РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2024Справа №910/18199/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд"

про стягнення боргу у розмірі 31 390,48 грн,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" про стягнення боргу у розмірі 31 390,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" стверджує, що ним на виконання своїх зобов`язань за укладеною сторонами Заявкою №66 від 08.09.2023 було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Гамбург (Німеччина) - с. Ямниця Івано-Франківської області (Україна), в той час як відповідач свого обов`язку з оплати даної послуги належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виник борг перед позивачем у сумі 31 390,48 грн.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 9 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2023 відкрито провадження у справі №910/18199/23; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Вказана ухвала суду від 01.12.2023 була надіслана відповідачу 07.12.2023 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, яка була вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату відкриття провадження та направлення даної ухвали суду учасникам справи: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139

Однак поштове відправлення №174 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 20.12.2023 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 15.12.2023 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 01.12.2023 є 15.12.2023 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 01.12.2023 у справі №910/18199/23 встановлено відповідачу строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" вправі було подати відзив на позов у строк до 01.01.2024 включно (згідно ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день 15-денного строку припадав на вихідний день - 30.12.2023 - суботу, в той час як 01.01.2024 являлось робочим днем з огляду на запровадження в Україні воєнного стану).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Як стверджує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" на вантажному автомобілі Volvo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом (напівпричіпом), державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснило перевезення вантажу із пункту навантаження - м. Гамбург (Німеччина) до пункту розвантаження - с. Ямниця Івано-Франківської області (Україна), що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А №290819.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" боргу у розмірі 31 390,48 грн з оплати наданих позивачем послуг по перевезенню вантажу.

Позивачем на підтвердження наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу надано суду заявку №66 від 08.09.2023 (надалі - Заявка), яка підписана представниками сторін та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд".

Предметом Заявки було зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів", як перевізника, здійснити на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд", як експедитора, перевезення на автомобілі Volvo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з тентованим причіпом (напівпричіпом), державний номерний знак НОМЕР_2 , 7 200 кг нетто / 7 440 кг брутто екстракту рослинного в палетах із м. Гамбург (Німеччина) у с. Ямниця Івано-Франківської області (Україна). Згідно вказаної заявки вартість послуг з перевезення становить 800,00 Євро по курсу НБУ на день розмитнення вантажу. За умовами Заявки оплата протягом 3-5 банківських днів з дати отримання оригіналів документів: заявки, рахунку, 2 актів, CMR.

Враховуючи, що спірна Заявка підписана уповноваженими представниками і скріплена печатками сторін, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору перевезення вантажу.

Отже, укладена сторонами Заявка є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 306, 307, 310, 311 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 908, 909, 916 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Надання позивачем послуг відповідачу на підставі Заявки по перевезенню вантажу за маршрутом із м. Гамбург (Німеччина) у с. Ямниця Івано-Франківської області (Україна) підтверджується підписаною представниками та скріпленою печатками вантажовідправника, перевізника, вантажоодержувача та митного органу міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А №290819.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до умов Заявки вартість перевезення складає 800,00 Євро по курсу НБУ на день розмитнення вантажу.

Як вбачається із міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) серії А №290819 спірний вантажу було доставлено вантажоодержувачу 15.09.2023.

За інформацією із офіційного веб-сайту Національного банку України (за посиланням https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates) курс 1 Євро станом на 15.09.2023 складав 39,2381 грн.

Отже, вартість наданих позивачем відповідачу послуг складає 31 390,48 грн (800,00 Євро х 39,2381 грн).

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами Заявки оплата протягом 3-5 банківських днів з дати отримання оригіналів документів: заявки, рахунку, 2 актів, CMR.

На підтвердження направлення документів (товарно-транспортної накладної (CMR) серії А №290819, акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №214 від 15.09.2023, рахунку на оплату №414 від 15.09.2023) Товариству з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" надано суду експрес-накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" №7521 від 20.09.2023.

За інформацією із сервісу відстеження поштових відправлень на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" дані документи були отримані відповідачем 22.09.2023.

У суду відсутні обґрунтовані підстави для сумніву у виконанні позивачем свого обов`язку з направлення пакету документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд".

Таким чином, враховуючи, що сторонами погоджено строк оплати у банківських днях, відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги перевезення до 29.09.2023 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" послуги перевезення вантажу згідно Заявки вартістю 31 390,48 грн станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю Хого Трейд" суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" наявний прострочений борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" у розмірі 31 390,48 грн.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг боргу відповідача у розмірі 31 390,48 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" підлягає задоволенню повністю, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" підлягає стягненню борг у розмірі 31 390,48 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 9 500,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем було долучено докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" в межах справи №910/18199/23 здійснювалось адвокатом Васівим Юрієм Михайловичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000338 від 21.04.2016) на підставі Договору про надання правової допомоги від 16.11.2023.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 16.11.2023 клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту наступні послуги:

1) консультація, аналіз та вивчення документів щодо стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів";

2) пошук, аналіз та вивчення судової практики та норм права, що регулюють дані правовідносини, щодо стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" за перевезення;

3) підготовка та складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн;

4) складання цінних з описом вкладень, відправлення позову із додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" та до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку.

Пунктом 4.1 Договору про надання правової допомоги від 16.11.2023 передбачено, що за надання правової допомоги, передбаченої цим договором, клієнт виплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт, що підписується обома сторонами.

Згідно п. 4.3 Договору про надання правової допомоги від 16.11.2023 для визначення розміру гонорару сторони виходять із розрахунку 1 000,00 гри за 1 (одну) годину роботи адвоката, що призначений для надання правової допомоги клієнту за цим договором.

У пункті 4.4 Договору про надання правової допомоги від 16.11.2023 сторонами погоджено, що клієнт проводить виплату гонорару (його частини) не пізніше 1 (одного) місяця з дати набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" було подано до суду складений позивачем та адвокатом Васівим Юрієм Михайловичем акт прийому-передачі виконаних робіт від 23.11.2023, у відповідності до якого адвокатом було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" прийнято наступні послуги:

1) консультація, аналіз та вивчення документів щодо стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" - 2 години, що становить до оплати 2 000,00 грн;

2) пошук, аналіз та вивчення судової практики та норм права, що регулюють дані правовідносини, щодо стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" за перевезення - 1,5 години, що становить до оплати 1 500,00 грн;

3) підготовка та складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 31 390,48 грн - 5 годин, що становить до сплати 5 000,00;

4) складання цінних з описом вкладень, відправлення позову із додатками Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" та до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку - 1 година, що становить до оплати 1000,00 грн.

Загальний розмір гонорару за надання клієнту правової допомоги складає 9 500,00 грн. У акті сторони погодилися, що послуги надані адвокатом повністю та відповідно до доручення клієнта. Претензій та зауважень у клієнта немає.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Тобто в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги, судом враховано, що, по-перше, дана справа є незначної складності, в ній невеликий та однозначний обсяг доказів, для її розгляду повинен був бути здійснений елементарний розрахунок суми боргу (неоплачений борг за одну послугу перевезення, без нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат), що було відображено в ухвалі суду від 01.12.2023 та стало підставою для розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

По-друге, суд не вбачає обґрунтованою, необхідною та розумною витрату 1,5 годин часу суб`єктом професійної діяльності із понад 7-річним досвідом роботи в сфері надання юридичних послуг (професійним адвокатом) для аналізу судової практики та вивчення норм права, що регулюють дані правовідносини, - Цивільного кодексу України, з положеннями якого останній повинен був бути обізнаний ще на стадії здобуття професійної правничої освіти. Окрім того, позовна заява не містить жодного посилання на судову практику, що виключає можливість суду перевірити реальність надання даних послуг та відповідно виключає необхідність надання адвокатом в межах даної справи такої послуги як аналіз та вивчення судової практики.

Послуги адвоката зі здійснення аналізу, пошуку і вивчення судової практики в аналогічних справах (вивчення нормативної бази, публікацій науковців, коментарів спеціалістів тощо) охоплюються послугою зі здійснення підготовки заяв по суті спору (в межах яких і формується правова позиція сторони по суті спору).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20.

По-третє, аналіз та вивчення документів щодо стягнення заборгованості із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" (які містяться на 6 сторінках) протягом 2 годин не підтверджуються матеріалами справи, а також суд не вважає пропорційною та необхідною витрату адвокатом 2 годин часу для вивчення доказів, які містяться на 6 сторінках, та консультацію клієнта, як і витрату 5 годин часу на написання позовної заяви на 4 сторінки, одну із яких займає вступна та прохальна частини.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу позивача та адвоката Васіва Юрія Михайловича, що 18.10.2023 набув чинності Закон України №3200-IX, яким з метою запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями було внесено зміни в тому числі в Господарський процесуальний кодекс України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Частиною 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Таким чином, позивач вправі подавати до господарського суду позови до юридичних осіб (які зобов`язані зареєструвати електронний кабінет) з використанням електронного кабінету, що може скоротити вартість його витрат на професійну правничу допомогу у майбутньому.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують необхідності витрачання професійним адвокатом із 7-річним досвідом роботи у сфері права на підготовку позову в межах даної справи (включно із дослідженням доказів, написанням позову, здійсненням арифметичного розрахунку в одну дію, підготовки пакету документів) часу у загальному обсязі 9 год. 30 хв.

Надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, суд прийшов до висновку про те, що у даному конкретному випадку наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

В іншій частині заявлений розмір витрат є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 86, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хого Трейд" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139; ідентифікаційний код 43398929) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весотра-Львів" (81050, Львівська обл., Яворівський р-н, селище міського типу Шкло, вул. Львівська, буд. 71; ідентифікаційний код 30665325) борг у розмірі 31 390 (тридцять одну тисячу триста дев`яносто) грн 48 коп., судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 28.02.2024.

Суддя Р.В. Бойко