ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1360/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Борисенко А.М. - адвокат, ордер серії АІ № 1395652 від 21.11.2023 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірма "Конкорд-Гей"

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

про стягнення 520 992,78 грн.,

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 469 792,00 грн. основного боргу, 41 843,67 грн. пені, 5 598,77 грн. 3% річних, 3 758,34 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не оплатив орендні платежі згідно договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/05ЩЗ-2023 від 05.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

20.11.2023 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній відзначив, фінансові зобов`язання з оплати орендних платежів несвоєчасно виконано у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням воєнного стану з 24.02.2022, що є форс-мажорними обставинами. Порушення зобов`язань зі сторони відповідача не потягнуло за собою завдання збитків позивачу, предмет оренди повернуто, тому відповідач просив врахувати це при розгляді справи.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідач звертав увагу на те, що позивачем не дотримано вимог щодо співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом.

Ухвалою суду від 21.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.02.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання відповідача з проханням відкласти розгляд справи оскільки змінився законний представник відповідача - адміністративний директор, на підтвердження чого суду подано виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.01.2024 та копію наказу про вступ на посаду адміністративного директора № 25/1 від 25.01.2024. Також відповідач зазначив, що новий директор не мав змоги ознайомитися з матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив.

Як зазначалося раніше, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши вищенаведене клопотання, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Разом з тим, відповідач, подаючи до суду заяву про відкладення розгляду справи, відповідач жодним чином не обґрунтовує необхідність такого відкладення, з метою вчинення будь-яких процесуальних дій, що потребують явки його представника особисто в судове засідання.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Оскільки зазначені відповідачем у клопотанні підстави для відкладення судового засідання не узгоджується з наведеними вище підставами для відкладення, при цьому у відзиві на позовну заяву відповідач висловив свою позицію щодо суті спору, заявлене клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2023 між Приватним науково-дослідним та комерційно-консультативною фірмою "Конкорд-Гей" (орендодавець/позивач) та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" (орендар/відповідач) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/050Р-2023 від 05.05.2023 орендодавець зобов`язувалась передати орендарю в тимчасове володіння та користування сільськогосподарську техніку, зазначену в акті прийому-передачі сільськогосподарської техніки, який є додатком до договору, а також зобов`язується забезпечити своїми силами її керування та технічну експлуатацію. Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу, виплачувати орендодавцю орендну плату за користування сільськогосподарською технікою і повернули її у порядку, встановленому цим договором (п.п. 1.1. договору).

Об`єктом цього договору є сільськогосподарська техніка, зазначена в акті прийому-передачі сільськогосподарської техніки, який є додатком до нього договору. Комплектація сільськогосподарської техніки вказується в акті прийому-передачі сільськогосподарської техніки (п.п. 1.3. договору).

Пунктом 4 договору передбачено, що строк оренди встановлюється додатковою угодою до даного договору. Строк оренди може бути скорочений лише за згодою сторін.

Розмір орендної плати встановлюється додатковою угодою до даного договору (п.п. 5.1. договору).

Згідно п.п. 9.4. договору несе наступну відповідальність за цим договором: - у випадку прострочення сплати орендної плати орендар зобов`язується сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п.п. 11.1. договору).

Також 05.05.2023 між сторонами у справі укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/05ОР-2023 від 05.05.2023, якою погоджено, що розташування полів на яких буде використовуватися орендована техніка Житомирська область, Звягельський район, а також визначено предмет оренди:

- Трактор CLAAS XERION 3800 NRAC (заводський № 78101447), 2012 роки випуску з дисковою бороною Амазоне Catros 6001-2 (заводський № САТ0009066) з екіпажем.

Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що орієнтовний строк оренди складає 16 діб - з 07.05.2023 по 22.05.2023.

Передача техніки в оренду здійснюється сторонами за актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п. 4 додаткової угоди).

Згідно п. 6 додаткової угоди техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 7 додаткової угоди розмір орендної плата за договором складає: 549792,00 грн. з ПДВ з розрахунку 34 362,00 грн. за добу оренди.

Пунктом 8 додаткової угоди сторонами погоджено, що оплата за договором сплачується орендарем на користь орендодавця до 05.06.2023 включно па підставі виставленого рахунку.

Після закінчення строку оренди орендодавець зобов`язаний протягом 10 календарних днів та вивезти техніку з території орендаря за актом приймання-передачі (п. 12 додаткової угоди).

07.05.2023 року сторонами у справі підписано акт приймання-передачі до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/05ООР-2023 від 05.05.2023, за яким позивач передав, а відповідач прийняв трактор об`єкт оренди.

16.05.2023 позивачем виставлено рахунок № 5КБ-000085 на суму 549 758,40 грн.

18.05.2023 відповідач 80 000,00 грн. перерахував позивачу оплату за оренду трактора з дисковою бороною та екіпажем згідно рахунку № 5КБ-000085 від 16.05.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № .

22.05.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/05ОР-2023 від 05.05.2023, за яким відповідач повернув, а позивач прийняв об`єкт оренди.

23.05.2023 року між фірмою КОНКОРД та ПОСП «Колос» був складений та підписаний сторонами акт надання послуг № 5КБ-000068 від 23.05.2023, за яким сума орендної плати за 16 діб оренди сільськогосподарської техніки становить 549 792,00 грн.

Решту орендної плати в сумі 469 792,00 грн. відповідачем не сплачено.

01.09.2023 позивач направив лист-вимогу за вих. № 154 з проханням сплатити заборгованість, проте відповідач залишив останню без належного реагування.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч. 3 ст. 173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд дійшов висновку, що договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №05/05ОР-2023 від 05.05.2023 за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1, 2 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Особливості найму транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує, визначені ст. 805 Цивільного кодексу України.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

За наведених обставин, суд вважає вимоги про стягнення 469 792,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 41 843,67 грн. пені, 5 598,77 грн. 3% річних, 3 758,34 грн. інфляційних суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши нарахування пені, суд відзначає, що нарахування пені та №% річних слід проводити за період з 06.06.2023 по 05.10.2023 (день звернення позивача до суду з даним позовом).

Враховуючи наведене, суд вважає вірним обрахування пені в сумі 35 755,68 грн. В стягненні 6 087,99 грн. пені слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд вважає вірним нарахування 3% річних в сумі 4672,18 грн. за наведений вище період. В стягненні 926,59 грн. 3% річних суд відмовляє.

Інфляційні втрати позивачем обраховано вірно, отже ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно посилання відповідача на наявність форм-мажорних обставин, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно п. 2 розпорядження ТТП України від 25.02.2022 №3 "Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України" що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/62989f8bb62c.pdf установлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами та доповненнями).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами і доповненнями).

Згідно частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44 (5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

За умовами п. 6.2 регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

За результатами розгляду заяви і наданих документів та прийняття рішення уповноваженою особою щодо можливості засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за наявністю підстав, видає Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п. 6.10 регламенту).

Суд звертає увагу, що надання Сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, або лист ТПП України, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично. При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Таким чином, господарський суд встановив, що у законі та регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом.

За наведених обставин доводи відповідача щодо необхідності звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, суд оцінює критично.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 469 972,00 грн. основного боргу, 35 755,68 грн. пені, 4 672,18 грн. 3% річних, 3 758,34 грн. інфляційних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Щодо судових витрат по сплаті професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач просить стягнути з відповідач 36469,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем подано ордер серії АІ № 1395653 від 05.10.2023, Договір про надання правничої допомоги від 01.09.2023, акт приймання-передачі виконаних робіт від 05.10.2023 (а.с. 27-30).

Предметом договору про надання правничої/правової допомоги є наданню правничої допомоги на стадії досудового врегулювання спору, підготовки позовної заяви та її подачі до суду, участі в підготовчих засіданнях по справі та розгляду справи по суті в справі, що розглядатимуться в господарському суді Київської області за позовною заявою клієнта про стягнення суми основного боргу, пені, втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних з простроченої суми, за невиконання зобов`язань ПОСП "Колос" по Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/050Р-2023 від 05.05.2023, в об`ємі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4 договору надання правничої допомоги адвоката клієнт сплачує на підставі актів виконаних робіт. Обрахування вартості наданої правничої допомоги проводиться з розрахунку вартості поданого позову про що складається акт виконаних робіт. Сторони погодили та встановили, що вартість виконаних робіт по підготовці та подачі до суду позовної заяви складає 7 % від суми позовних вимог, які складають 520992,78 грн. Участь Адвоката судових засіданнях по справі оплачується Клієнтом з розрахунку 2500,00 грн. за одне судове засідання про що сторонами підписується акт виконаних робіт.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 05.10.2023 адвокатом Борисенко А. М. підготовлено для подачі до господарського суду Житомирської області позовну заяву клієнта (позивача) про стягнення суми основного боргу, пені, втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних з простроченої суми в розмірі 520 992,78 грн. за невиконання зобов`язань ПОСП "Колос" по Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 05/050Р-2023 від 05.05.2023. Надані послуги відповідають вимогам, що передбачені в Договорі про надання правничої допомоги від 28.07.2022 року. Всього сума до оплати 36469,50 грн., без ПДВ (а.с. 28).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Проаналізувавши наведене вище, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є співмірними з складністю справи.

Разом з тим, суд зауважує, що позовні вимоги задоволено в частково.

Положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати (в т. ч. на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проаналізувавши вищевикладене, суд покладає витрати по оплаті професійної правничої допомоги на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 35978,48 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Сягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" (11244, Житомирська область, Звягельський район, с. Сербо-Слобідка, вул. Івана Грека, 47, ід. код 03743405)

- на користь Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірми "Конкорд-Гей" (08662, Київська область, Білоцерківський район, смт. Гребінки, вул. Київська, 186, ід. код 13726552) 469 972,00 грн. основного боргу, 35 755,68 грн. пені, 4 672,18 грн. 3% річних, 3 758,34 грн. інфляційних, а також 7 709,67 грн. сплаченого судового збору, 35 978,48 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.03.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2- представнику позивача - адвокату Борисенку А. М. в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет