ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" лютого 2024 р. Cправа № 902/975/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику представників сторін заяву представника Приватного підприємства "Глорія-ВЛ" про компенсацію понесених судових витрат (вх. канцелярії суду №01-34/1812/24 від 20.02.2024), подану у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, 13, к. 219, м. Вінниця, 21036)

до: Приватного підприємства "Глорія-ВЛ" (вул. Конєва, 16, м. Вінниця, 21036)

про визнання договору оренди недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області в порядку загального позовного провадження розглядалася справа № 902/975/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" до Приватного підприємства "Глорія-ВЛ" про визнання договору оренди недійсним.

Ухвалою суду від 15.02.2024 позов у справі № 902/975/23 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України.

20.02.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява представника відповідача про компенсацію понесених Приватним підприємством "Глорія-ВЛ" судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. №01-34/1812/24).

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку про її задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч. 6 ст. 130 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на те, що судові дебати у цій справі не проводилися, відповідачем подано відповідну заяву в межах п`яти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, суд приходить до висновку, що Приватним підприємством "Глорія-ВЛ" дотримано вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України для пред`явлення вимоги про компенсацію судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як слідує з матеріалів справи, 17.06.2020 між адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем (Виконавець) та Приватним підприємством "Глорія - ВЛ" (Замовник) укладено Договір №112 про надання правничої допомоги (Договір), відповідно до п. 1 якого Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання наступної правової допомоги Замовнику - захисту прав і охоронюваних законом інтересів Замовника в органах державної виконавчої влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності та в судах усіх рівнів стороною в яких являються "Замовник", по справі про стягнення грошових коштів за договором поставки, що включає в себе:

а) складання та подання процесуальних документів;

б) надання запитів для одержання інформації;

в) представництво і захист інтересів Замовника з правами сторони та повноваженнями передбаченими ГПК України, без обмежень.

Розмір гонорару визначається за угодою сторін у розмірі співмірному складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченим адвокатом на виконання позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи шляхом підписання акту виконаних робіт з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи адвоката на час складання акту (п. 3 Договору).

Сторони підтвердили факт надання правової допомоги за Договором на загальну суму 4850 грн відповідно до обопільно підписаного та скріпленого печатками сторін Детального опису робіт №ПЄ-00002 від 15.02.2024 акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), що включає:

- підготовка відзиву на позовну заяву, направлення стороні та подання в суд (кількість витрат часу 1 год. 30 хв.);

- надання вихідних даних для проведення експертизи (кількість витрат часу 20 хв.);

- підготовка заяв без участі, відкладення, вступ в справу та направлення їх в суд (кількість витрат часу 1 год.);

- підготовка заяви про компенсацію понесених витрат, направлення стороні і в суд (кількість витрат часу 30 хв.);

- підготовка заяви про надання копії ухвали про залишення позову без розгляду та направлення її в суд (кількість витрат часу 10 хв.);

- участь в судовому засіданні (кількість витрат часу 30 хв.).

Розмір витрат обраховано з урахування витрат часу на надання послуг правової допомоги з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи адвоката на час складання акту, що відповідає п. 3 Договору.

Вартість наданих послуг сплачено Приватним підприємством "Глорія - ВЛ" в повному обсязі відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №030224 від 15.02.2024.

Окрім того, матеріали справи містять копію Свідоцтва №513 від 16.10.2006 про право Путіліна Євгена Вікторовича на заняття адвокатською діяльністю та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1087650 від 07.08.2023 на представництво інтересів Приватним підприємством "Глорія - ВЛ" вказаним адвокатом.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 (провадження №12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Позивачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, поряд з цим підстави для застосування критеріїв, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України, на переконання суду, відсутні, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат Приватного підприємства "Глорія - ВЛ" на професійну правничу допомогу в сумі 4850 грн.

Також суд акцентує увагу, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає попередньому орієнтовному розрахунку таких витрат, зазначеному у відзиві на позовну заяву.

Як уже зазначалося, частиною 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так, позов у справі № 902/975/23 залишено без розгляду в порядку п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України на підставі поданої позивачем заяви.

Поряд з цим ухвалою суду від 22.08.2023 у справі № 902/975/23 за клопотанням позивача була призначена судова технічна експертиза документів, яка залишена без виконання, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" не сплачено вартість її проведення.

Ті обставини, що позивач не зміг здійснити оплату судової експертизи, без проведення якої розгляд справи є неможливим, не може свідчити про добросовісність та правомірність дій позивача, оскільки, звертаючись до суду з позовом, враховуючи предмет спору, позивач мав розуміти, що йому у майбутньому потрібно буде понести додаткові витрати під час розгляду справи по суті, зокрема у зв`язку з призначенням у справі експертизи, без висновку якої розгляд справи є неможливим. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС КЦС у справі № 712/15541/18 від 29.03.2023.

В свою чергу, така бездіяльність позивача у спорі мала наслідком понесення відповідних витрат Приватним підприємством "Глорія-ВЛ".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість дій позивача у даному спорі та покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" понесених Приватним підприємством "Глорія-ВЛ" витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 18, ч. 5 ст. 130, ст.ст. 234, 235, 326, 327 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника Приватного підприємства "Глорія-ВЛ" про компенсацію понесених судових витрат (вх. канцелярії суду №01-34/1812/24 від 20.02.2024) у справі № 902/975/23 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, 13, к. 219, м. Вінниця, 21036, ) на користь Приватного підприємства "Глорія-ВЛ" (вул. Конєва, 16, м. Вінниця, 21036, ) 4850 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. Ухвалу може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Дата складання повного тексту ухвали 29.02.2024.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.