ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про видачу дублікату судового наказу

01 березня 2024 року м. ХарківСправа № 922/953/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву Слобожанської митниці Держмитслужби (вх. 4731 від 20.02.2024) про видачу дублікату наказу у справі

за позовом Слобожанська митниця Держмитслужби (місцезнаходження: 61003, місто Харків, вулиця Короленка, будинок 16 - Б; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яна" (місцезнаходження: 61125, місто Харків, вулиця Червоношкільна набережна, будинок 24; )
про зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилася справа № 922/953/18 за позовом Харківської митниці Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яна" про зобов`язання повернути позивачу нереалізоване майно, передане відповідачу за договорами про реалізацію безхазяйного та іншого майна, що переходить у власність держави від 29.01.2014 № 19 та від 18.03.2016 № 61.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року у справі № 922/953/18 позовні вимоги Харківської митниці Державної фіскальної служби задоволено в повному обсязі; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Яна" повернути Харківській митниці Державної фіскальної служби нереалізоване станом на 17.09.2018 майно, передане підприємству Харківською митницею ДФС за Договорами про реалізацію безхазяйного та іншого майна, що переходить у власність держави від 29.01.2014 № 19 та від 18.03.2016 № 61, згідно опису; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яна" на користь Харківській митниці Державної фіскальної служби судовий збір.

На виконання вказаного рішення 09.11.2018 Господарським судом Харківської області видано судовий наказ у справі № 922/953/18.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 травня 2021 року у справі № 922/953/18 клопотання Слобожанської митниці Держмитслужби про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 11256) у справі № 922/953/18 - задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у справі № 922/953/18: Харківську митницю Державної фіскальної служби (), на його правонаступника - Слобожанську митницю Держмитслужби (61003, місто Харків, вулиця Короленка, будинок 16Б; ).

02 травня 2023 року Слобожанська митниця Держмитслужби звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. 10970/23 від 02.05.2023), в якій просила видати дублікат наказу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 заяву Слобожанської митниці Держмитслужби (вх. 10970/23 від 02.05.2023) про видачу дублікату наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/953/18 повернуто заявнику без розгляду.

01 лютого 2024 року Слобожанська митниця Держмитслужби звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. 2984 від 01.02.2024), в якій просить видати дублікат наказу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2024 заяву Слобожанської митниці Держмитслужби (вх. 2984 від 01.02.2024) про видачу дублікату наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/953/18 повернуто заявнику без розгляду.

20 лютого 2024 року Слобожанська митниця Держмитслужби звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. 4731 від 20.02.2024), в якій просить видати дублікат наказу.

28.02.2024 року до Господарського суду Харківської області від Слобожанської митниці Держмитслужби надійшла уточнена заява про видачу дублікату судового наказу (вх.№5482 від 28.02.2024). У вказаній заяві Слобожанська митниця Держмитслужби просить суд видати дублікат наказу у справі №922/953/18 про примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 16.10.2018, виданого 09.11.2018 про стягнення коштів у сумі 118 085,23 грн. До вказаної заяви позивачем також додано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.03.2020.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до частини першої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Як вбачається з матеріалів справи, спірний наказ був виданий 09.11.2018 зі строком пред`явлення до виконання до 10.11.2021.

12.03.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гайнутдіновою Оленою Валеріївною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням №57943581 в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 12.03.2023.

Крім того, відповідно до повідомлення старшого державного виконавця Кротінова В.І. Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про поверннення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.10.2021, виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання Слобожанській митниці Держмитслужби. В обґрунтування вказаного повідомлення, старшим державним виконавцем зазначено, що стягувачем всупереч Інструкції з організації примусового виконання рішень до заяви про примусове виконання рішення було додано тільки копію постанови, без оригіналу (дублікату) виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною п`ятою статті 12 ЗУ "Про виконавче провадження" встновлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суд зазначає, що оскільки виконавчий документ без прийняття його до виконання було повернуто заявнику вдруге 08.10.2021, строк пред`явлення вказаного документа до виконання є 09.10.2024.

Відтак, строк пред`явлення спірного наказу до виконання на момент подання вищевказаної заяви Слобожанської митниці Держмитслужби не сплив.

Отже, стягувач своєчасно звернувся до суду із заявою про видачу дубліката втраченого ним виконавчого документа.

Суд вказує на те, що відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3 028,00 грн.

Отже, за видачу дублікату наказу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 90,84 грн. (3 028,00 грн. х 0,03).

При цьому, стягувачем було сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією №1167 від 20.12.2023 на суму 80,52 грн. та платіжною інтрукцією №113 від 12.02.2024 на суму 10,32 грн., що в сумі становить 90,84 грн.

Суд зазначає, що видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність судового наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву стягувача та видати дублікат наказу у справі № 922/953/18.

Керуючись статтями 232-235, підпунктом 19.4. пункту 19 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу дублікату судового наказу (вх. 4731 від 20.02.2024) у справі №922/953/18 - задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 09.11.2018 у справі № 922/953/18 за позовом Харківської митниці Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яна" про зобов`язання повернути майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 01.03.2024

Суддя В.В. Рильова
Справа №922/953/18