ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 Справа № 917/2143/23

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного підприємства "Бур-Водсервіс" вул. Ярослава Галана, 49, Черкаси, Черкаська область,18000

до Комунального підприємства "Оржиця-водоканал" вул. Черкаська, 2А, Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700

про стягнення 66228,43 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Бур-Водсервіс" до відповідача Комунального підприємства "Оржиця-водоканал" про стягнення 66228,43 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.12.2023 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/2143/23. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у спорі суд постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

02.01.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив повністю та просив суд призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

03.01.2024 року від відповідача до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.02.2024 р. суд постановив в задоволенні клопотання Комунального підприємства "Оржиця-водоканал" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Інші заяви чи клопотання від учасників справи до суду не надходило.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/2143/23.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

10 серпня 2023 року між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» (надалі Відповідач, Замовник) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «БУР-ВОДСЕРВІС» (надалі Позивач, Підрядник) укладено Договір №28-23 (надалі -Договір).

Згідно п.п.1.1 1.2 даного Договору Підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі, прийняти та оплатити роботи (послуги): по поточному ремонту свердловини №2.

Місце виконання робіт: вул. Садова, смт Оржиця, Оржицького району Полтавської області.

Відповідно до п.2.1 Договору, оплата виконаної Підрядником роботи, що визначена у п.1.1 цього Договору, здійснюється за Договірною ціною, яка становить 60 000,00 грн. (шістдесят тисяч гривень) в т.ч. ПДВ 10 000,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розрахунок проводиться Замовником після повного завершення робіт, визначених в п.1.1. цього Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків на протязі п`яти банківських днів після підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно положень п.5.1. Договору Підрядник зобов`язаний :

- своїми силами і засобами виконати всі роботи, визначені в п.1.1 цього Договору, обсяг і строки передбачені п.4.1 та здати роботи Замовнику в стані, що відповідає вимогам, що звичайно висуваються до робіт відповідного характеру;

- інформувати Замовника про укладення договорів субпідряду зі спеціалізованими організаціями, що залучаються для виконання робіт за цим Договором та забезпечувати контроль за виконанням робіт, що виконуються ними;

- забезпечити на місці виконання робіт, визначених п.1.1. Договору, вжиття необхідних заходів по техніці безпеки та охороні праці;

- в трьох-денний термін з моменту завершення виконання робіт, визначених в п.1.1 цього Договору подати Заявникові на підписання акт приймання-здачі виконаних робіт;

- в п`яти-денний термін після підписання Акту вивезти з місця виконання робіт майно, що йому належить.

Фактична вартість всіх доручених робіт, встановлюється в сумі, яка буде визначена після виконання робіт згідно калькуляції на момент виконання Договору.

Відповідно до п.5.2. Договору Замовник зобов`язаний: прийняти виконані Підрядником роботи та підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт за умов належного виконання таких робіт Підрядником (п.5.2.4) та оплатити Підряднику роботи, визначені у п.1.1 цього Договору (п.5.2.3).

Згідно п.6.1 Договору, у випадку порушення своїх обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством в Україні. Порушення зобов`язань є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На підставі п.6.3 Договору, за порушення Підрядником і Замовником умов виконання Договору, винна сторона виплачує іншій штраф у розмірі подвійної ставки НБУ.

Позивач вказує, що роботи виконані ним у повному обсязі та належним чином. Згідно акту №28-23 від 14.08.2023 здачі-приймання виконаних робіт по поточному ремонту свердловини №2 вартість виконаних робіт становить 60 000,00 грн. з ПДВ.

Акт виконаних робіт був надісланий Відповідачу 29 серпня 2023 року, що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення до поштового відправлення. Як

вбачається з трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» відповідачем відправлення отримано 01 вересня 2023 року.

Позивач стверджує, що в порушення умов Договору відповідачем не було підписано та повернуто Акт здачі-приймання виконаних робіт та не подано жодних зауважень щодо виконаних робіт. Виконані позивачем роботи відповідачем не оплачені.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду у розмірі 60 000,00 грн., інфляційні втрати за період прострочення у розмірі 782,40 грн., три проценти річних від простроченої суми 409,32 грн., пеню 5 036,71 грн., а всього 66 228,43 грн. (шістдесят шість тисяч двісті двадцять вісім грн. 43 коп.).

Крім того, позивач просить в резолютивній частині рішення зазначити про нарахування процентів органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення за такою формулою: СОБ х 3 / 100 : КДП = сума процентів, де СОБ - сума основного боргу, простроченого Комунальним підприємством «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» за наказом, виданим на виконання цього рішення; КДП - кількість днів прострочення сплати Комунальним підприємством «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» суми основного боргу за період: з 01 грудня 2023 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; і стягнути отриману суму процентів з Комунального підприємства «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» на користь Приватного підприємства «БУР-ВОДСЕРВІС».

Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини підряду.

Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст. 317 ГК України).

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Цивільного кодексу України).

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18, від 05.05.2020 у справі № 904/2082/19.

При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.02.2012 у справі №3-42гс12, Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №927/414/17, від 04.06.2018 у справі №908/3519/16, від 05.06.2018 у справі №910/16804/17, від 26.06.2018 у справі №902/1370/15, від 19.09.2018 у справі №905/1090/17, від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору підрядником були виконані роботи, вартість яких становить 60 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом №28-23 від 14.08.2023 здачі-приймання виконаних робіт по поточному ремонту свердловини №2.

Відповідачем не спростовано, що виконані позивачем роботи не відповідають вимогам, встановленим Договором.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити законом покладений саме на Замовника.

Суд враховує, що Акт виконаних робіт був надісланий Відповідачу 29 серпня 2023 року, що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення до поштового відправлення. Як вбачається з трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» відповідачем відправлення отримано 01 вересня 2023 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, відповідний акт залишив непідписаним без надання заперечень щодо невиконання позивачем робіт або виконання неякісних робіт.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем були виконано роботи за Договором підряду, а Замовник у порушення вимог Цивільного кодексу України безпідставно ухилився від прийняття таких робіт, оскільки, не заявив про виявлені недоліки, які унеможливили їх прийняття.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розрахунок проводиться Замовником після повного завершення робіт, визначених в п.1.1. цього Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків на протязі п`яти банківських днів після підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Оскільки сторони у договорі обумовили строк здійснення оплати робіт відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, оскільки Акт виконаних робіт був надісланий Відповідачу 29 серпня 2023 року, отриманий 01 вересня 2023 року, Замовник зобов`язався підписати Акт та сплатити Виконавцю кошти протягом п`яти робочих днів з дня його підписання, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором є таким, що настав, а саме: оплата виконаних робіт мала була б бути здійснена до 08 вересня 2023 року.

Доказів сплати виконаних робіт у розмірі 60 000,00 грн. матеріали справи не містять.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що підрядником взяті на себе зобов`язання в рамках договору № 28-23 від 10.08.2023 року не виконанні, з огляду на відсутність доказів про повідомлення позивача про виявлені недоліки (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт).

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При розгляді даної справи відповідач не спростував факту наявності заборгованості перед позивачем та не надав належних, вірогідних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позові.

Таким чином встановивши, що відповідач не оплатив роботи за Договором у розмірі 60 000,00 грн, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у вказаній сумі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу.

За порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати за період прострочення у розмірі 782,40 грн., три проценти річних від простроченої суми 409,32 грн., пеню 5 036,71 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перевірку нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за вказаними позивачем періодами зазначає, що такі здійснено вірно, відтак до стягнення з відповідача підлягає 3% річних в розмірі 4 176,99 грн за період з 09.09.2023 по 30.11.2023 та 3 645,99 грн інфляційних втрат за період вересень-жовтень 2023.

Щодо стягнення 5 036,71 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п.6.3 Договору, за порушення Підрядником і Замовником умов виконання Договору, винна сторона виплачує іншій штраф у розмірі подвійної ставки НБУ.

Як зазначено вище, позивач заявив про стягнення 5 036,71 грн пені.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Проаналізувавши зміст договору, в тому числі розділ 6 "Відповідальність сторін" суд зазначає, що сторонами передбачено штраф за порушення Підрядником і Замовником умов виконання Договору, нарахування пені умовами договору не передбачено.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення пені, при цьому правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання саме такого виду неустойки у договорі відсутній, суд дійшов висновку, що підстави для її стягнення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, заявлений позивачем позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в частині вимог про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 60 000,00 грн., інфляційних втрат за період прострочення у розмірі 782,40 грн., трьох процентів річних від простроченої суми 409,32 грн., в частині вимог про стягнення пені (5 036,71 грн.) у позові слід відмовити.

Крім того, позивач просить в резолютивній частині рішення зазначити про нарахування процентів органом (особою), який здійснюватиме примусове виконання рішення за такою формулою: СОБ х 3 / 100 : КДП = сума процентів, де СОБ - сума основного боргу, простроченого Комунальним підприємством «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» за наказом, виданим на виконання цього рішення; КДП - кількість днів прострочення сплати Комунальним підприємством «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» суми основного боргу за період: з 01 грудня 2023 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; і стягнути отриману суму процентів з Комунального підприємства «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» на користь Приватного підприємства «БУР-ВОДСЕРВІС».

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд задовольнив вимогу про стягнення 3% річних нарахованих позивачем за період по по 30.11.2023 включно.

Враховуючи викладене, підлягає задоволенню вимога позивача про нарахування 3% річних органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення з 01 грудня 2023 року до моменту виконання зазначеного рішення відповідачем на суму основного боргу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 2479,88 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «ОРЖИЦЯ-ВОДОКАНАЛ» (адреса 37700, Полтавська область, смт Оржиця, вул. Черкаська, 2а, ) на користь Приватного підприємства «БУР-ВОДСЕРВІС» (адреса 18034, Черкаська область, місто Черкаси, вул.Ярослава Галана, буд. 49, ) заборгованість за договором підряду у розмірі 60 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 782,40 грн., три проценти річних у розмірі 409,32 грн., а також 2479,88 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.02.2024р.

Суддя Киричук О.А.