ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024м. ХарківСправа № 922/4881/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добриня" (вул. Цілиноградська, буд. 42, м. Харків, 61202; )
про стягнення 1221567,23 грн
за участю представників:

позивача - Бенденжук Л.О.,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада 20.11.2023 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добриня" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Дерев`янка у м. Харкові, відповідно до Договору оренди землі від 14.04.2006 № 94 за період з 17.03.2019 по 30.12.2020 в розмірі 1221567,23 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, використовує вищевказану земельну ділянку без належної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2023 позовну заяву Харківської міської ради було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/4881/23 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов. Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Протокольною ухвалою господарського суду від 23.01.2024 підготовче провадження у справі № 922/4881/23 закрито; розгляд справи по суті призначено на 22.02.2024 о 14:00.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.02.2024, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив.

Копії ухвал від 21.1.2023 та 23.01.2024, надіслані на адресу відповідача, яка відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуті до господарського суду без вручення адресатові у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради (позивач) від 27.04.2005 № 78/05 "Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" Товариству з обмеженою відповідальністю "Добриня" (відповідач) надано земельну ділянку по вул. Дерев`янка у м. Харкові загальною площею 0,2990 га.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ "Добриня" укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 14.04.2006 № 94.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, ТОВ "Добриня" передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,2990 га по вул. Дерев`янка у м. Харкові (кадастровий номер :16:013:0052) із земель несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови.

Згідно з умовами п. 15 договору оренди землі від 14.04.2006 № 94, земельна ділянка передається в оренду для будівництва ресторану з літнім майданчиком та гостьовою парковкою автомобілів (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для експлуатації.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2014 у справі №922/1903/14 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Добриня" про внесення змін до договору оренди, внесено зміни до договору оренди землі від 14.04.2006 за № 94 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, зокрема, в частині розміру орендної плати за земельну ділянку.

Пунктом 5 додаткової угоди до договору оренди землі від 14.04.2006 визначено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 739 від 30.10.2013 становить 5 489 341 гривень (п`ять мільйонів чотириста вісімдесят дев`ять тисяч триста сорок одна гривня).

Відповідно до абз. 2 п. 9 додаткової угоди до договору оренди землі від 14.04.2006, розмір орендної плати за земельну ділянку, згідно з розрахунком №177/14 від 30.10.2013, на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає - 307 403,10 грн (триста сім тисяч чотириста три гривні десять копійок), або в місяць 25616,93 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот шістнадцять гривень дев`яносто три копійки).

Відповідно до п. 10 договору оренди землі від 14.04.2006 за № 94, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 18.07.2023 № 12707/5/20-40-04-02-12, ТОВ "Добриня" у 2019-2020 роках не значиться у ГУ ДПС платником податків плати за земельну ділянку з кадастровим номером :16:013:0052.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1407/20 за позовом в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління ДПС у Харківській області м. Харків, до ТОВ "Добриня" про розірвання договору та зобов`язання повернення земельної ділянки позов задоволено, розірвано договір оренди землі, укладений між Харківською міською радою та ТОВ "Добриня", який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в Державному реєстрі земель 14.04.2006 за № 94.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.07.2023 №338545118, договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :16:013:0052), розташованої по вул. Дерев`янка у м. Харкові, 31.12.2020 припинено.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п.14.1 ст.14).

Абзацом 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч. 1, 2 ст. 21 Закону, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Орендна плата має вноситись орендарями відповідно до умов договору із урахуванням індексів інфляції. Такі висновки викладено у п. 41 постанови Верховного суду Касаційного господарського суду від 07.10.2019 у справі № 922/3321/18 та у п.п. 50, 57, 61 постанови Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін» від 27.07.2007 № 265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Згідно із Наказом державного комітету статистики України від 14.11.2006 № 519 "Про затвердження Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін", інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги.

Суть інфляції полягає в тому, що національна валюта знецінюється по відношенню до товарів, послуг та іноземної валюти, які зберігають стабільність своєї купівельної спроможності. При чому процес інфляції відбувається не впродовж лише одного місяця, а на протязі тривалого часу.

В зв`язку з цим, індекс інфляції застосовується щомісяця до суми орендної плати за минулий місяць, який також був обчислений з урахуванням індексу інфляції за відповідний місяць. Дане застосування індексу інфляції є кумулятивним, та запобігає знеціненню грошових коштів відповідно до товарів та послуг.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, суд по-перше, відступив від висновків Касаційного суду у постановах від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13 та від 14.01.2020 у справі № 924/532/19 про можливість розрахунку інфляційних збитків за поточний період без урахування інфляційної складової основного боргу за попередній місяць, оскільки це порушує принципи індексації доходів населення, визначені Законом України "Про Індексацію грошових доходів населення", Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007, з дотриманням певної математичної послідовності розрахунку, закладеної у цих нормативних актах (п. 42 постанови), а по-друге, суд в своєму рішенні зазначив, що встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків (а у даних правовідносинах - орендної плати з урахуванням інфляції) означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю (п. 28 постанови).

Тобто, суд зазначив, що інфляція повинна нараховуватися кумулятивно.

Розмір базової орендної плати за договором оренди землі від 14.04.2006 №94, з урахуванням рішення Господарського суду Харківській області від 15.07.2014 у справі № 922/1903/14, складає 25 616,93 грн в місяць (п. 9 договору).

Зазначене вище рішення Господарського суду Харківській області набуло чинності 01.08.2014.

Тобто, базовим місяцем для розрахунку розміру орендної плати за договором оренди землі від 14.04.2006 № 94 є серпень 2014 року. Починаючи з вересня 2014 року орендна плата повинна сплачуватися вже з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 № 265, індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції) за відповідні роки розміщена на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua.

Отже, за розрахунком позивача, який визнано судом законним та обґрунтованим, розмір орендної плати, яку повинно було сплатити ТОВ "Добриня" за період з 17.03.2019 по 30.12.2020 становить 1 221 567,23 грн, а саме:

- за період 17.03.2019 - 31.12.2019 - 559 273,67 грн;

- за період 01.01.2020 - 30.12.2020 (крім березня 2020 року) - 662 293,56 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи із положень ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Обов`язок своєчасної сплати за землю передбачено ст. 96 ЗК України, відповідно до якої землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п. "в").

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добриня" (вул. Цілиноградська, буд. 42, м. Харків, 61202; ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; ; платіжні реквізити: отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37874947, рахунок (ІВАN) - UА0020649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 18010600) - заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Дерев`янка у м. Харкові, відповідно до Договору оренди землі від 14.04.2006 № 94 за період з 17.03.2019 по 30.12.2020 в розмірі 1221567,23 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добриня" (вул. Цілиноградська, буд. 42, м. Харків, 61202; ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; ; платіжні реквізити: р/р UА0032986, Банк: ДКСУ м.Київ, МФО 820172 Отримувач - Харківська міська рада, код отримувача (ЄДРПОУ) - 04059243, рахунок (ІВАN) - UА0032986, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172) - витрати зі сплати судового збору в розмірі 18323,51 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "26" лютого 2024 р.

Суддя Н.М. Кухар