РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2024Справа №910/4442/22

За позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,
на відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Беной"
про визнання недійсними результату процедури закупівлі та договору, стягнення коштів
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Слівінський М.О.
від відповідача:Уразгільдєєв Т.Н.
від третьої особи:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2022 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл", в якому просить суд:

1) визнати недійсними результати процедури закупівлі на тему "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" (ідентифікатор процедури закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-а);

2) визнати недійсним договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019, укладений за результатами вказаної процедури закупівлі Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл".

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказує, що за наслідками проведення процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а в системі Prozorro, в якій взяли участь лише два учасника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной", відповідач був визнаний переможцем торгів та з ним було укладено договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019.

Однак, Антимонопольним комітетом України у рішенні №661-р від 15.12.2021 встановлено, що антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Беной", під час проведення процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а, призвели до відсутності (усунення) конкуренції між ними, як змагання, з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг одного над іншим, та заміни такої конкуренції на координацію своєї поведінки, що у свою чергу призвело до спотворення результатів торгів, а також позбавило позивача можливості і права вибору між кількома продавцями на основі конкурентного відбору. При цьому за твердженнями позивача, з огляду на кількість учасників спірних торгів, а також критерію визначення переможця - ціни, такими антиконкурентними діями порушено право Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", як замовника, на здійснення закупівлі товару за ціною, визначеною на конкурсних умовах у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі". З огляду на наведене, позивач вважає, що наявні правові підстави для визнання результатів процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно, на думку позивача, недійсним підлягає визнанню також укладений сторонами за результатами процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019, оскільки його укладено з порушенням ч. 2 ст. 5 Господарського кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" та ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 відкрито провадження у справі №910/4442/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 14.07.2022.

14.07.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що спірний договір передбачав поетапне надання послуг, частина з яких була надана відповідачем, а позивачем прийнята і частково оплачена. Крім того, відповідач зазначає, що ним оскаржується рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021 в межах справи №910/2422/22, а відтак дане рішення не набрало законної сили та не може бути належним доказом у даній справі.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 долучено відзив по позов до матеріалів справи №910/4442/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 задоволено спільне клопотання сторін про зупинення провадження у справі; зупинено провадження у справі №910/4442/22 до розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/2422/22 та набрання у ній законної сили судовим рішенням; зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №910/4442/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 поновлено провадження у справі №910/4442/22; запропоновано учасникам справи надати пояснення по справі з урахуванням постанови Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №910/2422/22 - до початку засідання, яке призначено на 21.11.2023; підготовче засідання призначено на 21.11.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 відкладено підготовче засідання на 14.12.2023.

12.12.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд:

1) визнати недійсними результати процедури закупівлі на тему "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAР ERP в ДП "НАЕК "Енсргоатом" (ідентифікатор процедури закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-а);

2) визнати недійсним договір від 24.06.2019 №25-016-01-19-01073, укладений між Державним підприємством "Національна атомна снергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл";

3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 2 518 272,00 грн.

В обґрунтування заяви про зміну предмету позову Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зазначає, що метою укладення Договору №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019 було створення виконавцем та отримання замовником підсистеми, готової до використання в промисловій експлуатації для господарських потреб позивача. Позивач стверджує, що незважаючи на підписання сторонами актів здавання-приймання наданих послуг за Етапом 1 Фази 1 та Етапу 1 Фази 2 на загальну суму 19 171 512,00 грн та оплату позивачем частини послуг на суму 2 518 272,00 грн, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" після спливу майже двох років з дати кінцевою строку надання послуги не отримало продукт "підсистема управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP", який мав відповідати положенням Технічних вимог та концептуальним проектам. При цьому позивач вказує, що у пункті 32 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021 в межах справи №910/2422/22 визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів па закупівлю "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" (ідентифікатор процедури закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-а), проведених ДП "НАЕК "Енергоатом". Вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів спірної публічної закупівлі, встановлено рішенням АМКУ від 15.12.2021 №661-р та підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2422/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та постановою Верховного Суду від 26.09.2023, а протиправність таких дій полягала в їх спрямуванні на здобуття перемоги у процедурі закупівлі будь-якою ціною, утому числі шляхом домовленостей з іншим учасником. На думку позивача, дії відповідача та третьої особи спрямовані па порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі. У зв`язку зі спотворенням відповідачем результатів спірних торгів, останні, на думку позивача, підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 215, ч, 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, в той час як недійсність результатів закупівлі свідчить про незаконність укладеного за підсумками її проведення договору. Окрім того, зважаючи на недійсність договору №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019 та враховуючи, що роботи за договором так і не були виконані відповідачем, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" сплачених ДП "НАЕК "Енергоатом" на підставі цього договору коштів у розмірі 2 518 272,00 грн.

14.12.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" надійшло клопотання про витребування у Національного антикорупційного бюро України доказів, а саме:

- матеріалів кримінальних проваджень №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- актуального витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- інформації щодо вручення підозри у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- інформації про дату складання обвинувального акту у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- інформації та копії вироків у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- копій рішень про проведення негласних слідчих дій, а також клопотання слідчих (детективів), прокурорів слідчому судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії;

- копій повідомлення осіб, щодо яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії в частині співробітників Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл";

- копій доручень слідчих (детективів) оперативним підрозділам на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- постанов прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017 у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням про розсекречення результатів негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- копій протоколів та актів експертної комісії з питань таємниць, щодо розсекречування результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017;

- копій письмового повідомлення службовими особами прокурора про розсекречення матеріальних носіїв інформації у кримінальних провадженнях №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017.

Вказане клопотання мотивоване тим, що з метою повного, ефективного та об`єктивного розгляду даної справи слід дослідити всі документи наявні в матеріалах кримінальних проваджень №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017, посилання на які міститься у рішенні Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021, яким встановлено наявність антиконкурентних узгоджених дій учасників торгів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Беной", під час проведення процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а.

Призначене на 14.12.2023 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з надходженням сигналу повітряної тривоги у м. Києві та ракетними обстрілами агресором території України, в тому числі міста Києва, що унеможливлювало проведення судових засідань, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 прийнято заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про зміну предмету позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням зміни предмету позову; запропоновано відповідачу у строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду відзив на позов, складений з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову; запропоновано Національному антикорупційному бюро України надати свої міркування щодо можливості надання матеріалів кримінальних проваджень №0000494 від 15.12.2016 та 0000147 від 27.02.2017, які просить витребувати Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" у клопотанні від 14.12.2023; призначено підготовче засідання у справі №910/4442/22 на 18.01.2024.

15.01.2024 засобами електронного зв`язку та 18.01.2024 засобами поштового зв`язку від Національного антикорупційного бюро України надійшов лист вих. №0421-290/1216 від 12.01.2024, в якому НАБУ повідомляє, що наразі ним не здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях, в той час як постановами прокурорів від 29.12.2022 визначено підслідність у кримінальному провадження №0000494 від 15.12.2016 за слідчими Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві, а у кримінальному провадженні №0000147 від 27.02.2017 - за слідчими Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

16.01.2024 Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" сформовано в системі "Електронний суд" заяву про заміну сторони її правонаступником, а саме заявник просив замінити позивача з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

18.01.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" надійшло клопотання, в якому заявник просить суд вирішити по суті його клопотання про витребування від Національного антикорупційного бюро України доказів.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки наведені обставини були предметом дослідження в іншій справі, а також з урахуванням пояснень НАБУ у листі вих. №0421-290/1216 від 12.01.2024 щодо таємниці досудового розслідування; відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення засідання для надання можливості подати докази; роз`яснено сторонам, що вони не позбавлені можливості подати докази за умова обґрунтованості пропуску строку на подання доказів; закрито підготовче провадження у справі №910/4442/22; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №910/4442/22 по суті на 06.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про заміну сторони процесуальним правонаступником задоволено; замінено позивача - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" його процесуальним правонаступником - Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.02.2024.

В судове засідання 15.02.2024 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а відповідач проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа явку свого представника в жодне судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, хоча про відкриття провадження у справі №910/4442/22 та призначені у даній справі засідання повідомлялась належним чином - шляхом направлення відповідних ухвал суду на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Беной".

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на приписи ст.ст. 120, 202, 242 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи відсутність від третьої особи жодних повідомлень щодо неможливості забезпечити явку свого представника у засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Беной".

В судовому засіданні 15.02.2024 судом завершено розгляд справи №910/4442/24 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проводило відкриті торги - "Послуги з налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" (ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-a).

У торгах №UA-2019-04-10-000824-a прийняли участь Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл".

За результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів було акцептовано пропозицію конкурсних торгів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" з найнижчою ціновою пропозицією на суму 46 989 000,00 грн без ПДВ, з яким сторонами укладено договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019 про закупівлю послуг на загальну суму 56 386 800,00 грн із ПДВ (надалі - Договір).

За умовами п. 2.1 Договору виконавець (Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл") зобов`язалось надати послуги, зазначені у п. 2.2. договору, згідно технічних вимог до надання послуг за темою "Послуги з налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP", наведених у додатку №2, що є невід`ємною частиною договору, а замовник (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") зобов`язався оплатити надані послуги.

Найменування послуг: ДК 021:20-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (Послуги з налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP в ДП "НАЕК "Енергоатом"), ДКПП 016:2010 62.02.2 Послуги щодо консультування стосовно систем і програмного забезпечення (п. 2.2 Договору).

Зміст, вартість по етапу, строк надання послуги визначені Календарним планом надання послуги (Додаток №1), що є невід`ємною частиною договору (п. 2.3 Договору).

У пункті 3.1 Договору визначено, що ціна за договором становить: 46 989 000,00 грн, крім того ПДВ не більш ніж 9 397 800,00 грн, всього не більше ніж 56 386 800,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що оплата послуг за договором проводиться на підставі акту здавання-приймання наданих послуг, підписаного обома сторонами, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30-ти робочих днів з дати підписання акту.

У пункті 5.1 Договору вказано, що надання послуг здійснюється поетапно відповідно до Календарного плану. У випадку настання об`єктивних умов, що спричинили необхідність зміни строків надання послуг, строки виконання відповідного етапу можуть бути змінені за спільною згодою замовника та виконавця, шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

Відповідно п. 5.4 Договору здавання-приймання послуг оформлюється актом, складеним у трьох примірниках (один - для виконавця, два - для замовника), по закінченні кожного етапу надання послуг. Послуга вважається наданою на дату підписання акту обома сторонами. Оформлений сторонами акт є підставою для взаємних розрахунків.

Підписання акту представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з боку замовника щодо якості наданих послуг (п. 5.6 Договору).

Згідно п. 5.7 Договору якщо в процесі виконання договору виявляється неможливість отримання очікуваного результату чи недоцільність подальшого надання послуг, виконавець зобов`язаний припинити надання послуг, обов`язково письмово повідомивши замовника про це протягом 3-х днів з моменту припинення надання послуг. У цьому випадку сторони зобов`язуються в 30-деннии строк розглянути питання про доцільність подальшого надання послуг.

У випадку визнання сторонами недоцільності подальшого надання послуг за договором, замовник оплачує виконавцю фактичну вартість послуг, наданих до виявлення неможливості отримання очікуваного результату та оформлених двостороннім актом, за умови, що неможливість отримання очікуваного результату настала не з вини виконавця (п. 5.8 Договору).

Договір вважається укладеним і набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 Договору).

У Календарному плані надання послуг щодо створення: "Підсистеми управління персоналом ЄІАС на базі програмного забезпечення SAP ERP" (Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 20.05.2020) сторонами було погоджено наступні фази, етапи виконання робіт, їх вартість та строки виконання:

1) Фаза 1 "Організаційний менеджмент. Кадрове адміністрування. Сервіси по самообслуговуванню співробітника.": вартість 16 446 150,00 грн, термін надання послуги - з 01.07.2019 по 30.11.2020. Включає наступні етапи:

- Етап 1 "Організаційна підготовка та концептуальне проектування" (вартість 6 578 460,00 грн, термін надання послуги - з 01.07.2019 по 30.11.2019);

- Етап 2 "Реалізація" (вартість 5 178 750,00 грн, термін надання послуги - з 01.12.2019 по 30.04.2020);

- Етап 2.1 "Додаткове тестування" (вартістю 1 399 710,00 грн, термін надання послуги - до 01.06.2020);

- Етап 3 "Підготовка до продуктивної експлуатації" (вартість 1 644 615,00 грн, термін надання послуги - до 01.06.2020);

- Етап 4 "Підтримка продуктивної експлуатації" (вартість 1 644 615,00 грн);

2) Фаза 2 "Управління робочим часом. Розрахунок заробітної плати.": вартість 23 494 500,00 грн, термін надання послуги - з 01.07.2019 по 30.04.2021. Включає наступні етапи:

- Етап 1 "Організаційна підготовка та концептуальне проектування" (вартість 9 397 800,00 грн, термін надання послуги - з 01.07.2019 по 31.01.2020);

- Етап 2 "Реалізація" (вартість 9 397 800,00 грн, термін надання послуги - з 01.02.2020 по 30.09.2020);

- Етап 3 "Підготовка до продуктивної експлуатації" (вартість 2 349 450,00 грн, термін надання послуги - з 01.10.2020 по 31.12.2020);

- Етап 4 "Підтримка продуктивної експлуатації" (вартість 2 349 450,00 грн, термін надання послуги - з 01.01.2021 по 30.04.2021);

3) Фаза 3 "Організаційний менеджмент. Цілі та ефективність.": вартість 7 048 350,00 грн, термін надання послуги - з 01.08.2020 по 31.10.2021. Включає наступні етапи:

- Етап 1 "Організаційна підготовка та концептуальне проектування" (вартість 2 819 340,00 грн, термін надання послуги - з 01.08.2020 по 31.12.2020);

- Етап 2 "Реалізація" (вартість 2 819 340,00 грн, термін надання послуги - з 01.01.2021 по 30.04.2021);

- Етап 3 "Підготовка до продуктивної експлуатації" (вартість 704 835,00 грн, термін надання послуги - з 01.05.2021 по 31.07.2021);

- Етап 4 "Підтримка продуктивної експлуатації" (вартість 704 835,00 грн, термін надання послуги - з 01.08.2021 по 30.10.2021).

Сторонами укладено акти здавання-приймання наданих послуг за Етапом 1 Фази 1 та Етапом 1 Фази 2. Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" сплачено на користь відповідача кошти у сумі 2 518 272,00 грн.

Рішенням Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021 у справі №143-26.13/84-21, зокрема визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" (ідентифікатор процедури закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-a), проведених Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що спірний Договір є недійсним через порушення учасниками торгів антиконкурентного законодавства та допущення узгоджених дій, що підтверджено рішенням Антимонопольного комітету України.

Для вирішення даного спору суду необхідно надати відповідь на наступні питання:

1) чи підлягають повторному доведенню обставини узгоджених антиконкурентних дій, які визначені рішенням Антимонопольного комітету України?

2) чи є підставою для недійсності договору, укладеного за наслідком публічної закупівлі, встановлення узгодженості дій учасників такої закупівлі (в тому числі переможця)?

3) чи наявні правові підстави для визнання правочину недійсним та повернення сплачених коштів?

Щодо доведеності обставини узгоджених антиконкурентних дій відповідача та третьої особи.

Позивач посилається на рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021, яким визначено, що відповідач вчинив порушення, передбачене пунктом четвертим частини 2 статті 6, пунктом першим частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю.

Відповідач вказує, що при розгляді цього питання АМКУ він участі не брав, а при оскарженні цього питання в суді - суд не досліджував протоколи негласних слідчих дій, які покладені в основу такого рішення. Крім того, орган досудового розслідування незаконно надав такі докази АМКУ, а АМКУ не мав права їх оцінювати.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відтак, встановлення порушення антиконкурентного законодавства та/або узгоджених дій належить до компетенції АМКУ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл", вважаючи рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021 незаконним, оскаржило його до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/2422/22.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та постановою Верховного Суду від 26.09.2023, у справі №910/2422/22 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" відмовлено.

Тобто остаточними судовими рішеннями у справі №910/2422/22 відмовлено позивачу у скасуванні рішення №661-р від 15.12.2021.

Підстави позову у справі №910/2422/22 були обґрунтовані тими самими доводами, що і заперечення в цій справі в частині неналежних доказів, покладених в основу рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності, як складова верховенства права в державі, також полягає в тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву.

Так, у рішенні від 22 листопада 2010 року у справі "Ющенко та інші проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №649/1393/19).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №438/723/17).

Таким чином аргументам скаржника щодо незаконності рішення Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021 була надана оцінка в межах справи №910/2422/22 та остаточним судовим рішенням було відхилено доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" як необґрунтовані, а відтак суд у межах даної справи з аналогічних підстав (що були предметом розгляду в межах справи №910/2422/22) не може ставити під сумнів правильність процесуальних дій суду у справі №910/2422/22, зокрема в частині оцінки та дослідження доказів.

За таких обставин, відповідь суду на перше питання: ні, не підлягають повторній оцінці доводи щодо незаконності рішення АМКУ №661-р від 15.12.2021 у випадку їх оцінки судом у спорі за позовом цієї ж особи до АМКУ про незаконність такого рішення.

Щодо недійсності договору, укладеного внаслідок публічної закупівлі за встановлення узгодженості дій учасників такої закупівлі (в тому числі переможця).

Позивач вказує, що порушення порядку участі у торгах свідчить про порушення публічного порядку та призводить до недійсності договору.

Відповідач вказує, що така категорія, як порушення публічного порядку можу бути встановлена виключно вироком суду, а тому відсутні підстави для недійсності.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі".

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Пунктом 9) статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі - в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

- юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

- органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

- у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що як станом на дату виникнення спірних правовідносин, так і станом на дату розгляду даного спору 100% акцій позивача (як Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", так і Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") належать державі Україна в особі Кабінету Міністрів України, відтак позивач був та є замовником в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

Пунктом 9) статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" тендер (торги) - здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими цим Законом (крім переговорної процедури закупівлі).

Оскільки дух, мета та принципи публічних закупівлі зводяться до ефективного витрачання державних коштів з метою добросовісної конкуренції і максимальної економії державних коштів.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Встановлення в установленому законом порядку (рішенням АМКУ) акнтиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю свідчить про суперечність укладеного на таких торгах правочину частині 2 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 9) статті 1, статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі", а також меті закону, викладеній у його преамбулі.

Наведене згідно ст. 203 Цивільного кодексу України є підставою для недійсності такого правочину.

Наявність в Законі України "Про публічні закупівлі" принципів закупівлі та їх порушення при проведенні даної закупівлі є підставою для недійсності правочину, а не його нікчемності згідно із ст. 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 236 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Схожий висновок міститься в пункті 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №924/1288/21, а саме у випадку порушення вимог законодавства при укладенні договору про закупівлю, за винятком тих, що передбачені статтею 43 "Нікчемність договору про закупівлю" Закону України "Про публічні закупівлі", такий договір може бути визнаний недійсним в судовому порядку на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, тобто є оспорюваним. Подібний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №904/180/22.

Таким чином, оскільки рішенням Антимонопольного комітету України №661-р від 15.12.2021, яке пройшло судовий контроль, визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Беной" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" (ідентифікатор процедури закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-10-000824-a), проведених Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", то відповідно укладений за наслідками такої процедури закупівлі Договір підлягає визнанню недійсним.

При цьому, судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №924/1288/21, де зазначено, якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту (п. 137). При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору) (п. 138).

Таким чином, оскільки процедури закупівлі №UA-2019-04-10-000824-а завершилась оформленням Договору, який також оспорено позивачем у межах даної справи, то рішення уповноваженої особи замовника, яким оформлено результати процедури закупівлі на тему "Послуги налаштування підсистеми управління персоналом на базі програмного забезпечення SAP ERP в ДП "НАЕК "Енергоатом" є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору), а тому вимога Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання недійсними результатів спірних торгів не підлягає задоволенню.

Щодо наявності правових підстав для стягнення на користь позивача сплачених ним на підставі недійсного договору коштів.

Позивачем заявлено вимогу про застосування наслідків недійсності правочину (стягнення коштів на користь позивача, сплачених ним відповідачу на підставі спірного договору).

В силу приписів частин першої, другої статті 216 Цивільного кодексу України наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином та відшкодування збитків, якщо такі завдано.

З одного боку, двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15).

Проте, з іншого боку, згідно з частиною 5 статті 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Таким чином, за змістом статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у виді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 Цивільного кодексу України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80-82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №925/1276/19).

Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2019 сторонами підписано акт здавання-приймання наданих послуг №9000 на суму 7 894 152,00 грн з ПДВ, за яким виконавцем було передано замовнику роботи, передбачені Етапом 1 Фази 1.

03.03.2020 сторонами підписано акт здавання-приймання наданих послуг №5 на суму 11 277 360,00 грн з ПДВ, за яким виконавцем було передано замовнику роботи, передбачені Етапом 1 Фази 2.

Як вбачається із Календарного плану надання послуг щодо створення: "Підсистеми управління персоналом ЄІАС на базі програмного забезпечення SAP ERP" (Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 20.05.2020) Етап 1 Фази 1 передбачав організаційну підготовку та концептуальне проектування до реалізації налаштування підсистеми управління персоналом "Організаційний менеджмент. Кадрове адміністрування. Сервіси по самообслуговуванню співробітника.", Етап 1 Фази 2 також передбачав організаційну підготовку та концептуальне проектування до реалізації налаштування підсистеми управління персоналом Управління робочим часом. Розрахунок заробітної плати.".

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Судом враховано, що сторони у змісті Договору та у своїх заявах по суті спору сторони посилаються на надання послуг за цим договором, що свідчить про презюмування ними, що даний договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Однак, згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг характеризується особливим об`єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, а по-друге, нероздільно пов`язаний з особистістю послугонадавача. Тобто у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця немає матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги.

Згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності. Якщо внаслідок надання послуги й створюється матеріальний результат, то він не є окремим, віддільним від послуги як нематеріального блага, об`єктом цивільних прав, через що відповідний результат не є обігоздатним сам по собі. Близька за змістом правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 зі справи №761/16124/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №914/2654/20.

Натомість, відповідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Необхідність виготовлення об`єкта на замовлення та за завданням одержувача є притаманною рисою підряду та дозволяє відрізнити такий правочин від правочину про надання послуг.

Судом встановлено, що Договором та Додатком №1 передбачалось здійснення відповідачем унікального комплексу робіт та заходів для впровадження програмного забезпечення підсистем управління персоналом на базі програмного забезпечення підсистем SAP.

Тобто Договір передбачав створення певного результату, яким позивач міг би використувати після завершення відповідачем виконання робіт, в той час як використання такого результату до завершення робіт є неможливим, що виключає можливість трактування укладеного Договору як договору про надання послуг.

Щодо переданих відповідачем позивачу робіт, то дані роботи є підготовчими до реалізації самого проекту (про що чітко зазначено в змісті назв етапів), а відтак без виконання позивачем другого етапу по кожній фазі - без реалізації таких проектів, у суду відсутні підстави вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" були створені якісь результати робіт, що можуть використовуватись Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Попри наведене, на виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем було перераховано відповідачу кошти у розмірі 1 000 000,00 грн згідно платіжного доручення №3755 від 21.05.2020, кошти у розмірі 258 272,00 грн згідно платіжного доручення №3123 від 23.04.2020, кошти у розмірі 800 000,00 грн згідно платіжного доручення №2187 від 16.03.2020, кошти у розмірі 460 000,00 грн згідно платіжного доручення №2118 від 13.03.2020, а загалом - 2 518 272,00 грн.

Отже, оскільки Договір було визнано недійсним, то відповідно наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених на підставі Договору коштів у розмірі 2 518 272,00 грн, в той час як відповідач не створив результату робіт якій міг би бути йому повернутий чи міг би використовуватись позивачем (та за який підлягала сплата коштів у разі неповернення його виконавцю).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/13407/17.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників справи залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягають частковому задоволенню, Договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019 підлягає визнанню недійсним, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" підлягають стягненню на користь позивача кошти у розмірі 2 518 272,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 74, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2. Визнати недійсним Договір №25-016-01-19-01073 від 24.06.2019, укладений між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" (03040, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 88; ідентифікаційний код 33935026).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" (03040, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 88; ідентифікаційний код 33935026) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) кошти у розмір 2 518 272 (два мільйони п`ятсот вісімнадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 40 255 (сорок тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 08 коп. Видати наказ.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 04.03.2024.

Суддя Р.В. Бойко