ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6467/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адельгейт Груп"

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення боргу за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 27 807, 35 грн. - індексу інфляції, 6 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/1232/23 за позовом ТОВ "Адельгейт Груп" до ПрАТ "ДТРЗ" про стягнення заборгованості у розмірі 1 085 229, 62 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 923 808 грн., пеня в розмірі 24 573 29 грн., інфляційні втрати у розмірі 116 561,10 грн. та 3 % річних у розмірі 20 197, 23 грн. Водночас, предметом позову у справі №904/1232/23, зокрема є стягнення з Відповідача інфляційних втрат за Договорами №22092 від 24.02.2022, №22093 від 24.02.2022, №22094 від 24.02.2022, №22095 від 24.02.2022 за період з 26.05.2022 по15.02.2023. Таким чином, стягнення інфляційних втрат у період з 01.02.2023 по 15.02.2023 вже було предметом розгляду у справі №904/1232/23, у задоволенні яких судом відмовлено. За таких обставин, Позивачем у даній справі повторно заявляються аналогічні позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з 01.02.2023 по 15.02.2023, що є недопустимим. Щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивач надав Договір № 6-юо про надання правової допомоги від 17.01.2023, додаткову угоду до Договору №6-юо про надання правової допомоги від 17.01.2023, Акт №2 приймання передачі адвокатських послуг від 11.12.2023 до договору №6-юо про надання правової допомоги від 17.01.2023. Відповідно до Акту №2, за період з 01.12.2023 по 11.12.2023 адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги за наступним переліком: вид послуги підготовка позовної заяви з додатками до Господарського суду Дніпропетровської області, направлення позову ПрАТ "ДТРЗ" та до суду, кількість витрачених одиниць виміру 2 години, вартість одиниці виміру 3 000,00 грн. Пунктом 2 Акту встановлено, що загальна вартість наданих послуг за звітний період, що підлягають оплаті згідно п. 2 додаткової угоди від 17.01.2023, становить 6 000,00 грн. Відповідач вважає заявлену суму витрат на правову допомогу завищеною, нерозумною та такою, що не відповідає складності справи, а також обсягу виконаних адвокатом робіт.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 сторони уклали Договори про закупівлю товару № 22092, 22093, 22094, 22095 (далі Договори), за п. 1.1. яких Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника (Відповідача) товар найменування, марка її кількість якого вкачується в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною до договору, на умовах, то викладені у цьому Договорі.

Розрахунки проводяться у безготівковому порядку на рахунок Постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 90 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД (п. 4.1 4.2 Договорів).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до "31" грудня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 Договорів).

Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 923 808,00 грн., що підтверджується:

- товарно-транспортною накладною № Р1 від 24.02.2022 та видатковою накладною № 1 від 24.02.2023 на суму 239 952 грн. з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р2 від 24.02.2022 та видатковою накладною № 2 від 24.02.2023 на суму 239 952 грн. з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р3 від 24.02.2022 та видатковою накладною № 3 від 24.02.2023 на суму 204 000 грн. з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р4 від 24.02.2022 та видатковою накладною № 4 від 24.02.2023 на суму 239 904 грн. з ПДВ.

У зв`язку з не оплатою поставленого товару, Позивач звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Відповідача 923 808,00 грн. заборгованості за проведеними поставками, 24 573,29 грн. пені, 116 561,10 грн. індексу інфляції, 20 197,23 грн. 3 % річних. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 у справі № 904/1232/23 позов задоволено частково, з Відповідача стягнуто на користь Позивача 923 808,00 грн. заборгованості за здійсненими поставками, 16 720,92 грн. пені за період з 15.06.2022 по 29.12.2022, 80 298,71 грн. індексу інфляції за період з липня 2022 по січень 2023 рік, 15 312,42 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідач 30.10.2023 сплатив борг визначений рішенням суду у справі №904/1232/23, що підтверджується платіжними інструкціями № 4594 від 30.10.2023 на суму 923 808,00 грн., № 4595 від 30.10.2023 на суму 80 298,71 грн., № 4596 від 30.10.2023 на суму 16 720,92 грн., № 4597 від 30.10.2023 на суму 15 312,42 грн.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України на прострочений борг Позивач нарахував Відповідачеві 27 807,35 грн. індексу інфляції за період з лютого 2023 по жовтень 2023 року.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є обґрунтованість нарахування індексу інфляції на суму боргу.

Відносини, що виникли між сторонами у справі є господарськими, тому, згідно зі ст.4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.1 ст. 18 ГПК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд погоджується з Позивачем та не приймає позицію Відповідача.

Так, Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 у справі № 904/1232/23 позов задоволено частково, з Відповідача стягнуто на користь Позивача 923 808,00 грн. заборгованості за здійсненими поставками, 16 720,92 грн. пені за період з 15.06.2022 по 29.12.2022, 80 298,71 грн. індексу інфляції за період з липня 2022 по січень 2023 рік, 15 312,42 грн. судового збору.

Відповідач 30.10.2023 сплатив стягнуті судом у справі № 904/1232/23 кошти, що підтверджується платіжними інструкціями № 4594 від 30.10.2023 на суму 923 808,00 грн., № 4595 від 30.10.2023 на суму 80 298,71 грн., № 4596 від 30.10.2023 на суму 16 720,92 грн., № 4597 від 30.10.2023 на суму 15 312,42 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно.

Заперечення Відповідача з приводу повторного заявленого індексу інфляції за лютий 2023, суд не приймає.

Так, відповідно до програми "Діловодство спеціалізованих судів" позовна заява ТОВ "Адельгейт Груп" про стягнення з Відповідача 923 808,00 грн. заборгованості за здійсненими поставками, 24 573,29 грн. пені, 116 561,10 грн. індексу інфляції, 20 197,23 грн. 3 % річних, надійшла до суду засобами поштового зв`язку 09.03.2023. У наведеній позовній заяві, Позивач зазначив, що сума заборгованості 923 808,00 грн., строк прострочки 26.05.2022 15.02.2023, кількість днів прострочення 266 днів, індекс інфляції 116 561,10 грн., 3 % річних 20 197,23 грн.. пеня 24 197,29 грн.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" щомісячні звіти центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, про результати спостережень за зміною цін і тарифів на товари та послуги, що реалізуються населенню, та про результати спостережень за зміною рівнів заробітної плати працівників галузей економіки публікуються в газеті "Урядовий кур`єр".

Так, у газеті "Урядовий кур`єр" № 51 (7449) від 14.03.2023 оприлюднено індекс споживчих цін (індекс інфляції) за лютий 2023 рік 100,7%, у зв`язку чим Позивач при розрахунку заявленої до стягнення суми індексу інфляції не міг визначити суму індексу інфляції за лютий 2023 рік.

У рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 у справі № 904/1232/23 зазначено, що нарахування індексу інфляції мають відбуватися за період з липня 2022 по січень 2023 рік., тобто, фактично, суд при вирішенні спору у справі № 904/1232/23 визнав вимоги про стягнення індексу інфляції з простроченої суми за лютий 2023 передчасними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні індексу інфляції за лютий 2023 рік.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимога про стягнення 27 807,35 грн. індексу інфляції є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача у розмірі 2 147,20 грн. (коефіцієнт 0,8 - позов подано в електронній формі).

Позивач у позовній заяві просить стягнути з Відповідача 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження надання правничої допомоги Позивач до позову додав копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3770 від 02.07.2018, оригінал Ордеру серія АЕ № 1177524 від 17.01.2023, договору про надання правової допомоги № 6-юо від 17.01.2023, додаткової угоди від 17.01.2023 до договору № 6-юо про надання правової допомоги, акту № 2 приймання-передачі адвокатський послуг від 11.12.2023.

17.01.2023 Адвокат Шипіленком Р.О. (далі адвокат) з ТОВ "Адельгейт Груп" (далі Клієнт) уклали догвір № 6-юо про надання правової допомоги (далі Договір № 6-юо), за п. 1.1. якого Адвокат зобов`язується здійснити представництво Клієнта, що вказаний в цьому Договорі на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а ТОВ "АДЕЛЬГЕЙТ ГРУП" зобов`язується прийняти ці послуги, оплатити їх, а також виконати інші дії, передбачені цим Договором.

Безпосередній зміст правової допомоги Адвоката за цим Договором полягає в тому, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується Доручення, здійснити представництво (представляти) Клієнта виключно з приводу стягнення заборгованості на користь Клієнта з суб`єктів господарювання незалежно від форм власності і підпорядкування, у досудовому порядку, у судових справах, що здійснюються в порядку господарського судочинства на підставі Господарського процесуального кодексу України у судових інстанціях всіх рівнів, які передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року та вказаним процесуальним кодексом, а також у приватних виконавців та органах Державної виконавчої служби відповідно із Законом України "Про виконавче провадження" (п. 2 Договору № 6-юо).

За надання Адвокатом правової допомоги за цим Договором, що вказана в пункті 2 Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору по факту виконання Доручення. Конкретний перелік юридичних послуг та їх вартість визначаються в додаткових угодах до цього Договору на визначених у них умовах (п. 4 Договору № 6-юо).

17.01.2023 сторони підписали Додаткову угоду до Договору № 6-юо про надання правової допомоги (далі Додаткова угода), відповідно до якої за надання Адвокатом правової допомоги за цим договором про надання правової допомоги № 6-юо від 17.01.2023 року Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Сторони погодили такі тарифи для визначення розміру адвокатського гонорару:

- 3 000, 00 (три тисячі гривень 00 коп.) грн. за одну годину роботи адвоката. Робота полягає в наданні юридичної консультації, аналізі документів, підготовці і направленні досудової вимоги, підготовці позовної заяви, здійснення всіх необхідних розрахунків, в тому числі пені, інфляційних втрат, 3% річних, підготовці копій документів в якості додатків до позовної заяви (документи засвідчуються належним чином Клієнтом), направленні позовної заяви іншим учасникам провадження, направлення/здача до канцелярії позовної заяви з додатками, підготовка та направлення інших заяв по суті справи та з процесуальних питань;

- 3 700, 00 (три тисячі сімсот гривень 00 коп.) грн. за участь у судовому засіданні (незалежно від тривалості та з урахуванням знаходження робочого місця адвоката у м. Кам`янське).

Кінцевий розмір гонорару визначається актом приймання-передачі та має бути сплачений не пізніше 10 днів з моменту набуття рішенням суду законної сили, а у разі сплати суми заборгованості у позасудовому порядку-не пізніше 10 днів з моменту зарахування коштів на поточний рахунок Клієнта (п. 2 Додаткової угоди).

Відповідно до Акту № 2 приймання передачі адвокатських послуг до Договору № 6-юо про надання правової допомоги від 17.01.2023, за період з 01.12.2023 по 11.12.2023 Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послуги за наступним переліком:

- вид послуги: підготовка позовної заяви з додатками до господарського суду Дніпропетровської області, направленні позову ПрАТ "ДТРЗ" і до суду, вартість одиниці виміру 3 000,00 грн., кількість витрачених одиниць виміру - 2 години, надані послуги підготовлена позовна заява щодо стягнення інфляційних витрат направлено позов з додатками ПрАТ "ДТРЗ", позов з додатками наданий до суду.

Загальна вартість наданих послуг за звітний період, що підлягають оплаті згідно із п. 2 додаткової угоди від 17.01.2023 року, становить 6 000,00 грн.

Згідно з п. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З урахуванням викладеного, вивчивши наведені вище, надані Позивачем документи (докази), беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (стягнення індексу інфляції на суму основного боргу), її складності, суд вважає, що заявлені Позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу, є обґрунтованими та підлягають стягненню з Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕЛЬГЕЙТ ГРУП" (51700, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Гагаріна, буд. 15, кв. 203, код 42584616) 27 807,35 грн. індексу інфляції, 2 147,20 грн. судового збору, 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков