ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. Справа№ 910/8840/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 (повний текст складено 07.11.2023)

у справі № 910/8840/23 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"

до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 127 303,99 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У травні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі - ПрАТ «Харківенергозбут», Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Фірма «Т.М.М.»-ТОВ, Фірма) 127 303,99 грн, з яких 86 718,95 грн пені, 7 323,11 грн 3% річних та 33 261,93 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2022 по 01.04.2023.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство посилається на порушення Фірмою зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №027264УП від 01.01.2019 з оплати спожитої в період з листопада 2021 року по березень 2023 року електричної енергії.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» задоволено частково. Стягнуто з Фірми «Т.М.М.» ТОВ на користь ПрАТ «Харківенергозбут» 7 323,11 грн 3% річних, 33 261,93 грн інфляційних втрат та 855,67 грн судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Суд встановив, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку з оплати поставленої електричної енергії не виконував, систематично допускаючи прострочення виконання зобов`язання, дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, за відсутності жодних заперечень відповідача з приводу правильності такого розрахунку, суд дійшов висновку про задоволення цих вимог у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення пені, нарахованої за період з 01.01.2022 по 01.04.2023, суд зазначив, що відповідно до підп. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №530-ІХ, що набрав чинності 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 у справі №910/8840/23, ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені та постановити у цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ «Харківенергозбут» пеню у розмірі 86 718,95 грн, в іншій частині рішення залишити без змін. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на Фірму «Т.М.М.».

На думку апелянта, оскаржуване рішення постановлено за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, та за невідповідністю викладених у оскаржуваному рішенні висновків встановленим обставинам справи.

Скаржник вважає, що висновок суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення пені суперечить нормам матеріального права, зокрема, щодо віднесення Товариства до споживача житлово-комунальних послуг.

Товариство зазначає, що відповідач не надав належних доказів укладання індивідуальних договорів, а суд помилково застосував підп. 4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Позиції учасників справи.

Фірма надала відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідач наголошує на тому, що Фірма у правовідносинах з Товариством виступає саме як колективний побутовий споживач, а тому на їх правовідносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Скаржник надав відповідь на відзив, у якій вважає, що договір між Товариством та Фірмою укладений для здійснення господарської діяльності, яка не включає постачання електричної енергії, а тому застосування судом терміну «колективний споживач» до правовідносин між сторонами суперечить нормам матеріального права, зокрема Правил, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8840/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ПрАТ «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 до надходження матеріалів справи №910/8840/23.

11.12.2023 матеріали справи №910/8840/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 у справі № 910/8840/23. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Постанови підписано 28.02.2024 після виходу судді Корсака В.А. з відпустки, яка тривала з 12.02.2024 (понеділок) по 23.02.2024 (п`ятниця).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" з 01.01.2019 постачальником електричної енергії та універсальних послуг на території Харківської області відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1268 від 26.10.2018 є ПрАТ «Харківенергозбут».

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному веб-сайті ПрАТ «Харківенергозбут»: zbutenergo.kharkov.ua.

01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник та Фірма «Т.М.М.»-ТОВ як споживач уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №027265УП (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком №1 до договору.

Згідно з п. 2.1 за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з договором.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8 договору).

Відповідно до п. 5.9 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору (п. 5.10 договору).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (п. 5.11 договору).

Згідно з п. 5.13 договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції. Під час виставлення рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 договору).

У Комерційній пропозиції №9 (далі - Комерційна пропозиція), що є додатком №3 від 01.01.2019 до договору, сторони погодили зокрема ціни на електричну енергію; територію, на якій постачальник пропонує відповідну комерційну пропозицію; спосіб оплати.

Відповідно до п. 3 Комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, у тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, у якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та за відсутності у платіжному документі у реквізиті «Призначення платежу» посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. У разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення (п. 4 Комерційної пропозиції).

Згідно з п. 7 Комерційної пропозиції у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Товариство на виконання умов договору надало акти прийняття-передавання електричної енергії за період з листопада 2021 року по березень 2023 року на загальну суму в розмірі 1 241 107,18 грн, а саме:

- за листопад 2021 року на суму 118 732,45 грн;

- за грудень 2021 року на суму 170 673,42 грн;

- за січень 2022 року на суму 168 785,22 грн;

- за лютий 2022 року на суму 112 896,29 грн;

- за березень 2022 року на суму 94 395,59 грн;

- за квітень 2022 року на суму 52 159,12 грн;

- за травень 2022 року на суму 30 266,59 грн;

- за червень 2022 року на суму 19 798,86 грн;

- за липень 2022 року на суму 21 215,15 грн;

- за серпень 2022 року на суму 49 039,75 грн;

- за вересень 2022 року на суму 29 566,07 грн;

- за жовтень 2022 року на суму 44 355,71 грн;

- за листопад 2022 року на суму 60 015,11 грн;

- за грудень 2022 року на суму 70 809,62 грн;

- за січень 2023 року на суму 71 577,43 грн;

- за лютий 2023 року на суму 9 094,04 грн;

- за березень 2023 року на суму 57 726,76 грн,

а також надало щомісячні рахунки за спожиту електричну енергію за вказаний період.

За твердженням Товариства, заборгованість Фірми за поставлену електричну енергію становить 731 091,20 грн.

04.05.2023 ПрАТ «Харківенергозбут» як кредитор та Фірма «Т.М.М.»-ТОВ як боржник уклали договір реструктуризації заборгованості №7265-р (далі - договір реструктуризації), за умовами п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості, що виникла у боржника перед кредитором та не погашена згідно з договором, шляхом розстрочення на 12 календарних місяців.

Згідно з п. 1.2 договору реструктуризації боржник визнає та сплачує кредитору заборгованість за договором про постачання у сумі 731 091,20 грн, що утворилась у боржника перед кредитором станом на 30.04.2023 та підтверджується актом звіряння (додаток №2 до договору реструктуризації), а саме: електроенергія - 731 091,20 грн.

У разі порушення боржником строків виконання зобов`язань, встановлених графіком погашення заборгованості (п. 2.1 цього договору) та/або виконання їх у неповному обсязі, графік погашення заборгованості вважається зміненим: боржник упродовж 3 робочих днів з дня порушення, зобов`язаний сплатити (погасити) кредитору увесь залишок несплаченої реструктуризованої заборгованості за цим договором, який визначається як різниця між загальною сумою реструктуризованої заборгованості та сумою, яка надійшла на рахунки кредитора від боржника за договором (п. 2.3 договору реструктуризації).

Відповідно до п. 2.4. договору реструктуризації у разі порушення боржником строків погашення реструктуризованої заборгованості за зміненим графіком (п. 2.3 Договору реструктуризації), договір між сторонами вважається розірваним на наступний робочий день після спливу строку (3 робочих днів), визначеного у п. 2.3 договору.

Додатком №2 до Договору реструктуризації встановлено наступний графік погашення заборгованості:

- до 25.05.2023 у розмірі 60 916,20 грн;

- до 25.06.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.07.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.08.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.09.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.10.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.11.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.12.2023 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.01.2024 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.02.2024 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.03.2024 у розмірі 60 925,00 грн;

- до 25.04.2024 у розмірі 60 925,00 грн.

Звертаючись з позовом у цій справі, Товариство зазначає, що Фірма несвоєчасно виконала свої зобов`язання з оплати вартості використаної (купленої) електричної енергії, у зв`язку з чим просить стягнути з Фірми пеню за період з 01.01.2022 по 31.03.2023, нараховану на борг з оплати спожитої у період з листопада 2021 року по лютий 2023 року електричної енергії; 3% річних, нараховані з 01.01.2022 по 31.03.2023 на суму боргу з оплати спожитої електричної енергії у період з листопада 2021 року по лютий 2023 року; інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по березень 2023 року, нараховані на суму боргу з оплати електричної енергії, спожитої з листопада 2021 року по лютий 2023 року.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 5 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричне енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - Правила) укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Відповідно до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, зокрема, за фактом споживання електричної енергії.

01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник та Фірма «Т.М.М.»- ТОВ як споживач уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Укладений між сторонами договір постачання за своєю правовою природою є договором енергопостачання та належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. ст. 525, 526 ЦК України).

Суд встановив, що Товариство поставило Фірмі електричну енергію за період з листопада 2021 року по березень 2023 року на загальну суму 1 241 107,18 грн, заборгованість Фірми за яку становить 731 091,20 грн.

04.05.2023 Товариство «Харківенергозбут» як кредитор та Фірма як боржник уклали договір реструктуризації заборгованості, у якому Фірма визнає 731 091,20 грн заборгованості за договором про постачання станом на 30.04.2023, яка підтверджується актом звіряння та не погашена.

Первісно умови договору про постачання та Комерційної пропозиції встановлювали, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Такі умови щодо строку оплати споживачем електричної енергії відповідають п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, відповідно до якого розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Таким чином, Фірма повинна була оплачувати спожиту електричну енергію протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка.

Умовами укладеного сторонами договору про реструктуризацію передбачений обов`язок Фірми сплатити Товариству 731 091,20 грн боргу рівними частинами по 60925,00 грн (окрім першого платежу, який на 8,80 грн більше) протягом травня 2023 року - квітня 2024 року.

У п. 2.3 договору реструктуризації сторони узгодили, що у разі порушення боржником строків виконання зобов`язань, встановлених графіком погашення заборгованості та/або виконання їх у неповному обсязі, графік погашення заборгованості вважається зміненим: боржник упродовж 3 робочих днів з дня порушення, зобов`язаний сплатити (погасити) кредитору увесь залишок несплаченої реструктуризованої заборгованості за цим Договором, який визначається як різниця між загальною сумою реструктуризованої заборгованості та сумою, яка надійшла на рахунки кредитора від боржника за договором.

Докази виконання Фірмою умов договору реструктуризації за графіком в частині погашення суми боргу станом на дату розгляду справи у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 2.4 договору реструктуризації у разі порушення боржником строків погашення реструктуризованої заборгованості за зміненим графіком (п. 2.3 Договору реструктуризації) договір між сторонами вважається розірваним на наступний робочий день після спливу строку (3 робочих днів), визначеного у п. 2.3 договору.

З огляду на відсутність доказів сплати спірного боргу та враховуючи положення п. 2.4 договору господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що договір реструктуризації є розірваним; сторони не погодили нових строків оплати боргу у розмірі 731 091,20 грн.

Вказаний висновок суду першої інстанції не оскаржується в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції за результатами розгляду цієї справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог Товариства про стягнення з Фірми 7 323,11 грн 3% річних та 33 261,93 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2022 по 01.04.2023; у задоволенні вимог про стягнення 86 718,95 грн пені, нарахованої за період з 01.01.2022 по 01.04.2023, суд відмовив.

Товариство у апеляційній скарзі не погоджується з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення пені та оскаржує рішення в цій частині.

Апеляційний суд з цього приводу зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

За ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 5.11 договору постачання сторони погодили, що якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно з п. 7 Комерційної пропозиції у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону).

За ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Проте відповідно до підп. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №530-ІХ, що набрав чинності 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» №211 установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин, продовжений згідно постанови КМУ від 25.04.2023 №383 до 30.06.2023.

Суд встановив, що за умовами п. 2.1 за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з договором. Згідно з додатком до Заяви-приєднання до умов договору Інформація щодо об`єктів споживача (Фірми) об`єктами споживача є житлові будинки №№13А, 13В, 17Г по вул. Ахсахарова в м. Харків, житлові приміщення за адресою в м. Харків, вул. Бакуліна, б.13, та вуличне освітлення по вул. Ахсахарова.

Таким чином Фірма є колективним споживачем електричної енергії, яка забезпечує надання комунальних послуг мешканцям зазначених об`єктів, а до її відносин з Товариством (у спірний період) застосовуються підп. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №530-ІХ.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що вимоги Товариства до Фірми про стягнення 86 718,95 грн пені, нарахованої за період з 01.01.2022 по 01.04.2023 на суму основного боргу по кожному спірному місяцю надання послуг, задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 у справі №910/8840/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 у справі №910/8840/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/8840/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова