СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Харків Справа № 917/1216/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

без виклику сторін

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, м. Лубни (вх.№2654Х/2 від 06.12.2023)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 у справі №917/1216/23 (повний текст складено 20.11.2023, суддя Безрук Т.М.)

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго, м. Лубни

до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, м. Лубни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, м. Лубни

простягнення 7 113,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства Лубнитеплоенерго звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 у сумі 6911,10 грн та за абонентське обслуговування за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 у сумі 202,44 грн, а всього в сумі 7 113,54 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилався на неналежне здійснення відповідачем розрахунків за спожиту теплову енергію.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 у справі №917/1216/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" 7 113,54 грн основного боргу та 2684,00 грн витрат з оплати судового збору.

Місцевий господарський суд встановив, що згідно з актом вводу в експлуатацію будинкового вузла обліку теплової енергії від 13.01.2017 будинок за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області, оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, в ньому діють внутрішньобудинкові системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. Також суд встановив, що відповідно до акту від 24.10.2022 будинок за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області, підключений до централізованого опалення.

Посилавшись на норми Закону України "Про теплопостачання", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", п. 24 п. 37, п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022), суд виходив з того, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, а також від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача з грудня 2022 року по травень 2023, суд дійшов висновку, що розрахунок проведений згідно з законодавством, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішення Полтавської обласної ради про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача відповідач суду не надав.

Відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 у справі №917/1216/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що Лубенською міською радою до суду першої інстанції було подано акт обстеження системи централізованого опалення підвального приміщення, розташованого під приміщенням аптеки в житловому будинку за адресою м. Лубни, площа Вокзальна, 1а від 02.12.2022. Згідно акту в підвальному приміщенні розташовані розподільчі трубопроводи централізованого опалення та гарячого водопостачання загальнобудинкові та розподільчі трубопроводи системи опалення приміщень аптеки. До того ж, всі трубопроводи опалення в обстежених підвальних приміщеннях теплоізольовані, а прилади централізованого опалення відсутні.

Також скаржник посилався на надані до матеріалів справи акти звірки розрахунків від 01.02.2023, 01.03.2023, 01.04.2023, 01.05.2023, 01.06.2023, 01.07.2023, 01.08.2023, якими підтверджував відсутність заборгованості за послуги теплопостачання. Зокрема, апелянт звертав увагу суду, що в колонці (актів звірки), де визначені об`єкти на які здійснюється постачання теплової енергії, відсутній об`єкт за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна 1а. Втім, вважає апелянт, при розгляді справи суд першої інстанції не врахував зазначені докази.

Скаржник також вважає, що відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні прописи містяться у ст. 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Крім того, наголошував, що споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правила користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198).

Апелянт стверджував, що у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц міститься висновок, що обов`язок сплати за спожиту теплову енергію виникає у споживача лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово- комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Також звертає увагу суду, що в індивідуальному договорі від 01.10.2021, доданого до позовної заяви Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Лубнитеплоенерго, взагалі не зазначене підвальне приміщення за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна 1-А, тобто Лубенська міська рада не отримувало послуг з теплопостачання на вказаному об`єкті.

Втім, на думку скаржника, суд першої інстанції наведеного не врахував, що стало підставою задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 у справі №917/1216/23. Постановлено здійснювати розгляд справи №917/1216/23 в порядку спрощеного провадження, без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

27.12.2023 від Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу. В обґрунтування своєї позиції у справі позивач зазначає, що виходячи із вимог чинного законодавства необхідно розмежовувати поняття «теплова енергія» і «послуги з постачання теплової енергії», оскільки вони не є тотожними і співвідносяться як постачання (продаж) товару та надання комунальної послуги.

Позивач наголошує, що згідно положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону (част.1, 2 ст. 12 Закону).

Відповідно до частини 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним із співвласником укладається публічний договір приєднання, відповідно до вимог частини 5 статті 13 цього Закону, який згідно ч. 5 ст. 13 Закону вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Позивач повідомляє, що 01.10.2021 на веб-сайті ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» http:lubnyteplo.com.ua опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Зважаючи на особливості укладання індивідуальних договорів про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку, позивач вважає, що індивідуальний договір набрав чинності 01.11.2021, а тому підлягає виконанню сторонами.

Позивач також зазначає, що порядок розподілу між споживачами спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії встановлює Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі Методика розподілу). Виходячи з приписів п. 12 розділу ІV Методики розподілу, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, розподіляється між усіма власниками приміщень будинку.

Як зазначає позивач, приміщення відповідача безпосередньо не опалюється позивачем (відсутнє централізоване опалення), але в ньому наявні загальнобудинкові розподільчі (транзитні) трубопроводи системи централізованого опалення, отже, обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії відповідача складається із обсягу спожитої теплової енергії на забезпечення загальнобудинкових потреб опалення (Q опз.п.б) та обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень через які прокладено транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і).

Посилаючись на наведені доводи позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 просить залишити без змін.

Частиною 1 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає таке.

Спірні правовідносини у справі виникли з приводу надання та споживання житлово-комунальних послуг у сфері теплопостачання, які регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ч. 3 ст. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до статуту Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго (далі ОКВПТГ Лубнитеплоенерго) це підприємство засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і підпорядковане Управлінню майном обласної ради (а.с. 32).

Засновник підприємства Полтавська обласна рада.

Власник підприємства територіальні громади сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради.

Відповідно до розділу 3 Статуту, основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, встановлення, обслуговування, заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії та гарячої води, абонентське обслуговування, тощо.

Зважаючи на діяльність, визначену Статутом, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам міста Лубни.

Відповідно до свідоцтва про право власності на приміщення від 02.03.2006, Лубенській територіальній громаді в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області належить нежиле приміщення та підвальне приміщення, які знаходяться за адресою: м. Лубни Полтавської області, площа Вокзальна, 1-А та відносяться до комунальної власності. Об`єкт в цілому складається з нежилого приміщення на 1 поверсі загальною площею 229,5 кв.м та підвального приміщення загальною площею 106,9 кв.м (а.с.9).

Таким чином, Лубенська територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області є власником підвального приміщення загальною площею 106,9 кв.м, що розташоване у м. Лубни Полтавської області на площі Вокзальна, 1-А.

Статтею 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, отримання послуг теплопостачання здійснюється на договірних засадах і надання таких послуг є оплатними.

На вебсайті ОКВПТГ Лубнитеплоенерго http:lubnvteplo.com.ua 01.10.2021 опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Рішенням позачергової третьої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради від 24.12.2015 Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконкому Лубенської міськради з 01.01.2016 надано повноваження щодо укладення від імені Лубенської міської ради договорів на постачання теплової енергії на тимчасово вивільнені об`єкти комунальної власності міста, які перебувають у нього на балансі, та проводити розрахунки за спожиту теплову енергію в межах коштів, виділених з міського бюджету (а.с. 16).

Разом з цим, відповідач та третя особа не уклали з виконавцем послуг теплопостачання договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Розпорядженням Лубенського міського голови та рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 24.10.2022 № 468р та від 31.03.2023 № 65 опалювальний період 2022/23 років встановлено з 24.10.2022 по 31.03.2023 (а.с. 20-21).

У зв`язку із початком опалювального періоду виконавцем було проведено підключення системи опалення будинку за адресою: м. Лубни Полтавської області, площа Вокзальна, 1-А, шляхом подачі теплоносія у внутрішньобудинкову систему опалення (а.с. 22).

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що листами від 14.12.2022 № 7-1/270 та від 30.12.2022 № 7-1/291 на адресу Лубенського міського голови та Управління з питань комунального майна та земельних відносин Лубенської міської ради Полтавської області, позивачем направлено повідомленням про укладення договору про надання послуги з постачання теплової енергії. (а.с. 14-15).

Позивач також повідомляв, що у зв`язку із початком опалювального періоду з 24.10.2022 по 31.03.2023, позивачем було проведено підключення системи опалення багатоквартирного будинку за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна, 1-А, шляхом подачі теплоносія у внутрішньобудинкову систему опалення.

Підвальне приміщення загальною площею 106,9 кв.м за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна 1-А, централізовано не опалюється, а тому, з 01.12.2022 по 30.05.2023 виконавцем надано споживачу послугу з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будинку та опалення приміщення з індивідуальним опаленням, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньо будинкової системи опалення (ВБСО) та нараховано плату за абонентське обслуговування.

Позивач повідомляв, що на виконання п. 36 Правил №830, якими встановлено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором, п. 33 індивідуального договору, яким визначено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше, ніж за 10 днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу, зважаючи на рішення сесії Лубенської міської ради від 24.12.2015, яким Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконкому Лубенської міськради з 01.01.2016 надано повноваження щодо проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, виконавець щомісячно з січня 2023 направляв на адресу третьої особи рахунки на оплату спожитих послуг. Проте, відповідач спожиту теплову енергію не оплатив. Внаслідок цього, у відповідача за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 6911,10 грн та за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 202,44 грн, а разом у розмірі 7 113,54 грн, яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги задоволено, є предметом апеляційного перегляду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статтею 509 ЦК України, статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону (ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону)

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила №830) та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 Правил №830, ними врегульовано відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Частиною 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Індивідуальний договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (пункт 13 Правил №830).

Розпорядженням Лубенського міського голови та рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 24.10.2022 № 468р та від 31.03.2023 № 65 опалювальний період 2022/23 років встановлено з 24.10.2022 по 31.03.2023 та 24.10.2022 виконавцем було проведено підключення системи опалення будинку за адресою: м. Лубни Полтавської області, площа Вокзальна, 1-А, шляхом подачі теплоносія у внутрішньобудинкову систему опалення (а.с. 22).

Як встановлено вище, 01.10.2021 на вебсайті ОКВПТГ Лубнитеплоенерго http:lubnvteplo.com.ua опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Отже, даний договір набрав чинності з 01.11.2021.

Відповідач та третя особа не надали до матеріалів справи доказів укладення співвласниками з позивачем договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Тому, зважаючи на положення ч. 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, з 01.11.2021 відносини між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з постачання теплової енергії регулюються індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до п. 1-3 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті http:lubnyteplo.com/ua.

Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному сайті http:lubnyteplo.com/ua.

Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

За умовами п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживаюча безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання здійснює виконавець (п. 22 договору).

Відповідно до п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http:lubnyteplo.com/ua.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно з п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http:lubnyteplo.com/ua.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному вебсайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п. 33 Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше, ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Згідно з п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктом 41.3. Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором, а пунктом 43.1. договору - виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до п. 44. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.

Згідно п. п. 51, 52 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

За приписами частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги та пункту 30 індивідуального договору плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 43 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствам, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, віднесено до повноважень районних чи обласних рад.

В матеріалах справи міститься рішенням пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 476, яким встановлено для ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів (населення, бюджетні установи, інші споживачі), що надаються Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Лубнитеплоенерго». Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води введено в дію з 01.10.2022.

Згідно Додатку 1 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 476 тарифи на послугу з постачання теплової енергії для категорії "Інші споживачі" (усі інші особи, які не підпадають під категорії "Населення" та "Бюджетні установи") в розмірі 2636,76 грн/Гкал з ПДВ (а.с. 17, зворот).

У ч. 1 ст. 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комерційний облік послуги здійснюється вузлом обліку, що забезпечує загальний облік її споживання в будівлі, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки.

Згідно з актом вводу в експлуатацію будинкового вузла обліку теплової енергії від 13.01.2017 (а.с. 18) будинок за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області, оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, в ньому діють внутрішньобудинкові системи централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Суд першої інстанції правомірно врахував, що згідно з пунктом 24 Правил №830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315.

Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду (календарного місяця).

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом) (п. 3 розділу І Методики розподілу).

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої між споживачами пропорційно до площі їх приміщень, та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) і допоміжних приміщень будинку;

та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем (ВС) опалення.

Відповідно до п.2 розділу V Методики розподілу, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту 8 %.

Крім того, п. 12 розділу IV Методики розподілу встановлено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Таким чином, з огляду на вищезазначені положення, на споживача покладено обов`язок з оплати частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб пропорційно до площі займаного приміщення.

За умовами індивідуального договору крім плати за послугу з постачання теплової енергії на опалення, споживач повинен вносити плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, яка нараховується щомісяця (абз 2 п. 32 договору).

Згідно наявного в матеріалах справи наказу ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" від 15.09.2021 № 37-О "Про оплату за абонентське обслуговування», затверджено розрахунок плати за абонентське обслуговування для послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (а.с. 19).

Відповідно до п. 11 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої у будівлі послуги визначається як обсяг енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку.

Як вже зазначалось, 13.01.2017 у будинку за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області прийнято в експлуатацію будинковий вузол обліку теплової енергії (а.с. 18).

Згідно до п/пункту 1 пункту 4 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, для розподілу приймаються показання вузлів обліку станом на кінцеву дату розрахункового періоду. У разі, якщо дата фактичного зняття показань вузлів комерційного обліку відрізняється від дати закінчення розрахункового періоду, то до розподілу приймається скориговане (приведене) споживання комунальної послуги на кінцеву дату розрахункового періоду.

Судом першої інстанції правомірно враховано, що загальна кількість теплової енергії (спожитої послуги з постачання теплової енергії) по будинку № 1-А на площі Вокзальній в м. Лубни Полтавської області, за кожний місяць в період з грудня 2022 року по березень 2023 року, підтверджується розрахунками показників засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку, зафіксовані за допомогою системи дистанційного зняття показань (а.с. 49, 51-54).

З наданої позивачем до матеріалів справи довідки також вбачається, що загальна опалювальна площа підвального приміщення за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області будинку становить 106,9 кв.м (а.с.55).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок з урахуванням приписів Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 № 315, з урахуванням обсягу спожитої послуги, що припадає на приміщення відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про існування у відповідача заборгованості в розмірі 7 113,54 грн, з якої 6 911,10 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 та 202,44 грн заборгованості за абонентське обслуговування за період з грудня 2022 року по травень 2023 року.

Відповідачем наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано.

В апеляційній скарзі апелянт наполягає на відсутності договірних правовідносин між сторонами та вважає, що між сторонами відсутній договір про надання житлово-комунальних послуг по приміщенню за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни

Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що Лубенською міською радою до суду першої інстанції було подано акт обстеження системи централізованого опалення підвального приміщення, розташованого під приміщенням аптеки в житловому будинку за адресою м. Лубни, площа Вокзальна, 1а від 02.12.2022. Згідно акту в підвальному приміщенні розташовані розподільчі трубопроводи централізованого опалення та гарячого водопостачання загальнобудинкові та розподільчі трубопроводи системи опалення приміщень аптеки. До того ж, всі трубопроводи опалення в обстежених підвальних приміщеннях теплоізольовані, а прилади централізованого опалення відсутні. Оскільки прилади опалення у підвальному приміщенні відсутні, скаржник вважає безпідставним стягнення коштів за послуги теплопостачання на об`єкті відповідача.

Дослідженням наявного в матеріалах справи акту від 02.12.2022 судом апеляційної інстанції встановлено, що його складено представниками Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго та Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради та в ході обстеження централізованого опалення підвального приміщення, розташованого під приміщенням аптеки в житловому будинку за адресою: м. Лубни, пл. Вокзальна, 1А. В результаті обстеження встановлено, що в підвальних приміщеннях розташовані розподільчі трубопроводи централізованого опалення та гарячого водопостачання, загальнобудинкові та розподільчі трубопроводи системи опалення приміщень аптеки. Приміщення аптеки опалюються від окремого вводу централізованого опалення (врізка знаходиться після вузла комерційного обліку теплової енергії загально будинкового по ходу нагрітого теплоносія). Всі трубопроводи опалення в обстежених підвальних приміщеннях теплоізольовані. Прилади централізованого опалення відсутні. Кількість розподільчих трубопроводів централізованого опалення складає 85,7 м в 1-трубному вимірі. Обстеження проведено відповідно до копії поверхневого плану підвалу.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, враховуючи вказаний акт від 02.12.2022, зазначає, що відповідно до акту від 24.10.2022 будинок за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м. Лубни Полтавської області, підключений до централізованого опалення (а.с. 22). Зважаючи на приписи пункту 2 Розділу ІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Таким чином, складання вказаного акта не спростовує вимог законодавства з приводу розподілення обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби опалення будинку між усіма власниками приміщень будинку пропорційно до опалюваних площ їх житлових/нежитлових приміщень (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення).

Крім того, згідно з п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував акти звірки розрахунків від 01.02.2023, 01.03.2023, 01.04.2023, 01.05.2023, 01.06.2023, 01.07.2023, 01.08.2023, відповідно до яких заборгованість за послуги теплопостачання відсутня. Також апелянт звертає увагу суду, що в колонці (актів звірки) де визначені об`єкти на які здійснюється постачання теплової енергії, відсутній об`єкт за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна 1а.

Колегія суддів зазначає, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача до матеріалів справи надано акти звірки по договору (звірки розрахунків за теплопостачання об`єктів, визнаних Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради) за період з 01.02.2023 по 01.08.2023.

Разом з цим, зі змісту вказаних актів не вбачається, в межах виконання якого договору такі акти складено, зважаючи на заперечення відповідача проти існування договірних правовідносин з теплопостачання між сторонами.

Крім того, акти 01.02.2023, 01.04.2023, 01.05.2023, 01.06.2023, 01.07.2023, 01.08.2023 взагалі не містять посилання на належне споживачу приміщення підвалу, що розташовано за адресою: м. Лубни, пл. Вокзальна, 1а площею 106,9 кв.м. До того ж, суд враховує, що акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не є первинним документом та може бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, лише за наявності первинних документів. Втім, відповідачем та третьою особою не надано первинних документів на підтвердження відсутності заборгованості, заявленої позивачем до стягнення за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 та абонентське обслуговування за період з 01.12.2022 по 31.05.2023.

Також апелянт вказує на постанову Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц, яка містить висновок про обов`язок сплати за спожиту теплову енергію споживачем лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово- комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що встановлені у справі обставини свідчать, що підвальне приміщення площею 106,9 кв.м, що знаходиться в житловому будинку за адресою: площа Вокзальна, 1-А в м. Лубни Полтавської області, є власністю Лубенської територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області. В ході розгляду справи судом встановлено, що приміщення відповідача централізовано не опалюється. Разом з цим, відповідач є власником підвального приміщення за адресою: м. Лубни, площа Вокзальна 1-А і через приміщення прокладені транзитні трубопроводи внутрішньо будинкової системи опалення (ВБСО).

Відповідно до акту від 24.10.2022 будинок за адресою: площа Вокзальна, 1-А, м.Лубни Полтавської області, підключений до централізованого опалення (а.с. 22).

Згідно пункту 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будинку послуги здійснюється пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

В силу вимог п. 12 розділу IV Методики розподілу, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Крім того, за умовами індивідуального договору крім плати за послугу з постачання теплової енергії на опалення, споживач повинен вносити плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, яка нараховується щомісяця.

Згідно до пункту 2 Розділу ІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Згідно статей 319, 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Тягар утримання майна лежить на його власнику.

Зважаючи на наведені приписи, а також надання споживачу з 01.12.2022 по 30.05.2023 послуг з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будинку та опалення приміщення з індивідуальним опаленням, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (ВБСО), відповідач, як власник приміщення, приймає участь в його утриманні та оплаті наданих виконавцем послуг з теплопостачання та абонентського обслуговування пропорційно до площі приміщення. Твердження апелянта про можливість нарахування позивачем оплати лише в разі безпосереднього опалення приміщення не узгоджується з приписами вищенаведених положень Методики розподілу та Правил № 830.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оскільки відповідач та третя особа не надали суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача, а також правомірності підстав для їх нарахування, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 7113,54 грн заборгованості є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ураховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

В ході апеляційного провадження апелянтом не наведено обставин, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 129, 232, 233, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2023 у справі №917/1216/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.02.2024

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко