ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024м. ХарківСправа № 922/3128/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (61099, м. Харків, вул. Хабарова, буд. 1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (02095, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 7)
про припинення порушення прав інтелектуальної власності
за участю представників:

позивача Мосейчук А.І.;

відповідача Сопільняк В.Ю., Казанкіної А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладопром" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді", в якій (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) просить:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478) здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (вул. Хабарова, буд. 1, м. Харків, 61099, код ЄДРПОУ - 01548734) на визнану рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товарів 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан", зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку; заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478) здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (вул. Хабарова, буд. 1, м. Харків, 61099, код ЄДРПОУ - 01548734) на зареєстровану, в тому числі, стосовно товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан" за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001 року, зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку, заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 02 серпня 2023 року о 14:15 год.

14.08.2023 відповідач подав відзив (вх.№ 21437), який досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

29.08.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх.№ 23032), яку досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

30.08.2023 відповідач подав заяву про застосування позовної давності (вх.№23268).

13.09.2023 позивач подав заперечення на заяву про застосування позовної давності (вх.№ 24823).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" про передачу справи за підсудністю було задоволено та вирішено матеріали справи №922/3128/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" про припинення порушення прав інтелектуальної власності передати за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва (вул. Б. Хмельницького, 44-в, м. Київ, 01030).

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 06.11.2023 ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 було скасовано та справу №922/3128/23 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2023 підготовче засідання призначено на 20.12.2023 на 14:15 год.

20.12.2023 відповідач подав копію висновку експертів № 384/1/23 за результатами комісійного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 30 жовтня 2023 року та копію висновку експерта № 230-11/23, складеного за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 16 листопада 2023 року, які досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

09.01.2024 позивач надав заперечення на вказані вище висновки експертів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2024 на 15:45 год.

07.02.2024 відповідачем подано висновок соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива торговельних марок "Три ведмеді" та "Хладик" (період проведення 18.10.2021 10.11.2021), який досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

20.02.2024 відповідачем подано клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження (вх.№ 4743).

20.02.2024 відповідачем подано заперечення на висновок судового експерта Жили Б.В. (вх.№ 4756).

20.02.2024 відповідачем подано клопотання про поновлення процесуального строку та виклик судового експерта Жили Б.В. в судове засідання (вх.№ 4757).

20.02.2024 відповідачем подано клопотання про поновлення процесуального строку та призначення судової експертизи (вх.№ 4762).

21.02.2024 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/6518/19 (вх.№ 4816).

21.02.2024 відповідачем подано клопотання про залучення до матеріалів справи висновку соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками 20.02.2024 та договору №10082023/1 про надання послуг від 10.08.2023 (вх.№ 4852).

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.2024 проти задоволення зазначених клопотань заперечувала.

Представники відповідача в судовому засіданні 21.02.2024 підтримали вказані клопотання в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження, зазначає таке.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначила, що суд позбавив відповідача права для вчинення тих процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Проте суд не може погодитись з такими висновками представника відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Провадження в даній справі було відкрито 19.07.2023, отже станом на момент закриття підготовчого провадження (07.02.2024) воно тривало вже більше ніж півроку. Навіть якщо не брати до уваги час, коли справа перебувала в суді апеляційної інстанції, відповідач мав 64 дні з моменту відкриття провадження у справі до винесення ухвали про передачу справи за підсудністю (19.07.2023 20.09.2023) та 66 днів з моменти винесення ухвали про продовження розгляду справи до винесення ухвали про закриття підготовчого провадження (04.12.2023 07.02.2024), тобто загалом 130 днів підготовчого провадження, що на 40 днів перевищує строк, встановлений ч.3 ст. 177 ГПК України. Тому, на переконання суду, відповідач мав достатньо часу для вчинення всіх необхідних процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

При цьому під час судового засідання від 24.01.2024 суд запитав сторін чи подали вони всі докази та повідомили про всі обставини справи. Представник відповідача зазначила, що вона планує ще подати клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, у зв`язку з чим суд відклав підготовче засідання до 07.02.2024 на 15:45 год. Про намір подавати будь-які інші клопотання представником відповідача не було зазначено.

Жодного іншого клопотання станом на момент проведення судового засідання (15:45 год. 07.02.2024) представником відповідача не було подано.

Враховуючи викладене, під час судового засідання 07.02.2024 суд розглянув єдине нерозглянуте клопотання відповідача (про залучення третьої особи), закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.02.2024 на 15:45 год.

Вже після судового засідання 07.02.2024 представником відповідача подано клопотання про залучення доказів (вх.№ 3593 від 07.02.2024), яке було розглянуто судом 19.02.2024.

Суд зазначає, що повернення до стадії підготовчого провадження можливо лише за наявності певних (виняткових) обставин, існування яких відповідно до ст. 74 ГПК України має доводити заявник.

Проте в даному випадку представником відповідача не доведено існування виняткових обставин, які не дали йому змогу реалізувати свої права під час проведення підготовчого провадження, яке тривало більше ніж півроку, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

Розглянувши заперечення відповідача на висновок судового експерта Жили Б.В., суд зазначає таке.

Ухвалою про відкриття провадження у даній справі судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив (з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України) - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

Суд зазначає, що висновок судового експерта Жили Б.В. був наданий позивачем разом з позовною заявою, а тому відповідач мав подати заперечення на вказаний висновок разом із відзивом на позов або зазначити у відзиві про намір подати відповідні заперечення.

Таким чином, вказані заперечення подані з пропуском процесуального строку для їх подання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд установив, що відповідач із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заперечень на висновок судового експерта Жили Б.В. не звертався.

Беручи до уваги подання вказаних заперечень з порушенням процесуального строку та відсутність заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для їх подання, суд залишає їх без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача про виклик судового експерта, суд зазначає, що його також подано з порушенням процесуального строку, оскільки відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України суд вирішує питання про виклик у судове засідання експертів лише під час підготовчого засідання.

Водночас представник відповідача заявив клопотання про поновлення процесуального строку для подання клопотання про виклик судового експерта.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте цією статтею не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, з огляду на вимоги ст. 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.12.2022 у справі № б3/081-12/24.

Беручи до уваги викладене, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів наявності об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне подання відповідачем клопотання про виклик судового експерта, суд відмовляє в поновленні процесуального строку та залишає вказане клопотання без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи, суд зазначає, що його також подано з порушенням процесуального строку, оскільки відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України суд вирішує питання про призначення експертизи лише під час підготовчого засідання.

При цьому представником відповідача не наданого жодного доказу неможливості подання вказаного клопотання під час проведення підготовчого засідання.

Беручи до уваги викладене, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів наявності об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне подання відповідачем клопотання про призначення у справі судової експертизи, суд відмовляє в поновленні процесуального строку та залишає вказане клопотання без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд доходить висновку про відмову в його задоволенні, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 195 ГПК провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 3-1 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залучення висновку соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками (період проведення 10.01.2024 20.02.2024), суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що нею було замовлено соціологічне опитування, та повідомила суд, що подання вказаних доказів разом з відзивом є неможливим, проте буде подано ним до суду одразу ж після отримання висновків експертних досліджень та соціологічного опитування.

21.02.2024 разом з клопотанням про залучення доказів (вх.№ 4852) представником позивача було подано докази, які свідчать про те, що 10.08.2023 АО "Дубінський і Ошарова" звернулося до ПП "Міжнародна маркетингова група Київ" та замовило проведення соціологічного опитування, метою якого було виявлення можливого сплутування упаковок товару марок "Три Ведмеді" та "Хладопром".

20.02.2024 до АО "Дубинський і Ошарова" надійшов висновок соціологічного дослідження.

Таким чином, цей доказ було отримано представником відповідача лише 20.02.2024, що свідчить про неможливість його подання разом з відзивом на позов.

Враховуючи те, що представник відповідача довела те, що висновок соціологічного опитування не міг бути поданий разом із відзивом або з запереченнями на відповідь на відзив, суд приєднує до матеріалів справи копію висновку соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками (період проведення 10.01.2024 20.02.2024).

Після розгляду всіх поданих представником відповідача клопотань суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 21.02.2024 просив задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач здійснює неправомірне використання позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів, які є:

1) схожими із зареєстрованими, серед іншого, для спорідненого товару 30 класу МКТП "морозиво", торговельними марками, які на праві власності належать ТОВ "ХЛАДОПРОМ" (за свідоцтвами на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001, № 279110 від 27.07.2020) настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельними марками позивача;

2) імітацією, здатною викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "КАШТАН" для товару 30 класу МКТП "морозиво"; зберігання такого товару із зазначеним нанесенням позначення з метою пропонування для продажу, пропонування його до продажу, продаж, застосування зазначеного неправомірно використаного позначення в рекламі та в мережі Інтернет.

Представники відповідача в судовому засіданні 21.02.2024 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що в діях відповідача відсутнє будь-яке порушення прав інтелектуальної власності позивача, оскільки відповідач на підставі ліцензійного договору від 31 грудня 2016 року є законним користувачем позначень "Каштан Ваніль"/"Каштан Шоколад", зареєстрованих як торговельні марки за свідоцтвами України № 121585, № 121586 на ім`я ОСОБА_1 . Також представники відповідача зазначили, що позивач та (або) його ліцензіати неодноразово ініціювали численні судові справи про визнання недійсними свідоцтв України № 121585, 121586 на знаки для товарів і послуг "Каштан Ваніль" та "Каштан Шоколад", проте в результаті жоден із позовів не було задоволено. Представники відповідача також вказали на висновок соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками (період проведення 10.01.2024 20.02.2024), в якому зокрема зазначено, що 98% респондентів вважають, що позначення "каштан", яке використане на упакуваннях морозива ТОВ "Три Ведмеді", не здатне викликати змішування з торговельними марками інших виробників морозива чи самими виробниками морозива. Окрім цього, представники ставили під сумнів наявність у позивача (ТОВ "Хладпром) прав на торговельну марку "Каштан" (свідоцтво № 19356 від 16.04.2001) та торговельну марку, яка станом на 29.09.2000 визнана добре відомою в Україні щодо Приватного акціонерного товариства "Хладпром" (UA) (Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі №760/18843/15-ц, що набрало законної сили 30.11.2015) для товарів 30 класу "морозиво". Представники відповідача також зазначили, що позивачем не доведено те, що саме відповідачем вчинялись дії з нанесення спірних позначень на упаковку, в якій міститься такий товар; зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, продаж такого товару з нанесеним позначенням. Крім того, представники посилалися на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2023 у справі № 910/6518/19. Також представники відповідача заперечували проти наданого позивачем висновку експерта. Представниками відповідача також вказано про наявність підстав для застосування позовної давності.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (надалі Позивач) є власником зокрема:

- свідоцтва на знак для товарів і послуг "Каштан" за № 19356 від 16.04.2001, зареєстрованого, серед іншого, для товару 30 класу МКТП "морозиво", торговельної марки "Каштан";

- торговельної марки "Каштан", визнаною добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товару 30 класу МКТП "морозиво" рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц.

Вищевказані об`єкти права інтелектуальної власності використовуються Позивачем та його ліцензіатами в їх господарських діяльностях.

Водночас Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (надалі Відповідач) на підставі ліцензійного договору від 31 грудня 2016 року є законним користувачем позначень "Каштан Ваніль"/"Каштан Шоколад", зареєстрованих як торговельні марки за свідоцтвами України № 121585, № 121586 на ім`я ОСОБА_1 .

Як зазначає Позивач, у 2013 році ним зафіксовано факт неправомірного використання Відповідачем позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів шляхом нанесення на упаковку товару 30 класу МКТП "морозиво", виробником якого е Відповідач, без будь-якого дозволу від ТОВ "Хладопром" на використання зазначеного позначення.

Позивач вважає, що вказані вище позначення, які використовує Відповідач, є:

1) схожими із зареєстрованими, серед іншого, для спорідненого товару 30 класу МКТП "морозиво", торговельними марками, які на праві власності належать ТОВ "Хладопром" за свідоцтвами на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001, № 279110 від 27.07.2020) настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельними марками Позивача;

2) імітацією, здатною викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП "морозиво", що призводить до порушення прав інтелектуальної власності Позивача на торговельну марку "Каштан", визнану добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товарів 30 класу МКТП "морозиво" рішенням Солом`янського районного суду м. у справі № 760/18843/15-ц Києва від 19.11.2015 та на зареєстровані торговельні марки за свідоцтвами на знак для товарів і послуг №19356 від 16.04.2001, № 279110 від 27.07.2020.

У зв`язку з викладеним, Позивач просить суд заборонити Відповідачу здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права ТОВ "Хладопром" на визнану рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товарів 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан" та на зареєстровану, в тому числі, стосовно товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан" за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.154 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами, зокрема Законом України "Про авторське право і суміжні права", Законом України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг". До цих відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими нормативними актами.

Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст.420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування напівпровідникових виробів; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Відповідно до ст.492 ЦК України одним з об`єктів права інтелектуальної власності є торговельна марка (знак для товарів і послуг). Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Для того, щоб порівняти зазначені об`єкти права інтелектуальної власності, потрібно проаналізувати сферу їх застосування.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом, як це визначено в статті 494 ЦК України.

Відповідно до приписів Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво України на знак для товарів і послуг надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Використанням знаку визнається, зокрема, нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, а також пропонування його для продажу, продаж. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знаку, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знаку лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знаку. Свідоцтво України на знак для товарів і послуг надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у відповідному свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених із наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (ч. 2, 4, 5 ст. 16).

З огляду на вищевикладене нормативно-правове обґрунтування вбачається, що основною сферою використання знаку для товарів і послуг є господарська діяльність, оскільки він виконує функцію вирізнення товарів та послуг одного виробника від товарів та послуг іншого виробника.

Частина 2 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачає, що об`єктом знаку може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Абзацом 5 пункту 2 статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаної торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати.

Пунктом 1 ст. 25 охорона прав на добре відому торговельну марку здійснюється згідно із статтею 6 bis Паризької конвенції та цим Законом на підставі визнання торговельної марки добре відомою Апеляційною палатою або судом. Торговельна марка може бути визнана добре відомою незалежно від реєстрації її в Україні.

Спеціальний правової механізм захисту прав інтелектуальної власності на добре відомі знаки закріплено у п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, відповідно до якого Країни Союзу зобов`язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 ЦК України особа здійснює цивільні права в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Здійснюючи свої права, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Таким чином, якщо особа, яка не є власником свідоцтва, але маркує таким позначенням відповідні товари і послуги, перелік яких відображений у свідоцтві на знак для товарів і послуг, такі дії розцінюються як посягання на права власника свідоцтва, передбачені ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", у тому числі як вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, і, в свою чергу, є порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення має бути припинене.

Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Крім того, загальні підходи до встановлення схожості чи тотожності позначень визначені в Правилах складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України №116 від 28.07.1995 (надалі - Правила).

Відповідно до п. 4.3.2.4. Правил позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: провести пошук тотожних або схожих позначень; визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, в порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

Відповідно до п. 4.3.2.5. Правил при встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги. Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів.

Статтею 21 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачений судовий порядок для захисту прав на знак для товарів і послуг.

Стаття 495 ЦК України також відносить до майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку: право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки і виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Відповідно до частини 3 статті 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 431 ЦК України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Суд установив, що 22.02.1999 Відкрите акціонерне товариство "Київський холодокомбінат №2" звернулося до НДЦПЕ Держпатенту України із заявою (номер подання заявки 99020539) з проханням зареєструвати зазначене у заявці Позначення "Каштан" як знак для товарів і послуг на ім`я заявника. Відповідно до Рішення від 30.03.2001 Відділом експертизи знаків для товарів, послуг та промислових зразків Українського інституту промислової власності, прийнято рішення про реєстрацію знаку "Каштан" за заявкою № 99020539.

16.04.2001 Державною службою інтелектуальної власності України було зареєстровано знак для товарів і послуг "Каштан" та видано ВАТ "Київський холодокомбінат №2" Свідоцтво на знак для товарів і послуг "Каштан" за № 19356. Дані про державну реєстрацію знаку для товарів та послуг "Каштан" було опубліковано в офіційному бюлетені № 3 від 16.04.2001.

06.02.2011 Державний департамент інтелектуальної власності видав Рішення Акціонерному товариству закритого типу "Хладопром" про публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність" та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей про передачу права власності на знаки для товарів і послуг "Каштан", відповідно до Свідоцтва № 19356 від 16.04.2001, тобто, АТЗТ "Хладопром" став правонаступником свідоцтва на знак для товарів і послуг від 16.04.2001 № 19356 "Каштан".

25.05.2011 було внесено зміни до Державного реєстру свідоцтв України щодо зміни власника Свідоцтва № 19356 від 16.04.2011 та опубліковано такі зміни в офіційному бюлетені "Промислова власність" від 25.05.2011 № 10.

25.06.2014 у зв`язку із зміною організаційно-правової форми АТЗТ "Хладопром" на ПрАТ "Хладопром", відповідно до вимог діючого законодавства, було внесено зміни в Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

Крім того, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц торговельну марку "Каштан" Приватного акціонерного товариства "Хладопром" визнано добре відомою в Україні відносно товару 30 класу МКТП "морозиво" станом на 29.09.2000.

14.04.2016 ПрАТ "Хладопром" було реорганізовано шляхом перетворення у ТОВ "Хладопром", яке було зареєстроване відповідно до діючого законодавства України 15.04.2016 та відповідно до установчих документів є правонаступником усіх прав та обов`язків ПрАТ.

В зв`язку з проведеною реорганізацією, було внесено зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 11.07.2016 та опубліковано про такі зміни в офіційному бюлетені "Промислова власність" від 11.07.2016 № 13.

Статтею 108 ЦК України визначено, що зміна організаційно-правової форми юридичної особи є перетворенням. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Враховуючи викладене, до Позивача від ПрАТ "Хладопром" перейшли всі права та обов`язки, в тому числі права на торговельну марку, зареєстровану за свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001 та на торговельну марку "Каштан", визнану добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товару 30 класу МКТП "морозиво" (надалі разом Торговельні марки).

Зазначені обставини спростовують твердження Відповідача про те, що Позивачем не доведено належність йому на праві власності Торговельних марок.

Враховуючи викладене, Позивач як суб`єкт майнових прав інтелектуальної власності на Торговельні марки має право на захист цих прав у випадку, якщо особа, яка не є власником цих торговельних марок, маркує такими позначеннями відповідні товари або незаконно використовує позначення, схожі з ними настільки, що їх можна сплутати.

13.06.2023 Позивач виявив факт використання Відповідачем у своїй господарській діяльності позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів.

В якості доказів вказаною обставин, Позивач надав чек від 13.06.2023 ФН придбаного морозива "Три Ведмеді Каштан Ваніль" та "Три Ведмеді Каштан Шоколад" у магазині "Продукти-122" (ТОВ "АТБ") та упаковки придбаного морозива.

Суд зазначає, що ключовим моментом при доказуванні факту незаконного використання знаку для товарів і послуг є вирішення питання про схожість до ступеня змішуваності.

Так, матеріали справи містять висновок судового експерта № 247 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 07.07.2023, складений судовим експертом Жилою Богданом Володимировичем за зверненням ТОВ "Хладопром".

Перед експертом були поставлені наступні питання:

1) Чи є елемент "Каштан" комбінованого позначення у вигляді композиції словесних та зображувальних елементів, з якого складається оформлення фронтальної сторони упаковки товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ "КАШТАН "ВАНІЛЬ" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ" З АРОМАТОМ ВАНІЛІ, ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ" його істотною складовою частиною, яка є імітацією, здатного викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП морозиво?

2) Чи є елемент "Каштан" комбінованого позначення у вигляді композиції словесних та зображувальних елементів, з якого складається оформлення фронтальної сторони упаковки товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ ШОКОЛАДНЕ "КАШТАН "ШОКОЛАД" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ", ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробник ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ" його істотною складовою частиною, яка є імітацією, здатного викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП морозиво?

3) Чи є позначення у вигляді напису "Каштан", яке використовується на упаковці товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ "КАШТАН "ВАНІЛЬ" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ" З АРОМАТОМ ВАНІЛІ, ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробник ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ" схожим із зареєстрованою, серед іншого, для товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельною маркою "Каштан" за свідоцтвом України 19356 від 16.04.2001 настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою?

4) Чи є позначення у вигляді напису "Каштан", яке використовується на упаковці товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ ШОКОЛАДНЕ "КАШТАН "ШОКОЛАД" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ", ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробництва ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ" схожим із зареєстрованою, серед іншого, для товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельною маркою "Каштан" за свідоцтвом України 19356 від 16.04.2001 настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою?

Після дослідження судовим експертом Жилою Б.В. всіх наданих Позивачем матеріалів, судовий експерт дійшов наступних висновків:

1. Елемент "Каштан" комбінованого позначення у вигляді композиції словесних та зображувальних елементів, з якого складається оформлення фронтальної сторони упаковки товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ "КАШТАН "ВАНІЛЬ" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ" З АРОМАТОМ ВАНІЛІ, ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ", є його істотною складовою частиною, яка є імітацією, здатного викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП морозиво;

2. Елемент "Каштан" комбінованого позначення у вигляді композиції словесних та зображувальних елементів, з якого складається оформлення фронтальної сторони упаковки товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ ШОКОЛАДНЕ "КАШТАН "ШОКОЛАД" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ", ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробник ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ", є його істотною складовою частиною, яка є імітацією, здатного викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП морозиво;

3. Позначення у вигляді напису "Каштан", яке використовується на упаковці товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ "КАШТАН "ВАНІЛЬ" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ" З АРОМАТОМ ВАНІЛІ, ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробник ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ", є схожим із зареєстрованою, серед іншого, для спорідненого товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельною маркою "Каштан" за свідоцтвом України 19356 від 16.04.2001 настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;

4. Позначення у вигляді напису "Каштан", яке використовується на упаковці товару "МОРОЗИВО З КОМБІНОВАНИМ СКЛАДОМ СИРОВИНИ ШОКОЛАДНЕ "КАШТАН "ШОКОЛАД" ТМ "ТРИ ВЕДМЕДІ", ГЛАЗУРОВАНЕ, 10.0% ЖИРУ", виробництва ТОВ "ТРИ ВЕДМЕДІ", є схожим із зареєстрованою, серед іншого, для спорідненого товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельною маркою "Каштан" за свідоцтвом України 19356 від 16.04.2001 настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Оцінюючи висновок експерта № 247 від 07.07.2023, суд зазначає, що він містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з рішеннями Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" №170137/3M/22 та №170139/3M/22 від 22.09.2022, про які судом буде зазначено далі. У той же час, експертизу проводив Жила Богдан Володимирович, який має вищу юридичну освіту (освітній рівень "спеціаліст") та вищу спеціальну освіту у сфері інтелектуальної власності (освітній рівень "спеціаліст"), статус патентного повіреного України (реєстраційний номер 299), кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю: 13.6 "Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями" (Свідоцтво № 31-22/П видане Міністерством юстиції У країни 17.02.2022 і дійсне до 17.02.2025), стаж експертної роботи з 2006 року, стаж роботи в галузі права інтелектуальної власності з 2000 року. У висновку зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України, відтак, висновок експерта № 247 від 07.07.2023 приймається судом як належний та допустимий доказ.

Щодо заперечень представників відповідача на висновок експерта № 247 від 07.07.2023, які були озвучені під час судового засідання 21.02.2024, суд зазначає, що вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці заперечення дублюють письмові заперечення, надані до суду 20.02.2024 (вх.№ 4756), які були залишені судом без розгляду.

Щодо наданого відповідачем висновку соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками (період проведення 10.01.2024 20.02.2024), суд зазначає, що вказаний висновок не є належним та допустимим доказом, оскільки для встановлення можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками необхідні спеціальні знання. Доказів наявності відповідних знань у опитуваних, матеріали справи не містять.

Окрім того, дослідивши зміст наданого відповідачем висновку соціологічного дослідження думки споживачів, суд дійшов висновку про те, що опитування, складене ПП "Міжнародна маркетингова група Київ", не відповідає вимогам Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України, затвердженим Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.04.2005 №228 зокрема щодо кількості респондентів такого опитування.

Згідно з підпунктом 3.2.3. пункту 3.2. вказаного Порядку кількість опитуваних повинна відповідати цілям об`єктивності опитування, у зв`язку з чим їх максимальна кількість не обмежується, а мінімальна має бути не менше 500 опитуваних у будь-яких двох населених пунктах і не менше 125 - у кожному іншому населеному пункті.

Як убачається з наданого відповідачем висновку соціологічного дослідження думки споживачів, кількість опитуваних у містах Дніпро, Житомір, Одеса, Львів була 100 чол., а містах Київ та Харків 300 чол., що не відповідає вимогам вказаного Порядку.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що висновок соціологічного дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива "каштан" та можливості змішування з торговельними марками інших виробників/іншими виробниками (період проведення 10.01.2024 20.02.2024) є неналежним та недопустимим доказом того, що позначення "Каштан", яке використане на упакуваннях морозива ТОВ "Три ведмеді", не здатне викликати змішування з іншими торговельними марками інших виробників морозива чи самими виробниками морозива.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зокрема зазначає, що він на підставі ліцензійного договору від 31 грудня 2016 року використовує у своїй господарській діяльності торговельні марки за свідоцтвами України № 121585, № 121586, які належать ОСОБА_1 .

Проте суд не може погодитись з такими твердженнями Відповідача, з огляду на таке.

Як зазначає сам Відповідач, він не використовує позначення за свідоцтвами України № 121585, № 121586 у вигляді, в якому відповідним позначенням надана правова охорона, а (у зв`язку з "ребрендингом") здійснює використання із заміною елементів відповідних позначень, а саме: замість елементу позначення "Три ведмеді" здійснює використання спірних позначень - позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів.

Законодавство України не містить визначення термінів "ребрендинг", "бренд", "логотип". Це маркетингові поняття. Ребрендинг по своїй суті це зміна назви, логотипу, візуального оформлення бренду зі зміною позиціонування, а також зміна цілісної ідеології бренду.

Суд зазначає, що в разі зміни торговельної марки і фірмового стилю компанії, остання має здійснити реєстрацію нової, видозміненої торговельної марки. На елементи фірмового стилю можна зареєструвати авторське право та/або зареєструвати у якості промислового зразка.

Суд установив, що 11.02.2020 заявником ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Три Ведмеді" (код ЄДРПОУ - 31450478) відповідно до офіційний даних з ЄДРПОУ (дана інформація є публічно доступною) подано до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" 2 (дві) заявки за № m202002650 та m202002654 з метою реєстрації торговельних марок щодо позначень, які використовує Відповідач у своїй господарській діяльності, та заборона використання яких є предметом розгляду даної справи.

Рішеннями Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" №170137/3M/22 та №170139/3M/22 від 22.09.2022 було відмовлено в реєстрації торговельних марок для всіх позначень, які зазначені у заявках №m202002650 та m202002654.

Вказані рішення були прийняті на підставі висновків експертиз №170138/3M/22 та № 170134/3M/22 від 22.09.2022.

У висновку про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 170138/3M/22 від 22.09.2022 вказано, що "зазначене комбіноване позначення для всіх товарів 30 класу, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, є схожим настільки, що його можна сплутати з:

- словесною торговельною маркою "Каштан" (свідоцтво № 19356 від 16.04.2001 заявка № 99020539 від 22.02.1999);

- словесною торговельною маркою "Каштан зі смаком ванілі" (свідоцтво №239354 від 12.03.2018 заявка № m201618065 від 19.08.2016), раніше зареєстрованими в Україні на ім`я ТОВ "Хладопром" (UA) щодо таких самих та споріднених товарів;

- словесною торговельною маркою "Каштан", яка станом на 29.09.2000 визнана добре відомою в Україні щодо Приватного акціонерного товариства "Хладопром" (UA) (Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц, що набрало законної сили 30.11.2015) для товарів 30 класу "морозиво".

У висновку про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 170134/3M/22 від 22.09.2022 вказано, що "зазначене комбіноване позначення дня всіх товарів 30 класу, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, є схожим настільки, що його можна сплутати з:

- словесною торговельною маркою "Каштан" (свідоцтво № 19356 від 16.04.2001 заявка № 99020539 від 22.02.1999);

- словесною торговельною маркою "Каштан Шоколадний" (свідоцтво №239355 від 12.03.2018 заявка № m201618069 від 19.08.2016), раніше зареєстрованими в Україні на ім`я ТОВ "Хладопром" (UА) щодо таких самих та споріднених товарів; словесною торговельною маркою "Каштан", яка станом на 29.09.2000 визнана добре відомою в Україні щодо Приватного акціонерного товариства "Хладопром" (UA) (Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі №760/18843/15-ц, що набрало законної сили 30.11.2015) для товарів 30 класу "морозиво".

Суд також зазначає, що сам факт звернення ОСОБА_1 (який відповідно до п.п. 14.1.159 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України є пов`язаною з Відповідачем особою, оскільки володіє часткою статутного капіталу Відповідача у розмірі 65,1%) з заявками за № m202002650 та m202002654 свідчить про те, що спірні позначення не є тотожними з позначеннями торговельних марок за свідоцтвами України № 121585, №121586, оскільки в такому випадку не потрібно було б реєструвати ці позначення для того, щоб їх використовувати в силу приписів ч. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Крім того, суд установив, що в серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФБ Хладопром" подавало заяву до Антимонопольного комітету України про наявність ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, у вигляді неправомірного оформлення Відповідачем упаковок морозива "Каштан Ваніль" та "Каштан Шоколад", яке є схожим на оформлення упаковок морозива пломбір в кондитерській глазурі "Каштан класичний" та "Каштан шоколадний" виробництва ТОВ "ФБ Хладопром". За результатами розгляду заяви Антимонопольний комітет України дійшов висновку щодо відсутності у діях Відповідача ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Водночас у листі-відповіді ТОВ "Три Ведмеді" №210901/13988 від 13 вересня 2021 року на вимогу заступника Голови Комітету - державного уповноваженого Н.Буроменської від 17.08.2021 № 127-26/06-12170 Відповідач зазначив, що написи "Каштан ваніль" та "Каштан шоколад" є частинами спірних позначень, заявлених ОСОБА_1 на реєстрацію в якості торговельних марок для товарів 30 класу МКТП (заявки № m202002650 та m202002654 від 11.02.2020); вказані заявки подано на реєстрацію у зв`язку з ребрендингом Товариства та необхідністю замінити торговельні марки за свідоцтвами України № 121586, № 121585, що використовувалися Товариством на підставі ліцензійного договору раніше.

Також у листі-відповіді №210901/13988 від 13 вересня 2021 року ТОВ "Три Ведмеді" підтвердило використання з березня 2021 року нових позначень (заборона використання яких є предметом розгляду даної справи) замість торговельних марок за свідоцтвами України № 121586, № 121585, що використовувалися Відповідачем на підставі ліцензійного договору раніше.

Таким чином, вказані документи (рішення та висновки ДП "Український інститут інтелектуальної власності", а також лист Відповідача №210901/13988 від 13.09.2021) узгоджуються з висновком експерта № 247 від 07.07.2023, який був наданий Позивачем разом із позовною заявою, та з урахуванням факту звернення ОСОБА_1 з заявками за № m202002650 та m202002654, спростовують твердження Відповідача про використання після березня 2021 року торговельних марок за свідоцтвами України №121586, № 121585.

Щодо наданих Позивачем висновків експертів № 384/1/23 від 30.10.2023 та №230-11/23 від 16.11.2023 (далі Висновки експертів), суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Всупереч зазначеній нормі у Висновку експертів № 384/1/23 не вказано відомостей про те де, коли проведена експертиза, а також хто був присутній при її проведенні.

Відсутність у висновку експертів № 384/1/23 відомостей про те, хто був присутній при проведенні експертизи є суттєвим порушенням, яке, щонайменше, ускладнює оцінку дотримання встановленого законодавством порядку її проведення, оскільки відповідно до абз.6 п.2.3. розд. II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експерту забороняється, зокрема, вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи.

Водночас присутність таких осіб при підготовці висновку експертів № 384/1/23 від 30.10.2023 виключити неможливо, а внаслідок відсутності у тексті висновку експертів № 384/1/23 від 30.10.2023 відповідного запису, у Суду немає підстав вважати, що учасники справи прямо чи опосередковано не здійснювали вплив на експертів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Однак, як вбачається з перших аркушів Висновків експертів, - вони були замовлені адвокатом Сопільняк В.

Документів на підтвердження того, що адвокат Сопільняк В. діяла в якості представника, якому доручено замовити відповідні висновки не надано.

Разом з тим, таке порушення ч.6 ст. 98 ГПК України при складанні Висновків експертів призводить до того, що останні не можуть вважатись допустимими та достовірними доказами, оскільки відповідно до ГПК України докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються; достовірними є докази створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 910/20564/16, якою було залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у вказаній справі.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі № 910/20564/16 вказано, що:

"Судова колегія вважає, що вказані висновки є не належним та не допустимим доказом у даній справі, тому судом першої інстанції і не прийняті до уваги, з огляду на наступне.

На першій сторінці висновку від 30.10.2018 № 6/2018 зазначено, що "01.01.2018 року до атестованого судового експерта Пейкрішвілі Мамуки Шотаєвича звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Картушин Партнерз" в особі Лучки І.Ю. з листом-замовленням про проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності".

Тобто, як вбачається із Висновку експерта експертизу у сфері інтелектуальної власності замовило ТОВ "Юридична компанія "Картушин Партнерз", а не Відповідач-2 (ПАТ "Фармак"), Документів на підтвердження того, що ТОВ "Юридична компанія "Картушин Партнерз" діяло в якості представника відповідача-2 не надано. Відповідно Висновок складено на замовлення юридичної особи, а саме, ТОВ "Юридична компанія "Картушин Партнерз", яке не є учасником даної справи".

Суд також зазначає, що в рамках справи № 922/3128/23 торговельні марки "Три Ведмеді" та "Хладик" не є предметом чи підставою позову, а тому висновки викладені в дослідженні Висновків експертів взагалі не стосуються предмету позову.

Суд наголошує, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування, в силу приписів ч. 2 ст. 98 ГПК України.

Натомість, експерти відповідаючи на питання 1-4, 7, 8 у висновку № 384/1/23 та на питання 3, 4 у висновку № 230-11/23 посилаються на дослідження думки споживачів щодо можливості сплутування упаковок морозива торговельних марок "Три Ведмеді" та "Хладик", що в свою чергу є порушенням ч. 2 ст. 98 ГПК України.

Відповідаючи на питання 1-3 у висновку №230-11/23 експерт досліджував об`єкти інтелектуальної власності, які не входять до предмету доказування, а саме досліджував свідоцтва України № 121585 та № 121586.

Отже, експерти всупереч ч. 2 ст. 98 та ч.1 ст. 102 ГПК України, під час складання Висновків експертів вийшли за межі предмету позову та предмета доказування у справі № 922/3128/23, що є прямим порушенням норм ГПК України та п.2.3. розд. II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5.

Як вбачається з тексту висновку № 230-11/23 (аркуш 1, 2 висновку) експерту надавався певний перелік документів.

Водночас експерт відповідаючи на питання 3 досліджувала свідоцтва України № 85879, № 38396, № 268325, № 277955, № 71744, № 251375, патент № 40724, патент № 32076, які не надавалися експерту.

Відповідно до п. 2.3. розд. II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 експерту забороняється самостійно збирати матеріали, що підлягають дослідженню, а також самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Таким чином, питання 1, 2 та 3 викладені у висновку експерта № 230-11/23 не можуть братися судом до уваги.

Суд також установив порушення експертами методики експертного дослідження щодо визначення домінуючих елементів, оскільки у Висновках експертів такі фактори, зокрема, як геометричний розмір елемента, місце розташування позначення не були проаналізовані, крім того, експертами неправомірно віднесено словесний елемент "Каштан" до слабких елементів, та визначено домінуючі елементи з порушенням вимог Методики проведення експертних досліджень, пов`язаних із засобами індивідуалізації.

Крім того, суд відмічає неоднакове застосування методик Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності під час складання висновку експертів № 384/1/23 від 30.10.2023 та висновку експертів № 022/18 від 16.02.2018.

Таким чином, суд доходить висновків, що Висновки експертів складені з численними порушеннями вимог ГПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, Методики проведення експертних досліджень, пов`язаних із засобами індивідуалізації, яка самостійно обрана експертами, а тому викликають обґрунтовані сумніви щодо повноти, законності та неупередженості проведених експертиз та не можуть бути враховані як докази по справі № 922/3128/23, оскільки дослідження проведені неповно, з використанням документально не підтверджених даних, з наданням висновків, які не узгоджуються з іншими матеріалами справи або прямо суперечать іншим матеріалам та доказам по даній справі (спростовуються ними).

Щодо посилань представників на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2023 у справі № 910/6518/19, яким припинено дію свідоцтва України № 19356 на знак для товарів і послуг "Каштан", власником якого є Позивач, суд зазначає, що вказане рішення не набрало законної сили на момент розгляду даної справи, а тому не береться судом до уваги.

Щодо посилань відповідача на інші судові спору в межах яких Позивач або його ліцензіати подавали позови про визнання недійсними свідоцтв України №121586, 121585 на знаки для товарів і послуг "Каштан Ваніль" та "Каштан Шоколад", суд зазначає, що ці спори не стосуються предмету спору у даній справі, оскільки предметами спорів у справах перелічених Відповідачем у відзиві на позовну заяву, як самостійно зазначено Відповідачем, є торговельні марки за свідоцтвами України №121585, 121586, які Відповідач з березня 2021 року не використовує, про що вже було зазначено судом.

Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме Відповідач наносить спірні позначення на упаковку та продає цей товар, оскільки в матеріалах справи містяться спірні упаковки товару, на яких зазначено, що виробником товару є саме Відповідач. При цьому Відповідач може пропонувати для продажу та продавати товар не тільки особисто, а також через посередників.

Враховуючи викладене, матеріали справи в їх сукупності доводять, що:

- з березня 2021 року Відповідач не використовує позначення за свідоцтвами України № 121585, 121586 у вигляді, в якому відповідним позначенням надана правова охорона, а здійснює використання із заміною елементів відповідних позначень, а саме: замість елементу позначення "Три ведмеді" здійснює використання спірних позначень - позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів;

- Відповідач наносить спірні позначення на упаковки товарів "морозиво з комбінованим складом сировини "Каштан "Ваніль" ТМ "Три Ведмеді" з ароматом ванілі, глазуроване, 10.0% жиру" та "морозиво з комбінованим складом сировини шоколадне "Каштан "Шоколад" ТМ "Три Ведмеді", глазуроване, 10.0% жиру", пропонує для продажу та продає ці товари;

- спірні позначення, які використовує Відповідач з березня 2021 року, по-перше, є схожими із зареєстрованою, серед іншого, для спорідненого товару 30 класу МКТП "морозиво", торговельною маркою, яка на праві власності належать ТОВ "Хладопром" (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001) настільки, що внаслідок такого використання їх можна сплутати, зокрема, може виникнути асоціація такого позначення з торговельними марками Позивача; по-друге, є імітацією, здатного викликати змішування з належною ТОВ "Хладопром" згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18843/15-ц від 19.11.2015 добре відомою в Україні торговельною маркою "Каштан" для товару 30 класу МКТП "морозиво";

- ОСОБА_1 , який відповідно до п.п. 14.1.159 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є пов`язаною з Відповідачем особою, оскільки володіє часткою статутного капіталу Відповідача більше у розмірі 65,1%, відмовлено в реєстрації спірних позначень (заявки за № m202002650 та m202002654), у зв`язку з тим, що ці позначення є схожим настільки, що їх можна сплутати з торговельними марками Позивача (за свідоцтвом № 19356 від 16.04.2001 та за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі №760/18843/15-ц, що набрало законної сили 30.11.2015);

- Відповідач здійснює відповідне використання спірних позначень без наявності на те правових підстав (зокрема відсутність у Відповідача виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки Позивача, як це передбачено п. 7 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та/або відсутність дозволу (видачі ліцензії') Позивача на використання торговельних марок Позивача відносно товару 30 класу МКТП "морозиво" на підставі ліцензійного договору, як це передбачено п. 8 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що Відповідач неправомірно використовує позначення "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів, які використовуються Відповідачем на упаковці товару 30 класу МКТП "морозиво" "Три ведмеді Каштан ваніль" та "Три ведмеді Каштан шоколад" зокрема шляхом нанесення його на упаковку, в якій міститься товар, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням позначення з метою пропонування для продажу, пропонування його до продажу, продаж, застосування зазначеного позначення в рекламі, що призводить до порушення виключних прав Позивача на використання торговельних марок останнього.

Стаття 495 ЦК України також відносить до майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку: право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки і виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

З огляду на встановлені судом обставини та приписи Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо заяви Відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає таке.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому, згідно з положеннями пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Окрім того, строк позовної давності було також продовжено згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у відповідності до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.

Відповідач, в обґрунтування своє заяви, зазначає про неодноразове подання Позивачем починаючи з 2014 року позовів або його ліцензіатами щодо визнання недійсним свідоцтв України №№ 121586, 121585 на знаки для товарів і послуг " ОСОБА_2 " та "Каштан Шоколад".

Проте суд наголошує, що в межах цієї справи Позивач посилається на неправомірне використання Відповідачем позначень "Каштан" у складі комбінованих позначень, які містять у собі словесні елементи "Каштан ваніль"/"Каштан шоколад", "три ведмеді" та зображувальні елементи у вигляді стилізованих малюнків ведмедів.

Матеріали справи підтверджують, що вказані позначення Відповідач почав використовувати з березня 2021 року.

При цьому в якості доказу того, що Позивачу стало відомо про порушення його прав, останнім надано чек від 13.06.2023 ФН придбаного морозива "Три Ведмеді Каштан Ваніль" та "Три Ведмеді Каштан Шоколад" у магазині "Продукти-122" (ТОВ "АТБ") та упаковки придбаного морозива.

Отже, навіть якщо допустити, що Позивач міг довідатись про використання Відповідачем спірних позначень ще у березні 2021 року, даний позов (від 14.07.2023) подано в межах строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску позовної давності.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують зазначених вище висновків суду.

Судові витрати Позивача зі сплати судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Відповідача в сумі 5368 грн.

Крім того, слід зазначити, що Позивач в позові зробив заявив про намір подати докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Так, відповідно до статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

26.02.2024 Позивач подав заяву (вх. №5257) про відшкодування судових витрат у справі.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України в разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

За таких обставин, суд, в порядку вищевказаної п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, вважає за доцільне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат Позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478) здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (вул. Хабарова, буд. 1, м. Харків, 61099, код ЄДРПОУ - 01548734) на визнану рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі № 760/18843/15-ц добре відомою в Україні з 29.09.2000 відносно товарів 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан", зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку; заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478) здійснювати використання позначення "Каштан" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво", яке порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (вул. Хабарова, буд. 1, м. Харків, 61099, код ЄДРПОУ - 01548734) на зареєстровану, в тому числі, стосовно товару 30 класу МКТП "морозиво" торговельну марку "Каштан" за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001 року, зокрема, шляхом: заборони нанесення позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку, заборони зберігання товару із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу, заборони пропонування товару із нанесеним позначенням для продажу, заборони продажу такого товару з нанесеним позначенням.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (61099, м. Харків, вул. Хабарова, буд. 1, код ЄДРПОУ - 01548734) судовий збір у сумі 5368 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат Позивача на 07 березня 2024 року о 14:30 год.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під`їзд, 1-й поверх, зал №108.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладопром" (61099, м.Харків, вул. Хабарова, буд. 1, код ЄДРПОУ - 01548734).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Ведмеді" (вул. Зрошувальна, 7, м. Київ, 02095, Україна, код ЄДРПОУ - 31450478).

Повний текст рішення складено 27.02.2024.

Суддя І.В. Трофімов