ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2981/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 (прийняте суддею Мілєвою І.В., повне судове рішення складено 13.10.2023) у справі № 904/2981/23

за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ"

про визнання укладеним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулась до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", в якій просить суд визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, пр. Конституції, 11А, загальною площею 0,1916 га, для розміщення будівлі гуртожитку, в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 904/2981/23:

-позов задоволено частково;

-визнано укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, пр. Конституції, 11А, загальною площею 0,1916 га, для розміщення будівлі гуртожитку, в редакції Кам`янської міської ради (з урахуванням п.14.1. в редакції суду та з виключенням п.9.6.15.)

-стягнуто з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на користь Кам`янської міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

-в решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з обставин, що законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, при цьому новий власник будівлі, споруди у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку у визначений законом порядок і спосіб. Проте, відповідач не підписав запропонований позивачем проект договору оренди земельної ділянки, який відповідає типовому договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами), та містить усі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Судом відкориговано п. 14.1 договору щодо набрання договором законної сили з дня набрання чинності рішенням суду. А також п. 9.6.15 договору виключено, оскільки цей пункт змінює дати початку нарахування орендних платежів за договором оренди.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 904/2981/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з огляду на недотримання Позивачем 60-ти денного строку на отримання протоколу розбіжностей, а також на невідповідність тривалості строку (5-ть робочих днів) на надання відповіді на пропозицію про укладення договору критеріям розумності, зважаючи на обставини збройної агресії, які відомі Позивачу та потягли простій AT "ДНІПРОАЗОТ", AT "ДНІПРОАЗОТ" вважає, звернення Позивача до суду передчасним.

AT "ДНІПРОАЗОТ" вважає, що запропонований Позивачем проект договору оренди не може бути укладений наданій редакції, адже його істотні умови суперечать діючому законодавству, не відповідають рішенню Відповідача про укладення договору, суперечать дійсним обставинам щодо земельної ділянки.

Рішення Кам`янської міської ради №1105-25/VII "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги із сплати земельного податку на території міста" Позивачем не надано.

Більше того, посилаючись в позові на надання земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02) позивач надав і витяг про нормативну грошову оцінку земель, розраховану для таких земель.

Очевидно, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка використовується для розрахунку орендної плати, а також ставки орендної плати, не можуть бути застосовані для земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання.

В матеріалах справи № 904/2981/23 міститься витяг №НВ- 023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформований 30.03.2023 року щодо земельної ділянки :03:014:0001, згідно якого визначено нормативну грошову оцінку в сумі 1919896,64 грн. Однак яким чином сформована вказана сума із витягу встановити не виявляється можливим, адже жодних розрахунків він не містить.

Більше того, у вказаному витягу міститься QR код при скануванні якого, сайт Держгеокадастру видає повідомлення "Витяг не знайдено", що не було враховано судом першої інстанції та призвело до винесення передчасного та необґрунтованого рішення.

Із витягу №НВ-023 не вбачається, яке цільове призначення земельної ділянки :03:014:0001 використано при обчисленні нормативної грошової оцінки та яке числове значення коефіцієнтів передбачених п.3 Методики застосовано.

Позивачем до позову надано також розрахунок розміру орендної плати, у якому використано нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 30.03.2023 у розмірі 1919896,64грн., при цьому, при розрахунку орендної плати ще раз застосовано добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки з попередні роки в розмірі 1,265.

Очевидно, що зазначена у витягу нормативна грошова оцінка земельної ділянки у розмірі 1919896,64 грн. вже містить індексацію за попередні роки, адже визначена станом на 30.03.2023, а тому Позивач необґрунтованою завищив розмір орендної плати, ще раз застосувавши коефіцієнт 1,265 та розрахувавши орендну плату за наступною формулою: 0,1916 га x 1919896,64 грн. х 1,265 х 4 = 76795,87 грн.

Тобто, для з`ясування обставин справи слід отримати інформацію - чи врахований при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки :03:014:0001 в розмірі 1919896,64 грн. добуток коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки із значенням 1,256 (або з іншим значенням).

Пунктом 4.1 проекту договору оренди Позивач пропонує встановити орендну плату в розмірі 76795,87грн./рік без ПДВ, яка визначається відповідно до рішень міської ради від 22.06.2018 року №1105-25/VII "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги із сплати земельного податку на території міста", від 09.07.2020 року №1975-44/VІІ "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020", від 18.12.2020 №41-02/VIII "Про впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020".

Однак ані позовна заява ані проект договору оренди не містять посилань на конкретні норми вказаних рішень, які передбачають запропоновані Позивачем ставку орендної плати та розмір нормативної грошової оцінки.

Копії зазначених рішень міської ради, з яких можливо встановити будь які суттєві умови, Позивачем також не надано, що було залишено судом першої інстанції позва увагою.

В позовній заяві Позивач стверджує, що Відповідач порушує норми Земельного та Податкового кодексів, яким передбачено, що використання землі є платним. Таке твердження є необґрунтованими, адже Відповідач належним чином сплачує плату за землю у вигляді земельного податку, що підтверджується доданими до відзиву доказами. Підстави для сплати орендної плати за землю до укладення договору оренди землі законодавством України не передбачено.

Апелянт вважає, що плата за землю має бути взагалі скасована на час дії воєнного стану, не кажучи про її підвищення.

15.02.2024 від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні зазначено, що більшість працівників АТ "ДНІПРОАЗОТ", у тому числі юридичної служби, знаходяться у простої, окремі працівники - у відпустці без збереження заробітної плати на період воєнного стану, деякі мобілізовані. Відтак, з огляду на вищевикладені об`єктивні та незалежні від Відповідача обставини, АТ "ДНІПРОАЗОТ" позбавлено можливості забезпечити участь свого представника у судовому засіданні у справі

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки підстави, які наводить апелянт не є поважними причинами неявки у судове засідання та не підтверджені належними доказами. Апелянт не зазначає, що підстави, на які він посилається будуть усунені до наступного судового засідання. Окрім того, суд не визнавав явку у судове засідання обов`язковою, а позиція апелянта викладена у скарзі.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Рішення № 1824-40/VII міська рада зобов`язала землекористувачів, зокрема Відповідача укласти протягом шістдесяти днів після прийняття цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди. Тобто вищезазначеним пунктом позивач визначив для відповідача та інших землекористувачів, яким по рішенню №1824-40/VII яким надавалися у користування на умовах оренди земельні ділянки, строк, протягом якого землекористувачі мали замовити відповідні витяги з НГО та звернутися до Департаменту з метою укладення договору оренди земельної ділянки. З даного слідує, що даним рішенням було надано строк на укладення договору, а не строк на підготування протоколу розбіжностей або на будь які інші дії. Тож твердження апелянта про ненадання йому достатнього часу на надання до позивача протоколу розбіжностей, не відповідають дійсності та є надуманими.

Скаржник плутає поняття цільове призначення земельної ділянки та поняття фактичного використання земельною ділянкою. Тож фактично земельна ділянка з цільовим призначенням (11.02) може використовуватися під розміщення будь яких допоміжних приміщень об`єктів промисловості, в тому числі і для житлових приміщень, що і було зроблено в даному випадку.

Стосовно форми Витягу та відсутності інформації щодо коефіцієнтів, позивач зазначає, що форма витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджена постановою КМУ № 753 від 01 липня 2022 року та позивач не має права та можливості вносити до витягу будь які доповнення та виправлення, тобто той витяг, який було долучено до позовної заяви, затверджений КМУ та жодних відомостей щодо коефіцієнтів в витягах з НГО на даний час не відображаються.

Стосовно QR коду на витягу з НГО, то з даного приводу повідомляємо, що по справі №904/3251/23 вже порушувалося дане питання та Держгеокадастр з даного приводу надав свою відповідь № 2940/299-23 від 07.08.2023 року (копію відповіді долучаємо). З відповіді Держгеокадастру вбачається, що з технічних причин інформація щодо дійсності витягу з НГО при скануванні QR коду, зберігається на серверах підприємства лише протягом 30 днів з дати формування такого витягу.

Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було проігноровані клопотання відповідача щодо витребування від Держгеокадастру необхідних документів. З даного приводу повідомляємо, що судом відмовляючи у витребуванні документів було вірно зазначено, що відповідач мав достатньо часу за для того щоб звернутися до Держгеокадастру з заявою/клопотанням про надання необхідних відомостей та після отримання відмови або неотримання запитуваних документів та/або відомостей, разом з відзивом на позовну заяву, подати заяву/ клопотання про витребування доказів, однак скаржником це зроблено не було.

Апелянт посилається на ту обставину, що позивачем двічі застосовано індексацію до НГО земельної ділянки, однак дане не відповідає дійсності, оскільки під час слухання справи в суді першої інстанції судом під звукозапис було перевірено правильність нарахування орендної плати у відповідності до витягу з НГО та індексацію, а саме подвійне застосування індексації, та під час даної перевірки не було виявлено завищень орендної платні та подвійного застосування індексації.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.11.2023 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 15.02.2024 о 14:00 год.

У судовому засіданні 15.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Акціонерному товариству "Дніпроазот" з 19.04.2018 на праві власності належить будівля гуртожитку, загальною площею 4485,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Конституції, будинок 11А (а.с. 26-27).

Рішенням Кам`янської міської ради № 1824-40/VІІ від 28.02.2020 "Про набуття (припинення) прав на землю" (а.с. 17) надано Акціонерному товариству "Дніпроазот" на умовах оренди строком до 27.02.2030 земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0001 за адресою пр. Конституції, 11А у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, загальною площею 0,1916 га, для розміщення будівлі гуртожитку (п. 12.3.1. Рішення № 1824-40/VІІ). Зобов`язано землекористувачів укласти протягом шістдесяти днів після прийняття цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку документи на землекористування (договори, угоди), шляхом надання оригіналів витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, сформованих у поточному році (п. 6.1. Рішення № 1824-40/VІІ).

Однак, відповідач не уклав з міською радою договір оренди земельної ділянки, не вчинив дій щодо реєстрації права користування та фактично користуються земельною ділянкою без правових підстав. Відповідно до інформації, яка міститься в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачем не було зареєстровано речове право щодо оренди земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Конституції, 11А.

Крім того, як зазначає позивач, відповідач не сплачує відповідну орендну плату, оскільки договір оренди землі з позивачем не укладено, хоча земельна ділянка використовується для розміщення будівлі гуртожитку. Такі дії відповідача є порушенням вимог ст. 206 Земельного кодексу України, якою передбачено, що використання землі в Україні є платним.

Кам`янська міська рада листом № 09-08/772 від 23.05.2023 (а.с. 18) направила на адресу відповідача АТ "Дніпроазот" для узгодження та підписання проект договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :03:014:0001 за адресою: пр. Конституції, 11А, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,1916 га разом із актом приймання - передачі земельної ділянки, розрахунком розміру орендної плати та копією витягу із технічної документації про НГО.

Позивач зазначає, що зазначений проект договору оренди був складений з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 "Про затвердження Типового договору оренди землі".

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа з додатками позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 19-20).

Однак, як зазначає позивач, лист № 09-08/772 від 23.05.2023 був проігнорований відповідачем, жодних дій щодо узгодження та укладання договору оренди земельної ділянки відповідач не вчинив.

Позивач зазначає, що на теперішній час ним виконано всі обов`язки, покладені на нього чинним законодавством України щодо передачі в оренду відповідачу земельної ділянки, проте відповідач ухиляється від належного оформлення користування земельною ділянкою та укладання договору оренди земельної ділянки та продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Станом на день звернення до суду, відповідачем не було повернуто позивачу підписаний проект договору оренди земельної ділянки та не направлено позивачу протокол розбіжностей до договору оренди земельної ділянки.

Позивач зазначає, що 22.06.2018 рішенням Кам`янської міської ради № 1105-25/VІІ "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" установлена на території міста ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю, відповідно до якого річний розмір орендної плати за користування юридичними особами земельними ділянками для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02) становить 4% від нормативної грошової оцінки. Таким чином, ставка орендної плати за земельну ділянку, яку використовує відповідач для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості становить 4 % від нормативної грошової оцінки землі.

09.07.2020 рішенням Кам`янської міської ради № 1975-44/VІІ "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020" було затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020 та установлено, що це рішення набирає чинності з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020 застосовується з 01.01.2021.

18.12.2020 Кам`янською міською радою прийнято рішення № 41-03/VIII, відповідно до якого з 01.01.2021 на території земель міста Кам`янське вводиться в дію нова нормативна грошова оцінка земель із застосуванням базової вартості 1м2 в розмірі 461,69 грн.

Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 (а.с. 21) нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0001 становить 1 919 896,64 грн.

Позивач зазначає, що форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 "Про затвердження Типового договору оренди землі" (далі постанова № 220). Форма витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, на підставі якого було розраховано розмір орендної плати, затверджений постановою КМУ № 753 від 01.07.2022.

Станом на дату звернення до суду, пропозиція позивача укласти договір (лист № 09-08/772 від 23.05.2023) відповідачем проігнорована, відповідний договір не підписано зі сторони відповідача, жодних зауважень щодо змісту договору оренди земельної ділянки зі сторони АТ "Дніпроазот" не надходило, що дає підставу для звернення до суду з даним позовом про визнання договори оренди земельної ділянки укладеним.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 16 та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

За приписами ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України).

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України).

У ст. 1 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі").

Як встановлено вище, рішенням Кам`янської міської ради № 1824-40/VІІ від 28.02.2020 "Про набуття (припинення) прав на землю" надано Акціонерному товариству "Дніпроазот" на умовах оренди строком до 27.02.2030 земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0001 за адресою пр. Конституції, 11А у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, загальною площею 0,1916 га, для розміщення будівлі гуртожитку (п. 12.3.1. Рішення № 1824-40/VІІ). Зобов`язано землекористувачів укласти протягом шістдесяти днів після прийняття цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку документи на землекористування (договори, угоди), шляхом надання оригіналів витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, сформованих у поточному році (п. 6.1. Рішення № 1824-40/VІІ).

Також вище встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться будівля гуртожитку, загальною площею 4485,1 кв.м, яка з 19.04.2018 належить на праві власності Акціонерному товариству "Дніпроазот".

Матеріали справи не містять доказів про належне оформлення власником будівлі права користування земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди із радою та державну реєстрацію такого права.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

З огляду на викладене, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі з усіма притаманними для власності складовими - володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні.

При цьому новий власник будівлі, споруди у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку у визначений законом порядок і спосіб.

Оскільки відповідач з 19.04.2018 є власником нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, то укладення договору оренди вказаної ділянки є обов`язковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Проект договору, зміст якого викладений у позовній заяві, разом з додатками надсилався для підписання на Акціонерному товариству "Дніпроазот", проте відповідач зазначений договір не підписав.

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За приписами ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Типові умови договору в силу їх імперативності є обов`язковими для майбутніх сторін господарських договірних зобов`язань і не підлягають зміні ними. Сторони можуть тільки конкретизувати такі умови без відступу від змісту типового договору.

За приписами ст. 14 Закону України "Про оренду землі" типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зміст запропонованого позивачем договору визначений на основі типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами), та містить усі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Розмір орендної плати за земельну ділянку площею 0,1916 га, кадастровий номер :03:014:0001, яка розміщена за адресою: пр. Конституції, 11А у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, правомірно визначений позивачем на підставі рішення Кам`янської міської ради № 1105-25/VІІ "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (4% від НГО), виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 (1 919 896,64 грн) та становить 76 795,87 грн в рік.

Судом першої інстанції змінено п. 14.1. проекту договору, оскільки його зміст не узгоджувався із приписами ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України.

Також судом першої інстанції виключено п.9.6.15. договору, оскільки даний пункт можна розуміти як такий, що змінює дату початку нарахування орендних платежів за договором оренди.

Апелянт у скарзі не наводить заперечень щодо визначених судом змін договору.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що оскаржуване рішення про часткове задоволення позову про визнання укладеним договору оренди спірної земельної ділянки ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, викладені у скарзі.

Суд відхиляє доводи з приводу того, що позивачем не витримано строк 60 днів, наданий відповідачу на складання протоколу розбіжностей стосовно запропонованого проекту договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Рішення № 1824-40/VII від 28.02.2020 міська рада зобов`язала відповідача укласти протягом шістдесяти днів після прийняття цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди. Однак з дати цього рішення відповідач не вчинив дій щодо укладення договору. Тож твердження апелянта про ненадання йому достатнього часу для надання до позивача протоколу розбіжностей, не відповідають дійсності.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка використовується для розрахунку орендної плати, а також ставки орендної плати, не можуть бути застосовані для земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання, оскільки скаржник плутає поняття цільове призначення земельної ділянки та поняття фактичного використання земельною ділянкою.

Витяг №НВ- 023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформований 30.03.2023 року щодо земельної ділянки :03:014:0001, згідно якого визначено нормативну грошову оцінку в сумі 1919896,64 грн. є належним доказом у справі. Його форма відповідає вимогам Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1147.

За поясненнями позивача, з посиланням на відповідь Держгеокадастру № 2940/299-23 від 07.08.2023, з технічних причин інформація щодо дійсності витягу з НГО при скануванні QR коду, зберігається на серверах підприємства лише протягом 30 днів з дати формування такого витягу.

Суд відхиляє доводи відповідача, що при розрахунку орендної плати двічі враховано індексацію до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати 76 795, 87 грн. розраховано помноженням нормативної грошової оцінки земельної ділянки 1 919 896, 64 грн на 4% (а.с. 25, т. 1).

Доводи апелянта щодо необхідності скасування плати за землю на період воєнного стану не відповідають приписам чинного законодавства.

30.10.2023 апелянтом подано до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів. Так апелянт просить витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області:

1. Засвідчений підписом відповідальної особи та печаткою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області витяг №НВ-023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформований 30.03.2023року,

згідно якого визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0001 в сумі 1919896,64 грн.

2. Інформацію - яке цільове призначення земельної ділянки :03:014:0001 використано при обчисленні нормативної грошової оцінки в сумі 1919896,64 грн. у витягу №НВ- 023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованому 30.03.2023 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0001.

3. Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0001 в розмірі 1919896,64грн. із зазначенням числових значень формули Цн = Пд X Нрд x Км1 x Км2 x КмЗ х Км4 х Кцп х Кмц х Кні, передбаченої п.3 "Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок", затв. Постановою КМУ від 3 листопада 2021 р. № 1147.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповідних доказів; докази з`явилися після розгляду справи судом першої інстанції.

В суд першої інстанції відповідачем було подано аналогічне клопотання, яке підставно залишене судом першої інстанції без розгляду.

Так заявник вказував, що очікуючи від Головного управління Держгеокадастру вказані докази він не заявляв до суду відповідне клопотання. Тоді як Головне управління Держгеокадастру відповіді не надало.

Проте, лист відповідача № 016/юр-112-п/2023 до Головного управління Держгеокадастру із проханням надати докази датовано 04.08.2023, тобто майже через місяць після подачі до суду відзиву на позовну заяву (04.07.2023). А до суду із клопотанням про витребування доказів відповідач звернувся 04.09.2023, тобто через 2 місяці після подачі до суду відзиву на позовну заяву.

Будь-яких доводів, які б вказували на поважність підстав пропущення строку на подання клопотання про витребування доказів до суду першої інстанції відповідач не надав, у зв`язку з чим суд першої інстанції не знайшов підстав для поновлення пропущеного строку на подання клопотання про витребування доказів та на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України залишив клопотання без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявник не обґрунтував належним чином неможливість подання доказів суду першої інстанції та неможливість витребування додаткових доказів на стадії розгляду справи судом першої інстанції з причин, що не залежали від нього, а тому підстави для прийняття до розгляду та витребування додаткових доказів у суду апеляційної інстанції відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 904/2981/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 у справі № 904/2981/23 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2024

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко