номер провадження справи 5/254/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 Справа № 908/3115/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянув матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (вул. Героїв Крут, буд. 16-А, м. Дніпро, 49005; ; електронна пошта: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" (вул. Мініна, буд. 38, м. Мелітополь, Запорізька область, 72304; ; електронна пошта: )

про стягнення 398 279,85 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бичков В.В. (в режимі відеоконференції) - довіреність № б/н від 02.01.2023, свідоцтво № 1763 від 19.11.2007, адвокат;

від відповідача: Мандрусяк М.Л. (в режимі відеоконференції) - довіреність № б/н від 24.10.2023, свідоцтво серії ЛВ № 001668 від 29.08.2019, адвокат;

ВСТАНОВИВ:

06.10.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" про стягнення 398 279,85 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2023 справу №908/3115/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 11.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/3115/23 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/254/23 та підготовче засідання призначено на 31.10.2023 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.10.2023 (суддя Проскуряков К.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/3115/23 в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.10.2023 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії. Повідомлено позивача та відповідача про призначення підготовчого засідання шляхом направлення на електронні пошти сторін та розміщення цієї ухвали на офіційному веб-сайті судової влади України. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 18.10.2023 № 908/3115/23 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" про участь в судовому засіданні 31.10.2023 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.

24.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 23.10.2023 (вх. № 22591/08-08/23 від 24.10.2023) про проведення підготовчого засідання та розгляду справи за відсутності представника позивача у приміщенні суду та долучення до матеріалів справи акту приймання-передачі адвокатських послуг від 23.10.2023.

Крім цього, 25.10.2023 від ТОВ "ТАКТ" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 24.10.2023 (вх. № 22749/08-08/23 від 25.10.2023) про об`єднання в одне провадження справ № 908/3115/23 та № 908/3109/23.

Також, 25.10.2023 від ТОВ "ТАКТ" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 25.10.2023 (вх. № 22757/08-08/23 від 25.10.2023) про проведення підготовчого засідання, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті за відсутності представника позивача - адвоката Бичкова В.В.

Ухвалою суду від 27.10.2023 № 908/3115/23 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" про участь в судовому засіданні 31.10.2023 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.

30.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання призначеного на 31.10.2023 об 11 год. 00 хв. та проведення наступного судового засідання по справі № 908/3115/23 та подальших судових засідань по справі в режимі відеоконференції.

31.10.2023 від ТОВ "ТАКТ" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 30.10.2023 (вх. № 23154/08-08/23 від 31.10.2023) про відкладення підготовчого засідання, зобов`язання відповідача провести звірку стану розрахунків за спірним договором на підставі акту звірки та долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Крім цього, 31.10.2023 від ТОВ "ГІДРОАГРЕГАТ-М" до суду надійшло клопотання № б/н від 31.10.2023 (вх. № 23166/08-08/23 від 31.10.2023) про відкладення підготовчого засідання призначеного на 31.10.2023 об 11 год. 00 хв.

Вищевказані документи та пояснення долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.10.2023 № 908/3115/23 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ТАКТ" № б/н від 24.10. про об`єднання справ № 908/3115/23 та № 908/3109/23 в одне провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 11.12.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке вирішено проводити в режимі відеоконференції. Також судом відкладено до наступного судового засідання розгляд клопотання ТОВ "ТАКТ" № б/н від 30.10.2023 (вх. № 23154/08-08/23 від 31.10.2023) про зобов`язання відповідача провести звірку стану розрахунків за спірним договором.

08.12.2023 від ТОВ "ГІДРОАГРЕГАТ-М" до суду надійшли пояснення № б/н від 07.12.2023 (вх. № 26321/08-08/23 від 08.12.2023) щодо клопотання позивача про зобов`язання провести звірку стану розрахунків за спірним договором, згідно яких відповідач заперечив проти задоволення вказаного клопотання у повному обсязі.

Також, 08.12.2023 від ТОВ "ГІДРОАГРЕГАТ-М" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив № б/н від 07.12.2023 (вх. № 26328/08-08/23 від 08.12.2023), згідно яких відповідач на погодився із доводами позивача та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2023 № 908/3115/23 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 26.12.2023 о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Призначене судове засідання вирішено здійснювати в режимі відеоконференцзв`язку з використанням підсистеми "Електронний суд", запропоновано стороні здійснити відповідні процесуальні дії.

25.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" до суду надійшли додаткові пояснення № б/н від 24.12.2023 (вх. № 27474/08-08/23 від 25.12.2023) в підтвердження доводів викладених у позовній заяві.

Крім цього, 25.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" до суду надійшли додаткові пояснення № б/н від 25.12.2023 (вх. №27565/08-08/23 від 25.12.2023) на виконання вимог ухвали суду 11.12.2023 № 908/3115/23.

26.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" до суду надійшли додаткові пояснення № б/н від 25.12.2023 (вх. № 27578/08-08/23 від 26.12.2023), згідно яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Вищевказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою від 26.12.2023р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 15.01.2024 о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою. Призначене судове засідання здійснювати в режимі відеоконференцзв`язку з використанням підсистеми "Електронний суд".

В судовому засіданні 15.01.2024 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті до 14.02.2024 на 10:30.

В судовому засіданні 14.02.2024, фіксація якого здійснювалось із застосуванням підсистеми відеоконференцзв`язку, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 346 330,31 грн. на підставі договору поставки №3728-Т. У зв`язку з простроченням відповідачем граничного строку оплати товару позивачем на підставі п.8.2. договору нараховано штраф в сумі 51 949,54 грн. Посилаючись на ст.ст. 16, 525, 526, 610 - 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 193, 230, 231, 265 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив вказавши, що він не має можливості виконання зобов`язань за Договором оскільки Відповідач призупинив господарську діяльність у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Також відбулася істотна зміна обставин, що засвідчено висновком Львівської ТПП вказала, що ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» доклало всіх зусиль і використовувало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов`язань за Договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р. в умовах, що склалися у результаті істотної зміни обставин. Обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» за Договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р. визначаються як надзвичайні та невідворотні, які не залежать від Товариства, їх не можна було заздалегідь передбачити й уникнути, їх виникнення не було викликано проявом недбалості або необережності зі сторони Товариства, оскільки їх неможливо було встановити, виявити чи передбачити перед укладенням Договору поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р., і вони об`єктивно унеможливлюють своєчасне виконання ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» за даних умов зобов`язань відповідно до законодавства України. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, Мелітопольська міська територіальна громада з 25 лютого 2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Відповідач не змінив податкової адреси на іншу на підконтрольній території України та не здійснює господарської діяльності. Посилаючись на п. 6.1 Договору, п. 1 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України та практику Верховного Суду вважає, що повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України підтверджується численними законодавчими актами, є загальновідомими обставинами, а отже відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України, не потребують доказування. Відповідач вжив усіх можливих заходів для повідомлення Позивача про наявність форс-мажорних обставин. У Договорі сторони не визначили, у якій саме формі здійснюється повідомлення іншої сторони. У постанові КГС у складі ВС від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18 суд, зважаючи на те, що сторони не визначили форму повідомлення про форс-мажорні обставини, встановив, що Відповідач може обрати будь-який спосіб направлення повідомлення. Відповідач контактував з працівниками Позивача, однак при виїзді директора Відповідача з тимчасово окупованої на підконтрольну Україні територію довелось видалити будь-які підтвердження комунікації задля можливості виїхати через ворожі контрольно-пропускні пункти зі збереженням життя. Отримавши висновок Львівської ТПП, Відповідач негайно направив її Позивачу. Форс-мажорні обставини зробили неможливим виконання зобов`язань перед кредиторами в принципі. 14 липня 2022 року платіжним дорученням № 1422 та 26 липня 2022 року платіжним дорученням № 1023 ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» перерахувало по 50 000 грн. на розрахунковий рахунок Позивача. Вказані платіжні доручення не згадані Позивачем у Позовній заяві, а сума заборгованості за Договором не була зменшена, зважаючи на часткове виконання зобов`язань Відповідачем. Отже, Відповідач намагався виконати зобов`язання з оплати товару за Договором у тому обсязі, у якому це можливо, зважаючи на наявність форс-мажорних обставин, що унеможливлюють його діяльність та отримання надходжень на розрахункові рахунки. Оскільки останній день строку оплати припадає вже на тимчасову окупацію, то факт спливу строку оплати вже під час дії воєнного стану та під час окупації населеного пункту, у якому зареєстрована адреса Відповідача, свідчить про відсутність вини у зв`язку з невиконанням обов`язку сплати за Договором. З огляду на викладені обставини, намагання Відповідача сприяти виконанню свого боргу, не зважаючи на ситуацію, що склалась, форс-мажорні обставини та долю майна ТОВ «Гідроагрегат-М», вина відповідача у несплаті заборгованості повністю відсутня. Не погоджується з витратами на правничу допомогу позивача та щодо сплати судового збору. Просить у задоволенні позову відмовити.

13.11.2023 від ТОВ "ТАКТ" до суду надійшла відповідь на відзив № б/н від 10.11.2023 (вх. № 24166/08-08/23 від 13.11.2023), згідно якої позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та заперечив проти доводів Відповідача, вказавши, що Відповідач фактично визнав певні обставини, в тому числі факт невиконання ним зобов`язань за Договором. Вказує, що само по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання зобов`язання за договором, не свідчить про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за порушення договірних зобов`язань. Відповідач вперше у відзиві на позов послався на лист Торгово-промислова палати України від 28 лютого 2022 року, але це не є вжиттям таких заходів. Доводи відповідача про те що у договорі сторони не визначили у якій саме формі здійснюється повідомлення іншої сторони спростовується умовами п.6.2 та п.6.3 договору поставки (письмово). Направлення відповідачем висновку Львівської ТПП позивачу не спростовує підстави та предмет позову, є окремим предметом обговорення поза цією справою. Висновок Львівської ТПП від 25 жовтня 2023 р. № 18-08-16/1184 не є сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), якими унеможливлено виконання зобов`язань за договорами, укладеними між резидентами України (форма № 3) який видається Торгово-промисловими палатами України у відповідності до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а тому немає підстав вважати що доданий до відзиву висновок підтверджує настання форс-мажорних обставин для відповідача у відповідності до умов пунктів 6.2-6.4 договору поставки. Більш того, сторони домовилися про терміни подання такого сертифікату якого відповідач не дотримався та не пояснює чому він з 2022 року та до цього часу не отримав його. Згідно пункту 6.4 договору не повідомлення або невчасне повідомлення, порушення зобов`язань передбачених п.6.1 договору позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищезгадану обставину як на підставу, що звільняє її від відповідальності за договором, а також за завдання шкоди (збитків). В даному випадку щодо вини мова йдеться про штрафні санкції, а не про виконання простроченого основного зобов`язання. При цьому, такий сертифікат має підтверджувати не початок впровадження воєнного стану, а обставини які унеможливлюють виконати (припинити діючі) грошові зобов`язання відповідачем за наявності у нього чисельних банківських рахунків в різних банківських установах, в тому числі шляхом відступлення права вимоги, переводу боргу, видачі простого векселя. Виданий Торгово-промисловою Палатою чи її регіональними представництвами сертифікат не є беззаперечним доказом існування форс-мажору, а тому повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (Постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. У відповідача виник борг за видатковою накладною за якою не стягується борг в цій справі, а саме за видатковою накладною № РН-000356 від 20.01.2022 р. на суму 50203,68 грн. за товар який був поставлений разом з іншим товаром за видатковою накладною № РН-000354 від 20.01.2022 р. одним транспортним засобом за однією ТТН № 227 від 20.01.2022 р. Крім того, згідно акту звірки 20.01.2022 р. відповідач отримав інший товар. Призначення платежу за платіжними дорученнями № 1422 від 14.07.2022 р. на суму 50000,00 грн. та № 1023 від 26 липня 2022 р. на суму 50000,00 грн (на відміну від спірних видаткових накладних в цій справі) повністю відповідає номенклатурі товару за видатковою накладною № РН-000356 від 20.01.2022 р. на суму 50203,68 грн, та іншими за якими товар був поставлений раніше. Відповідач не повідомляє в який спосіб та коли розрахувався за товар отриманий на підставі видаткової накладної № РН-000356 від 20.01.2022 р. на суму 50203,68 грн. та попередні видаткові накладні згідно акту звірки. Копія вказаної видаткової накладної подана у справу раніше з клопотанням про відкладення підготовчого засідання. За наслідком аналізу отриманої від Львівської ТПП на адвокатський запит банківської виписки яка вказана в п.1.15 висновку Львівської ТПП від 25 жовтня 2023 р. № 18-08-16/1184 станом на 24 лютого 2022 року тільки на цьому на банківському рахунку відповідача було 240916,72 грн., з яких в той же день (наступний день після вторгнення в Україну агресора) відповідач видав поворотну фінансову допомогу в розмірі 30000,00 грн. директору ОСОБА_1 згідно договору № 4/Г від 18.10.2021 р., здійснив виплату згідно відомості № 40 від 24.02.2022 р. кошти в сумі 46800,00 грн. на представницькі та господарській витрати, а також здійснив поповнення корпоративної картки якою володіє сам директор ОСОБА_1 на суму 147000,00 грн. В подальшому, ОСОБА_1 03.11.2022 р. суму поворотної фінансової допомоги в розмірі 20000,00 грн. повернув та вона в той же день була витрачена на сплату відсотків та комісій за користування відповідачем кредитом в іншому банку (АТ «Креді Агріколь Банк»). 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 знов повернув суму поворотної фінансової допомоги в розмірі 15000,00 грн. та ці кошти також в той же день були витрачені на сплату відсотків та комісій за користування кредитом відповідачем в іншому банку (АТ «Креді Агріколь Банк»). Сплата відповідачем коштів на користь інших осіб не звільняє відповідача від доведення того що витрачені ним кошти, взяття на себе та виконання грошових зобов`язань під час впровадження військового стану не пов`язано з виведенням коштів з метою яка суперечить інтересам позивача, як його кредитора, та держави. Керівник відповідача зробив внесок в сумі 650000,00 грн. у статутний капітал ТОВ "КМЦ Гідравлік" Україна, 79035, Львівська обл., місто Львів. Дата запису: 31.05.2022 Номер запису: 000056195, розмір частки ОСОБА_1 засновника (учасника): 650000,00 грн.) та згідно даних ЄДР спільно з іншими громадянами заснував це товариство. При цьому він брав поворотну фінансову допомогу у ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» за умови наявності боргів перед кредиторами останнього, в тому числі перед позивачем. З 2022 року відповідач не вжив жодної дії зв`язатися з позивачем, звірити стан розрахунків. Подана у судову справу та для отримання висновку копія наказу від 26 березня 2022 року № 26/03 про призупинення трудових договорів не може вважатися достовірним та належним доказом. За умовами Договору ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» не сплатило передоплату, а дострокове виконання постачальником (ТОВ «ТАКТ») свого зобов`язання та прийняття товару боржником (покупцем ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М») не змінює умов поставки у відповідності до Правил ІНКОТЕРМС, що не було враховано у висновку Львівської ТПП від 25 жовтня 2023 р. № 18-08-16/1184, як підстава для зміни умов договору. Зобов`язання відповідача в частині здійснення 50% вартості товару за правилами ст. 692 ЦК України трансформувалося в зобов`язання сплатити вартість товар відразу після його отримання та ця умова не погіршує стан покупця, адже передоплата мала відбутися раніше (до отримання товару) та у часі граничного терміну передоплати збігається з днем його отримання. Зобов`язання з оплати 50% вартості товару за видатковими накладними від 14 лютого 2022 р. за правилами ст. 692 ЦК України також прострочено до впровадження воєнного стану. З огляду на залишок коштів на рахунку станом на 24.02.2022 р. Відповідачем не були подані жодні докази того що він не мав та не має можливості виконати (припинити діючі прострочені) грошові зобов`язання перед позивачем за наявності у нього чисельних банківських рахунків в різних банківських установах, в тому числі шляхом відступлення права вимоги, переводу боргу, видачі простого векселя, що не враховано у висновку Львівської ТПП від 25 жовтня 2023 р. № 18-08-16/1184.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив Відповідач вказав, що у ситуації, у якій опинився Відповідач, потрібно брати до уваги не просто введення воєнного стану в України, а тимчасову окупацію того району, у якому знаходиться населений пункт з юридичною адресою Відповідача, а саме місто Мелітополь. Вважає, що коли розпочалось повномасштабне вторгнення рф в Україні, повідомлення про таку обставину як воєнний стан відбулось по всій країні у законодавчий спосіб. Ця обставина стала загальновідомою і юридично підтвердженою. Крім того, «кваліфікуюча обставина» - така як «тимчасово окупована територія» - була також юридично підтверджена, й Позивач міг дізнатися, яка зона перебуває в якому юридичному статусі. Тому, вимагати від Відповідача обов`язкового повідомлення про настання цих обставин, під загрозою того, що неповідомлення є підставою для незастосування, свідчить про недотримання балансу інтересів сторін. посилання на несвоєчасне повідомлення Позивача про настання форс-мажорних обставин не заслуговує на увагу, оскільки тимчасова окупація є очевидною для Позивача. Склад ТОВ «ТАКТ» знаходиться також в тимчасовій окупації у місті Мелітополь, що підтверджується рахунками на оплату та товарно-транспортними накладними, що додані Позивачем як додатки до Позовної заяви, у яких вказано, що Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Северний проїзд є одним з складів Позивача та пунктом навантаження. Посилання Позивача на п.6.2 та п.6.3 договору поставки вважає не обґрунтованими, адже вказівка на здійснення повідомлення «письмово» лише означає, що таке повідомлення не є усним, однак це положення Договору означає, що Відповідач сам міг визначити, чи повідомити Позивача шляхом направлення цінного листа чи іншим способом. Вказує, що позиція ВС Постанови від 21 липня 2021 року у справі № 912/3323/20 щодо можливості доведення форс-мажорних обставин будь-якими доказами заслуговує на увагу у цій справі. Зміна податкової адреси для юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та інших суб`єктів господарювання не є обов`язковою. Відмова у зміні податкової адреси також не тягне за собою визнання нікчемності договорів з суб`єктами господарювання, які не змінювали свою податкову адресу. Доводи Позивача щодо нікчемності висновку Львівської ТПП, отриманого Відповідачем є безпідставними, як і твердження Позивача щодо того, що сертифікат ТПП має підтверджувати не початок впровадження воєнного стану, а обставини, які унеможливлюють виконання зобов`язання, оскільки повністю відповідає змісту висновку Львівської ТПП. Відповідач не мав можливості звернутись до ТПП у встановлений договором строк протягом одного дня з моменту початку повномасштабного вторгнення рф в Україну до моменту тимчасової окупації є очевидною. Вказує, що коли директор Відповідача виїжджав з окупованої території, то не було змоги вивезти з собою на підконтрольну Україні територію всі документи, що стосуються заборгованості Відповідача перед кредиторами. Перерахувавши 14 липня 2022 року 50 000 грн. на розрахунковий рахунок Позивача (платіжне доручення № 1422), а також 50 000 грн. 26 липня 2022 року (платіжне доручення № 1023), Відповідачу не було відомо про наявність інших видаткових накладних, що не оспорюються Позивачем у цій справі. Однак, і видаткова накладна № РН-000354, що є спірною у цій справі, і видаткова накладна № РН-000356 датуються 20 січня 2022 року. Більше того, номер видаткової накладної № РН-000356 свідчить про те, що вона була сформована пізніше, ніж спірна № РН-000354. А суми, сплачені згідно з платіжними дорученнями, двічі по 50 000 грн., не означають, що ними були оплачена саме видаткова накладна № РН-000356 на суму 50203,68 грн. Адже вони, як мінімум, перевищують суму, необхідну для оплати за накладною, на яку посилається Позивач. Вважає, що такі перерахування свідчать про добросовісність Відповідача, який намагався перерахувати всі можливі кошти Позивачу. Також зазначає, що згідно з даними виконавчого провадження № 72105567, яке було відкрите 22 червня 2023 року на основі судового наказу, виданого за заявою ТОВ «ТАКТ» у справі № 908/1429/23, 26 червня 2023 року було стягнуто 88 226,19 грн. Хоча згідно із судовим наказом, суд ухвалив стягнути з ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» заборгованість у розмірі 209 999,78 грн. основного боргу за товар, 268,40 грн. витрат зі сплати судового збору, 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Але виконавець зміг стягнути з боржника лише 88 226,19 грн. На думку Відповідача, Позивач ігнорує те, що за підсумками виконавчого провадження стало зрозуміло, що виконавець зміг стягнути лише суму у розмірі 88 226,19 грн., а це свідчить про те, що Відповідач не мав фінансової можливості оплатити згідно з виставленими Позивачем рахунками. А отже, ознайомлення з усіма банківськими рахунками Відповідача не має значення. Позивач помилково пов`язує право директора Відповідача бути засновником юридичних осіб та наявність зобов`язань Відповідача перед кредиторами, що свідчить про неправильне трактування правової природи юридичної особи та інституту правосуб`єктності юридичної особи підстави неможливості подання доказів комунікації з представниками Відповідача є поважними. Доступу до названих Позивачем звітів Відповідач також не має. На думку Відповідача, відбулась усна зміна умов договору, що була підтверджена конклюдентними діями Позивача, а саме поставкою товару. Таким чином, останній день оплати по обох видаткових накладних припав на 16 березня 2022 року, що вже після тимчасової окупації м. Мелітополь.

ВСТАНОВИВ:

20.07.2020 р. між ТОВ "ТАКТ" (Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОАГРЕГАТ-М» (Відповідач, Покупець, Боржник) було укладено договір поставки № 3728-Т, за умовами якого взяв на себе зобов`язання передавати у власність Покупцю металопрокат в асортименті, (далі по тексту товар), а покупець зобов`язався своєчасно прийняти товар та оплатити його вартість на умовах визначених цим договором ( п.1.1 договору).

Найменування, асортимент, кількість, вага, ціна Товару, строки (терміни) його поставки узгоджуються сторонами в специфікації… (п.1.2 договору).

За умовами п. 3.1 Договору Покупець зобов`язувався оплатити вартість товару за ціною вказаною у специфікації з обов`язковим посиланням в платіжному дорученні: на дату , номер договору, дату та номер рахунку-фактури (в разі отримання),а в інших випадках - за ціною зазначеною у видатковій накладній з посиланням крім договору на таку видаткову накладну.

Згідно п. 3.3. Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника із застосуванням платіжних доручень на умовах зазначених в специфікації. Датою оплати товару є дата зарахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

У пункті 3.6. Договору сторони погодили, що у разі здійснення Покупцем одного платежу за декількома специфікаціями, рахунками-фактурами (видатковими накладними) в платіжному дорученні має бути зазначена сума платежу щодо кожного з них окремо. У разі відсутності інформації про це та недостатності коштів для погашення заборгованості у розмірі 100% вартості поставленого товару покупець дає свою згоду постачальнику зарахувати отримані ним кошти в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною по якій борг утворився раніше, а в разі виникнення боргу за ними одночасно (видаткові накладні від однієї дати) - покупець дає свою згоду постачальнику зарахувати отримані ним кошти в рахунок погашення того боргу який є найменшим за сумою якщо до 5-го числа наступного місяця інше не буде зазначено покупцем в листі про уточнення (зміну) призначення платежу.

Сторони також домовились у пункті 3.7. Договору, що у разі зазначення покупцем в платіжному дорученні (в розділі «призначення платежу») невірного (неточного) призначення платежу та ухилення покупця від зміни (уточнення) такого призначення до 5 (п`ятого) числа наступного місяця після того, в якому було здійснено такий платіж, вважається що кошти за таким платіжним дорученням отримані в оплату вартості товару за цим договором та спрямовуються в погашення боргу в порядку визначеному в першому абзаці цього пункту. У разі, якщо в подальшому покупець повторно здійснить оплату за товар заборгованість за який погашена в порядку передбаченому цим пунктом, то вказана сума платежу буде вважатися оплатою за інший товар який був отриманий але не оплачений за цим договором. Невірним (неточним) призначенням платежу є відомості про платіж, які суперечать даним бухгалтерського обліку та оформленим первинним документам (не співпадає назва, номер дата первинного документа чи договору, специфікації, сума платежу за товар сплачена зайво, в т.ч. повторно або призначення платежу не дає змоги визначитися за який товар та за яким первинним документом сплачено кошти) та унеможливлює спрямувати кошти за їх прямим призначенням відповідно до призначення платежу зазначеному в платіжному дорученні. Наслідком порушення з боку Покупця строку оплати за Товар є сплата боржником на користь постачальника тридцять шість відсотків річних від простроченої суми.

Також розділом 3.8 Договору передбачена можливість за згодою сторін оплати поставленого товару шляхом видачі Покупцем простого векселя.

Відповідно до п.4.1 договору Товар поставляється на умовах FCA (франко-перевізник, склад постачальника) згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС) в редакції 2010 року, якщо інше не узгоджено специфікацією.

Допускається толеранс поставки (граничне допустиме відхилення) за кількістю товару +/- 10% в межах кожної номенклатури товару, згідно специфікації (п.4.2).

Строк поставки Товару узгоджується сторонами в специфікації (п. 4.3).

Згідно пункту 8.2 договору у разі прострочення покупцем граничного строку (терміну) оплати товару встановленого цим договором:

- покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, розмір якої дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ, яка діяла в період прострочення, від своєчасно неоплаченої суми, за кожний день прострочення;

- по закінченні перших 30 (тридцяти) календарних днів, після дня настання граничного строку (терміну) оплати товару, покупець протягом наступного банківського дня зобов`язується виплатити постачальнику штраф у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків від суми заборгованості.

Додатковою угодою № 1 від 12.11.2021 р. термін дії договору продовжений до 31.12.2022р. (п. 9.2) та встановлено, що закінчення строку дії договору , його розірвання не звільняє сторони від виконання зобов`язання , строк яких настав та від відповідальності за порушення , які мали місце в період його дії, якщо інше не буду встановлено додатковою угодою.

На виконання умов договору сторони узгодили специфікацію № 24 від 02.02.2022 р., за якою поставці підлягали хромові штоки різної номенклатури загальною вартістю 775616,40 грн. з ПДВ. Умови оплати: 50% передоплата, 50% протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару. Умови постачання: СРТ м. Мелітополь. Термін постачання - листопад 2022 року.

Також 02 лютого 2022р. Позивач (Постачальник) виставив Відповідачу (Покупцю) рахунок на оплату № СФ-000893 від р. на суму 773918,00 грн. з ПДВ з посиланням на договір № 3728-Т від 20.07.2020 р.

Крім того, Позивач надав Покупцю рахунок-фактуру № СФ-000893/001062 від 14.02.2022р. з посиланням на договір № 3728-Т від 20.07.2020 р. на товар загальною вартістю 210000,24 грн. з ПДВ, в якому також зазначено, що дата відвантаження завчасно узгоджується з менеджером.

За домовленістю сторін (через наявність номенклатури товару який підлягає поставці у м. Мелітополь) заявник на умовах FCA м. Мелітополь, Північний проїзд,6 поставив відповідачу товар за видатковою накладною № РН-001062 від 14.02.2022 р. на суму 210000,24 грн., що не заперечується Відповідачем.

Відповідно до видаткової накладної підстава для її складання, окрім спірного договору, є рахунок на оплату. Разом з товаром відповідач отримав на вказаний товар рахунок-фактуру № СФ-000893/РН-001062 від 14.02.2022 р.

За домовленістю сторін позивач на умовах FCA м. Мелітополь, Північний проїзд,6 поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковою накладною № РН-001059 від 14.02.2022 р. на суму 136330,07 грн. Відповідно до видаткової накладної підстава для її складання окрім спірного договору - рахунок на оплату № СФ-000893 від 02.02.2022р., що також не заперечується Відповідачем.

Разом з товаром відповідач отримав на вказаний товар рахунок-фактуру № СФ-000893/РН-001059 від 14.02.2022 р. на суму 136330,07 грн.

Крім того, на виконання специфікації № 24 від 02.02.2022 р., позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № СФ-000893 від 02 лютого 2022 р. з посиланням на договір № 3728-Т від 20.07.2020 р.

Відповідно до специфікації порядок оплати товару - 50% передоплата, 50 % протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Як вказує Позивач на прохання Відповідача, проти чого той не заперечив, товар був отриманий Покупцем (Відповідачем) згідно товарно-транспортної накладної № 604 від 14.02.2022р. за договором без отримання передоплати на складі Постачальника (Позивача) у м. Мелітополь,

З огляду на умови Договору останній 30-й день оплати за обома видатковими накладними від 14.02.2022р. припадає на 16 березня 2022 р.

Відповідач прийняв вказаний товар за якістю та кількістю без зауважень, в подальшому від прийнятого товару з підстав передбачених умовами пунктів 5.6-5.8 договору, ст. 672 ЦК України, не відмовився, претензій не заявляв але своїх зобов`язань з оплати отриманого товару в порушення пункту 3.1 договору та специфікації не виконав.

Таким чином, за вказаними видатковими накладними утворилася заборгованість Відповідача перед Позивачем у розмірі 346 330,31 грн. (210000,24 грн. + 136330,07 грн.).

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 28.09.2023 р. у справі № 908/1429/23 Господарський суд Запорізької області скасував судовий наказ від 08.05.2023 у справі № 908/1429/23, виданий за заявою заявника (позивача) про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника (відповідача) 136330,07 грн. заборгованості за договором поставки товару №3728-Т від 20.07.2020, 268,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В поворот виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023 у справі № 908/1429/23, скасованого даною ухвалою, вирішив стягнути з ТОВ "Такт" на користь ТОВ "ГІДРОАГРЕГАТ-М" 88226,19 грн. заборгованості за договором поставки товару №3728-Т від 20.07.2020 р. та видати наказ.

Ухвалою від 28.09.2023 р. Господарський суд Запорізької області скасував судовий наказ від 02.05.2023 по справі № 908/1428/23, виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт», про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроагрегат-М» (вул. Мініна, буд. 38, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316, ідентифікаційний код 35432630) на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» основний борг у сумі 210000,24 грн. за договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020, судовий збір у сумі 268,40 грн. та витрати на правову договору в сумі 1000,00 грн.

На підставі судового наказу Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023 у справі № 908/1429/23 приватним виконавцем Якименко А.О. в межах виконавчого провадження № 72105567 було перераховано позивачу 88226,19 грн. згідно платіжної інструкції № 49378356 від 26.06.2023 р.

Таким чином заборгованість Відповідача зменшилася на суму 88226,19 грн., однак, внаслідок скасування судового наказу № 908/1429/23, виданий 07.06.2023 р. заборгованість відповідача у бухгалтерському обліку позивача була знову поновлена на вказану суму та становить 346330,31 грн., адже на цей час 88226,19 грн. тимчасово перебувають у позивача та мають особливий статус у бухгалтерському обліку позивача та позивач вживає заходи щодо добровільного виконання ухвали суду в частині повороту виконання (з`ясовує на який рахунок та в якому порядку повернути кошти відповідачу).

З огляду на умови п. 8.2 Договору, оскільки строк оплати товару встановлений договором сплив понад по закінченні перших 30 (тридцяти) календарних днів, після дня настання граничного строку (терміну) оплати товару, Позивач також просить суд стягнути з відповідача додатково до сум основного боргу за видатковою накладною № РН-001062 від 14.02.2022 р. на суму 210000,24 грн. штраф в розмірі 31 500,04 грн. (210000,24 грн х 15%), а за видатковою накладною № РН-001059 від 14.02.2022 р. на суму 136330,07 грн. - штраф в розмірі 20 449,51 грн. (136330,07 грн. х 15%).

Отже, загальна ціна позову становить 398 279,85 грн. (основна заборгованість 346330,31 грн. + штраф 51949,54 грн.), яку Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь.

Приймаючи рішення у цій справі та оцінюючи доводи сторін суд виходить з наступного.

Як встановлено ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наведених вище досліджених судом матеріалів справи вбачається, що Відповідач свої грошові зобов`язання за Договором своєчасно та у повному обсязі не виконав, суму основного боргу в розмірі 346330,31 грн. на рахунки Позивача не сплатив. Доказів зворотного ним суду не представлено.

Вказане свідчить про порушення Відповідачем майнових інтересів та прав Позивача, умов Договору та вимог закону.

Щодо стягнення 15% штрафу суд зазначає, що Договором (п. 8.2) передбачено відповідальність Покупця за прострочення ним граничного строку (терміну) оплати товару встановленого цим договором - по закінченні перших 30 (тридцяти) календарних днів, після дня настання граничного строку (терміну) оплати товару, у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків від суми заборгованості.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи встановлену судом відсутність доказів на підтвердження виконання Відповідачем (Покупцем) свого обов`язку з оплати вартості придбаного товару понад вказаний у Договорі 30-денний термін та у розмірі 346330,31 грн., суд дійшов висновку, що обрахована Позивачем сума штрафу 51949,54 грн. складає 15% від суми заборгованості, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь Позивача.

Відносно заперечень Відповідача щодо настання форс-мажорних обставин суд зазначає наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст.218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З огляду на умови Договору останній 30-й день оплати Відповідачем коштів за придбаний товар за обома видатковими накладними від 14.02.2022р. в розмірі 346330,31 грн., припадає на 16 березня 2022 р.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався. Так, 02.05.2023 набув чинності Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб (тобто до 18.08.2023 року), який в подальшому неодноразово продовжувався та є чинним на дату прийняття рішення у цій справі.

З листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що "Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)."

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що вказані у листі обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч.2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Укладений між сторонами Договір містить положення, якими врегульовано дії сторін під час настання обставин непереборної сили.

Так, у пункті 6.1. Договору сторони домовилися, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які не залежать від сторін.

Пункт 6.2. Договору передбачає, що обставини форс-мажору включать в себе в т.ч. оголошення воєнного стану, війни та інші обставини,які згідно чинного законодавства України визнаються такими. Факти, викладені в повідомленні мають бути підтверджені сертифікатом Торгівельно-промислової Палати України.

Зацікавлена сторона негайно повідомляє іншу сторону про початок і припинення такої обставини. А якщо це можливо з об`єктивних причин, що має довести сторона для якої такі обставини виникли, то не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня їх виникнення (припинення) та з одночасним дотриманням положень п. 6.1 Договору (п. 6.3.).

Не повідомлення або невчасне повідомлення, порушення зобов`язань передбачених у п. 6.1. Договору позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищезгадану обставину як на підставі, що звільняє її від відповідальності за договором, а також за завдання шкоди (збитків) (п. 6.4 Договору).

На підтвердження настання вказаних обставин Відповідач пояснив суду, що він призупинив господарську діяльність у зв`язку з форс-мажорними обставинами, а істотна зміна обставин засвідчена висновком ТПП.

При цьому юридичною адресою ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» є 72304, Запорізька обл., місто Мелітополь, вулиця Мініна, 38. Вказана адреса також вказана сторонами Договору № 3728-Т від 20 липня 2020 року .

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, Мелітопольська міська територіальна громада з 25 лютого 2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Станом на дату подання Відзиву на позовну заяву юридична адреса Відповідача залишається у місті Мелітополь, Відповідач не змінив податкової адреси на іншу на підконтрольній території України та не здійснює господарської діяльності.

Розпорядженням президента ТПП України № 3 від 25 лютого 2022 року встановлено, що тимчасово, на період дії воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати мають право за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2. Регламенту засвідчення Торгово- промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, який затверджено Рішення Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року за №44(5), із змінами та доповненнями.

Однією з таких регіональних торгово-промислових палат, перелічених в згаданому вище розпорядженні президента ТПП України, є Львівська ТПП, до якої звернувся Відповідач для засвідчення істотної зміни обставин.

25 жовтня 2023 року Львівська ТПП видала висновок про істотну зміну обставин за договором/контрактом, в якому зазначено, що:

« 21. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОАГРЕГАТ-М» доклало всіх зусиль і використовувало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов`язань за Договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р. в умовах, що склалися у результаті істотної зміни обставин.

22. Обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» за Договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р. визначаються як надзвичайні та невідворотні, які не залежать від Товариства, їх не можна було заздалегідь передбачити й уникнути, їх виникнення не було викликано проявом недбалості або необережності зі сторони Товариства, оскільки їх неможливо було встановити, виявити чи передбачити перед укладенням Договору поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р., і вони об`єктивно унеможливлюють своєчасне виконання ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» за даних умов зобов`язань відповідно до законодавства України.

23. Істотна зміна обставин за Договором поставки товару № 3728-Т від 20.07.2020 р. для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОАГРЕГАТ-М» є непередбачуваною, тривалою, невідворотною і вина ТОВ «ГІДРОАГРЕГАТ-М» щодо її виникнення відсутня, бо знаходиться поза межами волі, бажань і дій сторін, порушуючи баланс їх майнових інтересів і позбавлення того, на що вони розраховували, вступаючи в договірні відносини, а також свідчить про прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення своєчасного виконання своїх зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРОАГРЕГАТ-М».»

27 жовтня 2023 року, тобто більше ніж через півтора року після початку бойових дій, Відповідач направив Позивачу копію висновку Львівської ТПП, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та накладною.

Вказане свідчить про порушення Відповідачем умов п. 6.1-6.3 Договору щодо негайного повідомлення Позивача про початок дії форс-мажорних обставин за спірним Договором, пов`язаних із військовою агресією Російської Федерації проти України, або у інший розумний строк.

Доказів неможливості з об`єктивних причин негайного, або протягом 5 днів з дня їх настання, повідомлення Позивача про такі обставини Відповідач суду не надав. Його посилання на усні перемовини не підтверджені належними та допустимими доказами та не визнаються Позивачем.

Тому в силу п. 6.4 Договору таке не повідомлення або невчасне повідомлення (лише 27.10.2023р.) позбавляє Відповідача права посилатися на будь-яку вищезгадану обставину як на підставу, що звільняє його від відповідальності за договором, а також за завдання шкоди (збитків). При цьому, встановлення та доведення вини у поведінці сторони, що порушила умови Договору, не вимагається.

При цьому навіть наявність підтверджених та доведених обставин непереборної сили не звільняють боржника (Відповідача) від виконання основного обов`язку за договором, а можуть лише бути підставою для звільнення його від сплати штрафу.

Також суд в цій частині бере до уваги чисельну практику Верховного Суду щодо обставин форс-мажору (Постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21), яким висловлено правову позицію відносно того, що виданий Торгово-промисловою Палатою чи її регіональними представництвами сертифікат не є беззаперечним доказом існування форс-мажору, а тому повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Крім цього, Відповідач мав можливість за згодою Позивача оплатити поставлений товар шляхом видачі Покупцем простого векселя, як це передбачено розділом 3.8 Договору, але не вживав жодних дій, які б були направлені на виконання свого обов`язку за Договором у такий спосіб.

Отже, за наведених вище обставин суд не вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, доводи Відповідача в цій частині.

Також суд погоджується з доводами Позивача відносно того, що призначення платежу за платіжними дорученнями № 1422 від 14.07.2022 р. на суму 50000,00 грн. та № 1023 від 26 липня 2022 р. на суму 50000,00 грн. (на відміну від спірних видаткових накладних в цій справі) повністю відповідає номенклатурі товару за видатковою накладною № РН-000356 від 20.01.2022 р. на суму 50203,68 грн., та іншими за якими товар був поставлений раніше з огляду на довготривалість господарських відносин між сторонами. Вказане свідчить про те, що на предмет спору у цій справі вказані оплати не впливають.

Інші доводи Відповідача та контраргументи Позивача судом до уваги не приймаються в силу викладеного, а також з огляду на предмет доказування у справі, та враховуючи те, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам.

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими поданими належними, достовірними та допустимими доказами , а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються судом на Відповідача.

Як вказує Позивач ним понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 5974,20 грн., в тому числі: за платіжною інструкцією № 2458 від 05.10.2023 р. на суму 4095,40 грн., № 2445 від 04.10.2023 р. на суду 1342,00 грн., судового збору за видачу судових наказів які скасовані судом за заявою відповідача, в розмірі 536,80 грн. (268,40 грн. х 2) де 268,40 грн. за видачу кожного з судових наказів у справах № 908/1428/23, № 908/1429/23 (платіжні інструкції № 930 від 25.04.2023 р., № 931 від 25.04.2023 р.).

Разом з тим, з огляду на суму позовних вимог (398279,85 грн.) та вимог ч. 3 ст. 4, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. 129 ГПК України, розмір судового збору за розгляд цього позову та який має бути стягнутий з Відповідача складає 4779,36 грн. (із застосуванням коефіцієнту пониження 0,8, оскільки позов подано в електронній формі)

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що у відповідності до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на викладене, вказане питання може бути розглянуто судом за відповідною заявою Позивача в порядку ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" (вул.Мініна, буд. 38, м. Мелітополь, Запорізька область, 72304; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (вул. Героїв Крут, буд. 16-А, м.Дніпро, 49005; ) основну заборгованість за договором 3728-Т від 20.07.2020 р. 346330 (триста сорок шість тисяч триста тридцять) грн. 31 коп. та 51949 (п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 54 коп. штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАГРЕГАТ-М" (вул.Мініна, буд. 38, м. Мелітополь, Запорізька область, 72304; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (вул. Героїв Крут, буд. 16-А, м.Дніпро, 49005; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн. 36 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне судове рішення складено та підписано 26.02.2024.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.