надавати споживачу послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м.Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водопостачання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених споживачем умов на скид стічних вод у систему каналізації м.Києва (надалі - Умовина скид стічних вод), а споживач зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (в подальшому - Правила користування), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 №1879 (в подальшому - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

За договором встановлюється цілодобовий режим водопостачання та приймання стоків (п.1.2 договору).

За змістом п.2.1.1 договору кількість поставленої споживачу води визначається за показами засобу обліку, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у споживача декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх засобів обліку, зареєстрованих за споживачем.

Зняття показів засобу (-ів) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника споживача у строки згідно з графіком обслуговування постачальника (п.2.1.2 договору).

Для споживача із стабільним об`ємом водоспоживання (до 30 куб.м із незначним коливанням) зняття показів з засобу обліку може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє споживачу щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Покази засобу обліку за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від споживача в письмовому вигляді або в інший спосіб. В разі, якщо споживач не забезпечить присутності свого представника для зняття показів, дані, що зняті постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг (п.2.1.3 договору).

За змістом п.2.1.4 договору якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку, кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 діб.

Відповідно до п.2.1.5 договору кількість стічних вод. які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показами засобів обліку стічних вод, або за кількістю води, що надходить споживачу із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показами засобів обліку води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до Правил користування.

Пунктом 2.1.8 договору передбачено, що облікові дані споживача щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у постачальника. Споживач щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця, та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння споживач направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання споживачем цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених споживачем розрахунків у відповідних періодах вважаються безумовно погодженими споживачем.

Згідно з п.2.2.1 договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи споживача розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м.Києва відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до п.2.2.2 договору оплата вартості послуг здійснюється споживачем щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи споживача або отримання ним розрахункових документів іншим способом.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що у разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, споживач здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи споживача, письмово повідомити про це постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова споживача оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною (п.2.2.4 договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата споживачем пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

Пунктом 4.7 договору визначено, що за не оплату виставленого постачальником згідно з цим договором рахунку, вимоги чи іншого документу щодо оплати отриманих послуг, споживач сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від несплаченої суми. Сплата штрафу не звільняє споживача від обов`язку оплатити рахунок, вимогу чи інший документ щодо оплати отриманих послуг.

Згідно з п.7.1 договору, цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

Згідно із дислокацією об`єктів, що є невід`ємною частиною договору, сторонами визначено, що послуги надаються позивачем за об`єктом за адресою: м.Київ, вул.Костянтинівська, 68А.

Відповідно до умов додаткової угоди від 01.12.2018 до договору постачальник надає споживачу послуги з водовідведення додаткового об`єму стічних вод від об`єкта споживача за адресою: м.Київ, вул.Костянтинівська, 68А, які потрапляють до комунальної каналізаційної мережі міста через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення, в порядку, передбаченому Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, згідно із змінами до цих Правил користування, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства від 27.03.2012 №131 та даними гідрометеослужби і паспорту водного господарства споживача. Вартість послуг розраховується постачальником щомісячно за попередній календарний місяць (в окремих випадках на квартал в місяці, наступному за кварталом) від об`ємів відведених стічних вод, визначених згідно даних заяви споживача та на підставі тарифів на послуги з водовідведення, встановлених уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України, і величини рівня атмосферних опадів за даними Українського гідрометеоролгічного центру. Оплата послуг здійснюється споживачем на підставі розрахункового документа, який постачальник направляє споживачу в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги-доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника щомісячно (в окремих випадках - 1 раз на квартал або рік) у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу споживачу або до банківської установи споживача або отримання споживачем розрахункових документів іншим способом. В разі неотримання від постачальника поточного розрахункового документа, споживач самостійно отримує його у постачальника та здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним періодом.

За твердженням позивача, договір та додаткова угода до нього у спірний період у встановленому порядку не припинені, не визнані недійсними, не розірвані, а відповідач продовжував користуватись послугами позивача з водопостачання, приймання стічних вод через приєднані мережі та водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м.Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів, внаслідок чого у період з 01.03.2022 по 31.08.2023 відповідачем спожито послуги на загальну суму 147806,44 грн.

Спір виник у справі у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язань з оплати послуг за договором, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення заборгованості у зазначеному вище розмірі.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором надання послуг водопостачання та водовідведення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. глави 63 Цивільного кодексу України та Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач стверджує, що у період з 01.03.2022 по 31.08.2023 надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 147806,11 грн, а відповідач такі послуги не оплатив.

На підтвердження обсягів наданих послуг позивач надав акти обстеження та зняття показань з вузла обліку; фотофіксацію вузла обліку; розрахунки (основні нарахування, перерахунки) обсягів спожитих послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, водовідведення атмосферних опадів та додаткових послуг на об`єктах споживача (детальні); довідку АТ "Комінбанк" з додатком № 1, яка підтверджує направлення до банківської установи відповідача розрахункових документів; дані Українського гідрометеорологічного центру, в яких зазначена помісячна кількість опадів.

Як вже вказувалось судом, відповідно до п.2.2.4 договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи споживача, письмово повідомити про це постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова споживача оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Відповідачем встановлений договором порядок надання заперечень щодо кількості або вартості наданих послуг дотримано не було, та у встановлений договором строк не направлено свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, надані позивачем послуги з водопостачання, приймання стічних вод через приєднані мережі та водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м.Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів, відповідно до умов договору, вважаються прийнятими.

В свою чергу, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, за надані позивачем у спірний період послуги відповідач не сплатив.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже вказувалось судом, п.п.2.2.2, 2.2.3 договору визначено, що оплата вартості послуг здійснюється споживачем щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи споживача або отримання ним розрахункових документів іншим способом, а у разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, споживач здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

Як встановлено судом, в матеріалах справи наявний реєстр дебетових повідомлень, які виставлялись для оплати відповідачу у спірний період.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про правомірність та доведеність заявлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості за період з 01.03.2022 по 31.08.2023 у розмірі 147806,11 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2620,29 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1806,76 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з 18.03.2022 по 31.08.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягають 2620,29 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1806,76 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з 18.03.2022 по 31.08.2023.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені на суму 29037,63 грн за період з 18.03.2022 по 31.08.2023 та штрафу на суму 14780,61 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст.ст.216-218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч.4 ст.231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата споживачем пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

Пунктом 4.7 договору визначено, що за не оплату виставленого постачальником згідно з цим договором рахунку, вимоги чи іншого документу щодо оплати отриманих послуг, споживач сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від несплаченої суми. Сплата штрафу не звільняє споживача від обов`язку оплатити рахунок, вимогу чи інший документ щодо оплати отриманих послуг.

Як встановлено судом, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, а тому позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення штрафу та пені.

Щодо суми заявленого позивачем до стягнення штрафу, то суд погоджується із розрахунком позивача, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 14780,61 грн.

Щодо суми заявленої позивачем до стягнення пені, то за здійсненим судом перерахунком з урахуванням п.4.2 договору, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 27704,91 грн.

Отже, з урахуванням наведеного вище, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Винзавод" визнаються судом є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Винзавод" (04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 68-А, ідентифікаційний код 35133780) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м.Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) заборгованість у розмірі 147806 (сто сорок сім тисяч вісімсот шість) грн 11 коп., 3% річних у розмірі 1806 (одна тисяча вісімсот шість) грн 76 коп., інфляційні втрати на суму 1806 (одна тисяча вісімсот шість) грн 76 коп., пеню на суму 27704 (двадцять сім тисяч сімсот чотири) грн 91 коп., штраф на суму 14780 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн 61 коп. та судовий збір у розмірі 2920 (дві тисячі дев`ятсот двадцять) грн 78 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова