ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2024 р. м. Одеса Справа № 916/4239/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.

за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Лозовий А.В., адвокат Рева С.Л.

від відповідача: адвокат Станіславська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/4239/23

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорноморська перлина" (вул. Парусна, буд. 18, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68004, код 43106641)

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорноморська перлина" (далі - ОСББ), в якій, з урахуванням зміни предмету позову, просив суд визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів ОСББ "Чорноморська перлина" оформлене протоколом № 1 від 30.04.2019, застосувати наслідки недійсності правочину, скасувати державну реєстрацію ОСББ "Чорноморська перлина", номер запису 0 004376, проведену 10.07.2019 державним реєстратором Кушнеровою Р.В. Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації".

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу як власнику квартири АДРЕСА_2 у 2021 стало відомо про те, що у листку письмового опитування співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 від 11.05.2019, який є додатком до протоколу № 1 від 30.04.2019 установчих зборів ОСББ "Чорноморська перлина", невстановленою особою замість нього був проставлений підпис, окрім того, його як співвласника багатоквартирного будинку про проведення зборів не повідомили, а прийняте зборами рішення не було оприлюднене, при прийнятті рішення не були враховані режими функціонування та навантаження на 1м2 площі приміщень, якими володіють співвласники, відсутність ліфтів та оснащення (пандуси) для фізично обмежених осіб яким є позивач.

2. Позиція учасників справи.

2.1. Аргументи позивача.

2.1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він є власником квартири, яка розташована у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 , отже він є співвласником зазначеного багатоквартирного будинку, який в силу приписів Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" має право на вчинення дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку, а управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

2.1.2. Виходячи з правових положень зазначених ним Законів позивач зазначає, що має корпоративні права (у тому числі щодо управління діяльністю) щодо ОСББ "Чорноморська перлина", наявність яких зумовлена належністю йому на праві власності житлового приміщення у будинку, в якому воно утворене.

2.1.3. Як вказує позивач, з загальнобудинкової групи у месенджері Viber, йому стало відомо що 30.04.2019 установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 було прийняте рішення про створення ОСББ "Чорноморська перлина", яке оформлене Протоколом №1 і до якого додано листки письмових опитувань, в тому числі й листок письмового опитування ОСОБА_1 від 11.05.2019 з його підписом. А також про те, що позивач особисто приймав участь у зазначених установчих зборах ОСББ.

2.1.4. Проте, оскільки, як вказує позивач, ним листок опитування не підписувався, участі у зборах він не приймав, ним до правоохоронних органів була подана заява про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 358 КК України.

2.1.5. Оскільки у межах кримінального поводження було встановлено, що у листку опитування дійсно стоїть підпис не позивача, а також з урахуванням того що аналогічні висновки експерта наявні по гр. Панкровській (власник кв. 168), гр. Даниловій (кв 58), позивач зауважує, що такими діями порушені його права та інших співвласників багатоквартирного будинку по вул. Паркова, 18 ум. Чорноморськ.

2.1.6. Також позивач звертає увагу на те, що всупереч приписам законодавства про проведення зборів його не повідомили, а прийняте рішення не оприлюднили, при прийнятті рішення не враховані режими функціонування та навантаження на 1 кв.м. площі приміщень, якими володіють співвласники, відсутність ліфтів та оснащення для обмежено фізично осіб (пандуси), що є порушенням основних положень Статуту ОСББ, які впливають на вирішення спору, а саме, що стосуються органів управління ОСББ, повноважень та порядку скликання загальних зборів, строків та порядку сповіщення співвласників, тощо.

2.1.7. Позивач звертає увагу на те, що на установчих зборах 30.04.2019 були присутніми лише 25 осіб, що з урахуванням кількості співвласників, зазначеної у протоколі № 1 296 осіб, підтверджує неправомочність цих зборів, а також в протоколі №1 зазначена невірна загальна площа будинку, 24906,3 м2, тоді як повинно бути 27557,05 м2

2.1.8. Таким чином, рішення прийняті установчими зборами, як найвищого органу управління ОСББ, та оформленні протоколом установчих зборів є установчими документами саме ОСББ.

2.1.9. Із посиланням на приписи Статуту ОСББ, позивач зазначає, що був порушений порядок повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників, йому не вручено у строки, передбачені Законом та Статутом у письмовій формі під розписку та не направлялось шляхом поштового відправлення рекомендованим листом повідомлення про скликання зборів.

2.1.10. Позивач зазначає, що належними та допустимими доказами повідомлення співвласників про проведення загальних зборів 30.04.2019 є альтернативно документ (розписка), в якому було б відображено факт ознайомлення його з повідомленням, або врученням йому такого повідомлення, або поштова квитанція з підтвердженням отримання ним поштового відправлення від ОССБ у випадку неможливості безпосереднього вручення повідомлення під розписку.

2.1.11. Водночас, позивач зауважує, що доказ, який би підтверджував розміщення повідомлення у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку, є окремим від попередніх, але обов`язковим у будь-якому випадку, відсутній.

2.1.12. З викладених обставин та правових норм позивач вважає, що відповідач допустив порушення приписів ч. 4, 5 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та абз. 2 п. 4 Статуту ОСББ стосовно належного повідомлення про проведення зборів що порушило його права, так як в листі опитування підпис йому не належить.

2.1.13. Позивач звертає увагу також на те, що аналогічна ситуація і по іншим співвласникам.

2.1.14. Отже, позивач вважає, що за наслідками задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "Чорноморська перлина", оформленого протоколом № 1 від 30.04.2019, до задоволення підлягає і похідна позовна вимога про скасування державної реєстрації юридичної особи, що на його думку, відновить його порушені права як співвласника багатоквартирного будинку.

2.1.15. В зв`язку з порушенням прав позивача щодо участі в установчих зборах про створення ОСББ, підробка його підпису в письмовому листі опитування при голосуванні, підробка підписів інших співвласників квартир багатоквартирного будинку, і як наслідок, управління ОСББ не в інтересах співвласників квартир багатоквартирного будинку, на переконання позивача є вагомою підставою для звернення до суду з позовом про визнання установчих зборів ОСББ, оформлених протоколом, недійсними.

2.2. Аргументи відповідача.

2.2.1. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив наступне.

2.2.2. Відповідач звернув увагу суду, що у якості одного із доводів позовної заяви позивач посилається на встановлений ним факт нібито підробки його підпису на листку письмового опитування.

2.2.3. Така обставина, визначена висновком експерта в межах кримінального провадження та залучена до даної справи у якості підстави визнати листок опитування недійсним, на переконання позивача є підставою для звернення до суду із позовом до ОСББ «Чорноморська перлина».

2.2.4. Так відповідач, звернув увагу на те, що письмове голосування це факт виявлення власної позиції співвласниками багатоквартирного будинку, оформлений документально. При цьому ОСББ, як юридична особа, участь в опитуванні не приймає, лише виключно відповідальна особа зі складу співвласників здійснює забезпечення проведення умов такого голосування, зокрема, письмового опитування.

2.2.5. Отже, відповідач зауважує, що ОСББ як юридична особа та її уповноважені органи, як на етапі перевірки результатів голосування, так і під час письмового опитування можуть лише встановити виявлену співвласником позицію щодо питання опитування, але не встановити експертно авторство того чи іншого підпису. Тобто, питання щодо підрахунку голосів, реквізитного оформлення бланків опитування (відсутність на них зайвих написів, пошкоджень, наявність підпису тощо) перевіряються уповноваженими особами під час підрахунку голосів, однак перевірку на даному етапі належності підпису конкретному співвласнику провести не можливо.

2.2.6. Відповідач також вказує, що частка пропорційна голосу позивача у загальному підрахунку голосів складає 0,228 %, тоді як за створення ОСББ проголосувало 56,72 % присутніх власників багатоквартирного будинку, а тому навіть за умови недійсності голосу позивача ця обставина не вплине на загальне волевиявлення співвласників щодо необхідності створення ОСББ.

2.2.7. Як вказує відповідач, на його переконання, самостійний факт наявності процедурного порушення, навіть за умови його доведення, не може слугувати підставою для скасування акту, що має правовий вплив на велику кількість людей. При цьому відповідач зазначає, що у процедурі прийняття рішення про створення ОСББ відсутні будь-які порушення з боку ОСББ, які б порушували права та законні інтереси позивача.

2.2.8. Також відповідач із посиланням на ст.6 Закону "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" зазначає, що відсутні докази примусу позивача до голосування чи голосування тим чи іншим чином, заповнення листка опитування уповноваженими особами ОСББ замість позивача, винагороджування позивача тощо.

2.2.9. Відповідач вважає, що намагання позивача визнати незаконним оспорюване рішення, з підстав того, що він не підписував листок опитування, спрямоване не проти ОСББ як юридичної особи, а проти самого факту виконання записів у листку не самим позивачем, а тому ОСББ як учасник господарських відносин не може бути відповідачем у господарській справі, оскільки не порушувало права та інтереси позивача.

2.2.10. Заперечуючи проти надання позивачем в якості доказів копій висновків експерта, зроблених у межах кримінального провадження, відповідач зауважує, що зазначений доказ є недопустимим в силу приписів ст. 77 ГПК України, оскільки він отриманий не у встановлений законом спосіб, обґрунтовуючи своє ствердження тим, що надана позивачу відповідь дізнавачем СД відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області на його запит не є дозволом на отримання письмових доказів у розумінні приписів КПК України.

2.2.11. З огляду на це, відповідач стверджує, що отримання матеріалів досудового слідства, а саме, висновку експерта, наданого позивачем в межах даної справи як доказ, здійснено з порушенням встановленого законом порядку.

2.2.12. Відповідач із посиланням на правові висновки ВС щодо захисту порушених прав , звертає увагу на те, що сам позивач у позові обґрунтовує своє звернення до суду "з принципу" (абзац 4 сторінки 3 позовної заяви), що на переконання відповідача не відповідає ані меті судового провадження, ані його завданню. Таке звернення позивача до суду не направлено на відновлення навіть потенційно порушеного права, не кажучи про сумнівність вимоги як такої, а саме по собі бажання позивача вважати своє право порушеним не впливає на об`єктивний стан речей.

2.2.13. Також, відповідач наголошує, що порядок проведення зборів передбачений ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а не ст.10 зазначеного Закону на яку посилається позивач.

2.2.14. Крім цього, відповідач наголошує, що згідно наявної у ОСББ інформаційної довідки про право власності на квартири у будинку станом на 2019, всі співвласники були повідомлені належним чином, зокрема, засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого він посилається на реєстр поштових відправлень. Твердження ж позивача щодо відсутності повідомлення про проведення зборів у загальнодоступному місці, як зазначає відповідач, також не відповідає дійсності, оскільки на всіх під`їздах будинку були розміщені відповідні оголошення.

2.2.15. Як вказує відповідач, створення ОСББ, насамперед, було зумовлено необхідністю забезпечити будинок усіма необхідними комунальними послугами шляхом як фактичного виконання робіт, так і їх юридичного оформлення. При цьому, відповідач зауважує, що позивач не вбачав у створенні ОСББ ніяких проблем, аж поки у 2022 ОСББ не почало проводити діяльність зі стягнення по заборгованості за комунальними платежами, у тому числі з позивача.

2.2.16. Окрім того, відповідач зазначає, що твердження позивача щодо того, що багато співвласників квартир багатоквартирного будинку, зокрема тих, чиї підписи виявились підробленими у листках опитування, вважають, що ОССБ створене неправомірно, а тому має бути скасована його державна реєстрація, не мають ані фактичного, ані документального підтвердження, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного позивачем.

2.2.17. Також відповідач посилаючись на те, що рішення про створення ОСББ було прийняте 30.04.2019, а позивач звернувся до суду із позовною вимогою лише 28.09.2023, заявив про слив строків позовної давності.

2.2.18. Як зазначає відповідач, позивач, не погоджуючись з діяльністю органів управління ОСББ та у випадку порушення його прав як співвласника, має право спільно з іншими співвласниками вирішувати питання щодо переобрання голови та членів правлінням на чергових чи позачергових загальних зборах, однак такі права позивача не можуть захищатися у спосіб, пов`язаний із скасуванням реєстрації ОСББ та повним припиненням його діяльності.

2.2.19. Відповідач звертає увагу, що ОСББ здійснює свою діяльність понад 4 роки, уклало та укладає правочини, пов`язані із утриманням спільного майна, у тому числі виконання технічних умов та підключення водопостачання до будинку, ремонту покрівлі, заміни сантехніки, насосного обладнання тощо, є стороною за договорами про технічне обслуговування будинку, постачання електроенергії, води, теплопостачання, прибирання території, вивіз ТПВ та інших, приймає участь у Міській програмі співфінансування заходів, направлених на доведення багатоквартирних житлових будинків 13-го мікрорайону м. Чорноморська до стану, придатному для проживання.

2.2.20. Окремо відповідач зазначає, що ОСББ в рамках реалізації Міської програми співфінансування заходів, направлених на доведення багатоквартирних житлових будинків 13-го мікрорайону м. Чорноморська до стану, придатному для проживання, на 2023-2025, були отримані технічні умови на приєднання багатоквартирного будинку до мереж електропостачання, проведені процедури закупівлі, укладено відповідні договори на розробку та погодження проектно-кошторисної документації на зовнішнє та внутрішнє електропостачання багатоквартирного житлового будинку, проведено ряд інших необхідних заходів.

2.2.21. За таких обставин, на переконання відповідача, визнання недійсними установчих зборів та скасування державної реєстрації ОСББ буде здійснене без урахування принципу пропорційності, а саме, справедливої рівноваги (балансу) між інтересами усіх співвласників, які тривалий час належним чином реалізують свої права на участь в управлінні справами ОСББ та виконують свої обов`язки зі сплати внесків та інших платежів, пов`язаних з утриманням будинку, та інтересами позивача.

2.2.22. З викладеного вбачається, що один співвласник, намагаючись реалізувати певні права або ухилитися від виконання своїх обов`язків, не може використовувати суд як спосіб тиску на інших співвласників, що врешті-решт спричинить шкоду усім співвласникам багатоквартирного будинку, оскільки за ствердженням відповідача, це буде суперечити принципу справедливості, добросовісності та розумності, які закріплені в загальних засадах законодавства України.

3. Процесуальні питання вирішені судом.

3.1. Позивач 28.09.2023 звернувся із позовною заявою (вх. № 4794/23) до Господарського суду Одеської області.

3.2. Того ж дня, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями позовна заява (вх. № 4794/23) була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

3.3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 позовна заява (вх. № 4794/23 від 28.09.2023) була залишена без руху у зв`язку з невідповідністю приписам ст. 162, 164 ГПК України, а позивачу визначений строк на усунення недоліків.

3.4. Позивачем 17.10.2023 разом із клопотанням (вх. № 36828/23) до суду були надані докази усунення недоліків позовної заяви.

3.5. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2023 позовна заява (вх. № 36828/23 від 28.09.2023) була прийнята до розгляду, судом відкрите провадження у справі № 916/4239/23. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначене на 12:20 год 16.11.2023.

3.6. До канцелярії Господарського суду 02.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 39490/23) разом із додатками, які судом були долучені до матеріалів справи (т.с. 1, а.с. 58-77), а також заяв про закриття провадження у справі (вх. № 39494/23, 39495/23), які судом прийняті до розгляду.

3.7. У підготовчому засіданні 16.11.2023, враховуючи клопотання позивача про надання йому часу для формулювання правової позиції щодо заяв відповідача про закриття провадження по справі, судом була постановлена протокольна ухвала про оголошення перерви у підготовчому засіданні суду до 11:00 год 28.11.2023.

3.8. Того ж дня до канцелярії суду позивач надав уточнення позовних вимог (вх. № 41911/23) разом із додатковими доказами (т.с.1, а.с. 89-135), які судом були долучені до матеріалів справи.

3.9. У підготовчому засіданні 28.11.2023 судом були розглянуті заяви відповідача (п. 3.6. рішення) та протокольною ухвалою у їх задоволені було відмовлено, як таких, що не обґрунтовані належним чином, а також у зв`язку із неявкою учасників справи у підготовче засідання, судом була постановлена ухвала про відкладення підготовчого засідання на 11:40 год 12.12.2023, про що учасники справи були повідомлені на їх електронні адреси.

3.10. Судове засідання, призначене судом на 11:40 год 12.12.2023, не відбулося у зв`язку з особливими умовами роботи установи суду, пов`язаними з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, що сталося внаслідок хакерської атаки та призупиненням роботи в КП "Діловодство спеціалізованого суду" відповідно до наказів керівника апарату суду № 56 від 30.11.2023 та голови Господарського суду № 46 від 07.12.2023.

3.11. Ухвалою суду від 13.12.2023 судове засідання у справі було призначене на 12:00 год 26.12.2023 та повідомлено про це учасників справи.

3.12. Через систему "Електронний суд" позивач 11.12.2023 подав заяву про зміну предмету позову (вх. № 44945/23) разом із додатками, які судом долучені до матеріалів справи (т.с.1, а.с 158-250, т.с.2, а.с.2, т.с.3, а.с. 1-97).

3.14. У зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги судове засідання, призначене на 12:20 год 26.12.2023 не відбулося.

3.15. Ухвалою суду від 27.12.2023 учасники справи та їх представники були повідомлені про призначення судового засідання у справі на 15:20 год 09.01.2024.

3.16. Відповідачем 09.01.2024 на електронну адресу суду, посвідчений КЕП, був наданий відзив на позовну заяву (вх. № 841/23), який судом був доучений до матеріалів справи.

3.17. У підготовчому засіданні 09.01.2024 судом був встановлений строк учасникам справи на надання заяв по суті спору та у зв`язку із вирішенням всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, була проголошена протокольна ухвала про закриття підготовчого засідання у справі та призначення справи до розгляду по суті на 14:00 год 23.01.2024, а також визначена резервна дата на 10:20 год 06.02.2024.

3.18. Від позивача через систему "Електронний суд " 14.01.2024 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 1518/24), яка судом долучена до матеріалів справи.

3.19. Від відповідача через систему "Електронний суд" 22.01.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1518/24, 2833/24, 2842/24) разом із додатками, які судом долучені до матеріалів справи.

3.20. В судовому засіданні 23.01.2024 у зв`язку із не можливістю завершити розгляд справи по суті та не можливістю проведення cудового засідання 06.02.2024, судом була оголошена протокольна ухвала про перерву до 14:00 год 20.02.2024.

3.21. Позивачем через систему "Електронний суд"18.02.2024 були подані додаткові пояснення (вх. № 6651/24) до яких були додані додаткові докази.

3.22. В судовому засіданні 20.02.2024 судом, після обговорення з учасниками справи можливості долучення до матеріалів справи наданих позивачем додаткових пояснень та доказів (п.3.21. рішення), на підставі ч. 8 ст. 80 та ч.2 ст. 207 ГПК України надані позивачем додаткові пояснення залишені без розгляду, а докази не прийняті, оскільки позивачем належним чином не обґрунтована неможливість їх подання під час підготовчого засідання.

3.23. В процесі розгляду справи всі подані учасниками справи клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах підготовчих та судових засідань.

3.24. Під час розгляду справи по суті сторони виступили із вступними промовами, судом були досліджені всі наявні в матеріалах справи допустимі докази, які містяться в матеріалах справи.

3.25. Позивач у своїй вступній промові та судових дебатах заявлені позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи свою позицію доводами та аргументами, викладеними у заявах по суті спору, письмових поясненнях та наданими суду доказами.

3.26. Відповідач у своїй вступній промові та судових дебатах проти позовних вимог заперечував, просив суд у задоволені позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію доводами та аргументами, викладеними у заявах по суті спору, письмових поясненнях та наданими суду доказами.

3.27. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

3.28. З огляду на те, що розгляд даної справи відкладався у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, що сталося в наслідок хакерської атаки, а також оголошенням системою цивільної оборони м. Одеси та Одеської області повітряної тривоги, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

3.29. Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися під час судового розгляду як на підставу своїх вимог і заперечень, а також судом були безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

3.30. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

3.31. Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку «розумності строку» розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

3.32. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

3.33. Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

3.34. Враховуючи наведене, Господарським судом 20.02.2024 був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України після виходу з нарадчої кімнаті проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

4.1. ОСОБА_1 з 17.04.2018 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.с.1, а.с. 42).

4.2. Членом ініціативної групи 18.04.2019 власникам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 були надіслані повідомлення про проведення 30.04.2019 установчих зборів зі створення ОСББ із переліком питань, шо виносяться на голосування (порядок денний) (т.с.3, а.с. 153-158).

4.3. 30.04.2019 відбулися установчі збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 18 за результатами якого були прийняті рішення, що оформлені протоколом № 1 (т.с.1, а.с. 92-103, т.с.3, а.с. 36-47).

4.4. Як вбачається з протоколу у зборах безпосередньо прийняли участь 25 власників (довірених осіб) багатоквартирного будинку, загальна кількість співвласників у якому становила 296 осіб. У письмовому опитуванні, згідно протоколу, прийняло участь 119 осіб.

4.5. На установчих зборах були прийняті рішення про обрання голови та секретаря зборів, про створення ОСББ "Чорноморська перлина", розгляд та затвердження Статуту ОСББ, обрання голови, членів правління та ревізора ревізійної комісії ОСББ, обрання уповноваженої особи для державної реєстрації ОСББ.

4.6. У період з 02.05.20219 по 14.05.2019 членами ініціативної групи було проведено опитування співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 на предмет питань порядку денного установчих зборів співвласників, а саме: створення ОСББ "Чорноморська перлина", затвердження його статуту, обрання керівних й ревізійних органів ОСББ та обрання уповноваженого представника для реєстрації ОСББ шляхом підписання співвласниками Листків письмового опитування (т.с. 2, а.с.151-250, а.с.3, т.с. 1-35).

4.7. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.с.1, а.с. 62) 10.07.2019 було зареєстровано ОСББ "Чорноморська перлина" (запис 1 004376).

4.8. ОСОБА_1 15.07.2021 звернувся до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення, в якій зазначив, що йому 24.02.2021 з загальнобудинкової групи у додатку Viber стало відомо про те, що в Протоколі № 1 установчих зборів ОСББ від 30.04.2019 вказано, що він приймав участь в голосуванні на зборах, що не відповідає дійсності, а також, що 11.05.2019 він особисто брав участь в письмовому опитуванні, заповнював та підписав листок письмового опитування, чого він не робив та підпис у вказаному листку опитування не його.

4.9. На підставі заяви Лозового А.В., у єдиному реєстрі досудових розслідувань 16.07.2021 було зареєстроване кримінальне провадження 0000232, за ознаками передбаченими ч.1 ст 388 Кримінального кодексу України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів) (т.с.1, а.с. 8). Органом досудового розслідування визначено сектор дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

4.10. Як зазначив позивач після ознайомлення із висновками судової почеркознавчої експертизи, виконаної експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України він вирішив звернутись до господарського суду Одеської області для захисту свого порушеного права як співвласника багатоквартирного будинку.

5. Висновки суду за результатами розгляду справи.

5.1. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

5.2. Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

5.3. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

5.4. Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

5.5. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

5.6. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

5.7. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

5.8. Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

5.9. У частині 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5.10. Отже, зазначені норми закону визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Тобто правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

5.11. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлене у заявлений спосіб.

5.12. Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

5.13. Спірні правовідносини у цій справі виникли між співвласником багатоквартирного будинку та створеним у цьому будинку об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

5.14. Позивач, звертаючись до суду у цій справі, просить суд визнати недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: вул. Парусна, 18, м. Чорноморськ, оформлене протоколом № 1 від 30.04.2019, що стосуються створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорноморська перлина" та питань, пов`язаних з його створенням (затвердження статуту, обрання органів управління об`єднання тощо).

5.15. Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

5.16. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на час створення ОСББ "Чорноморська перлина".

5.17. Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

5.18. Відповідно до статті 4 зазначеного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

5.19. В силу приписів статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

5.20. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.

5.21. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

5.22. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

5.23. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація змін до статуту об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Установчі документи об`єднання підписує голова установчих зборів або інша уповноважена зборами особа.

5.24. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (в редакції, чинній на час створення ОСББ). Зокрема, статтею 10 цього Закону врегульовано порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників.

5.25. Частиною сьомою статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

5.26. З огляду на викладене, суд наголошує на тому, що на установчих зборах при створенні об`єднання у багатоквартирному будинку можуть приймати участь лише власники квартир та нежитлових приміщень (або їх законні представники), а їх голоси вираховуються пропорційно до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень.

5.27. Як вбачається з протоколу № 1 від 30.04.2019, на час проведення установчих зборів загальна кількість співвласників складала 296 осіб. У зборах прийняли участь безпосередньо 25 осіб, шляхом опитування - 119 осіб.

5.28. Загальна площа квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, право власності на які зареєстровано відповідно до приписів закону станом на час проведення зборів - 24906,3 м2, площа квартир та нежитлових приміщень співвласників, які прийняли участь в установчих зборах безпосередньо та шляхом опитування, склала 13886,5 м2, що у сукупності становить 55,76% від загальної площі (квартир та нежитлових приміщень) багатоквартирного будинку право власності на які зареєстровано.

5.29. Позивач в якості обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у протоколі невірно визначена загальна площа 24906,3 м2, тоді як вона повинна бути 27557,05 м2, адже, на переконання позивача, під час проведення установчих зборів були не враховані площі 54 квартир, що належать Міністерству оборони України), оскільки як вказано у протоколі у голосуванні прийняли участь власники які у сукупності володіють 11792,4 м2 багатоквартирного будинку, що становить менш ніж 50% від загальної площі будинку на яку посилається позивач як на вірну.

5.30. Проте, суд відхиляє зазначене ствердження, оскільки позивачем не врахована площа квартир та нежитлових приміщень, що належить співвласникам багатоквартирного будинку, які безпосередньо приймали участь в установчих зборах і яким належить на праві власності 2094,1 м2 квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

5.31. Так з урахуванням площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що належить співвласникам, які прийняли участь в установчих зборах, кількість співвласників, які прийняли участь у голосуванні, суд вважає, що в будь кому випадку (при загальній площі визначеній у протоколі - 24906,3 м2 або при загальній площі, визначеній позивачем - 27557,05 м2) кількість співвласників складає більше 50%, а саме - 55,76% та 50,39% відповідно, що підтверджує факт прийняття оскаржуваного рішення правомочними зборами та достатньою кількістю голосів.

5.32. Окрім наведеного, суд звертає увагу на те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що на час проведення установчих зборів та прийняття оскаржуваного рішення, за Міністерством оборони України було зареєстровано право власності на 54 квартири у цьому будинку.

5.33. Посилання скаржника на наявність інших недоліків оскаржуваного рішення, оформленого протоколом № 1 від 30.04.2019 (зокрема, не врахування режимів функціонування та навантаження на 1 м2 площі приміщень, якими володіють співвласники, відсутність ліфтів та оснащення для фізично обмежених осіб (пандусів)) судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені питання не відносяться до компетенції установчих зборів, а стосуються діяльності ОСББ, що відноситься до компетенції загальних зборів ОСББ. При цьому у будь-якому разі наявність певних недоліків у протоколі жодним чином не призводить до порушення прав позивача та до виникнення безумовних підстав для скасування оскаржуваного позивачем рішення установчих зборів, адже ним не доведено недостатності голосів для прийняття відповідного рішення та жодним чином не спростовано наявності волевиявлення співвласників, що проголосували, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів.

5.34. Також суд відхиляє ствердження позивача про його неналежне повідомлення, оскільки в матеріалах справи містяться докази протилежного, а саме, список згрупованих поштових відправлень, відповідно до якого позивач був повідомлений про дату, час перелік питань порядку денного установчих зборів за адресою, належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_2 .

5.35. Так само суд відхиляє посилання позивача на те, що на час проведення установчих зборів він був відсутній у м. Чорноморськ, у зв`язку із находженням на лікуванні, оскільки доказів на підтвердження зазначеного, позивач суду в установленому процесуальним законом порядку не надав.

5.36. Щодо стверджень позивача про те, що він та декілька інших власників не приймали участь у письмовому опитуванні та у листку опитування з його прізвищем стоїть не його підпис, суд зазначає наступне.

5.37. Позивач на підтвердження своєї не участі в опитуванні посилається на висновок судового експерта, виконаний у межах досудового слідства по кримінальному провадженню 0000232, адресований Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на ім`я дізнавача СД ВП № 1 ОРУП № 2 ГУПП в Одеській області лейтенанта поліції Т. Гусейн Заде, копія якого, за ствердженням позивача, надана йому дізнавачем слідчого відділу поліції.

5.38. Проте, суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, які вони визнають можливим. При цьому слідчий або прокурор зобов`язані попередити осіб, якім стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про обов`язок цих осіб не розголошувати такі відомості без дозволу слідчого або прокурора.

5.39. В силу приписів ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

5.40. Як встановлено судом, позивач у встановленому процесуальним законом не надав суду допустимих доказів того, що він є учасником кримінального провадження 0000232 та наявності в нього письмового дозволу слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування, якими є висновок судового експерта, на який посилається позивач.

5.41. Виходячи з наведеного, суд вважає, наданий позивачем висновок судової почеркознавчої експертизи, виконаної експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не допустимим доказом, а тому відхиляє його.

5.42. Так само судом відхиляються як недопустимі докази, надані позивачем висновок почеркознавчої експертизи, виконаної експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, стосовно підпису ОСОБА_2 а також копії документів, що стосуються інших власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , надані на їх ім`я органами досудового слідства.

5.43. Так само судом не приймається як належний та допустимий доказ, надана позивачем копія заяви свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст.88 ГПК України підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом, проте позивачем до матеріалів справи не надано нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких ними викладено показання щодо обставин, які мають значення для справи.

Окрім наведеного, суд вважає за важливе зазначити наступне.

5.45. Відповідно до частини четвертої статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

5.46. Частиною першою статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

5.47. Згідно з частинами першою, другою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

5.48. Статтею 110 Цивільного кодексу України унормовано, що юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

5.49. Положеннями статті 28 Закону "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання.

5.50. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

5.51. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

5.52. Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

5.53. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

5.54. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

5.55. Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

5.56. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

5.57. Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

5.58. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

5.59. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

5.60. Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

5.61. Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

5.62. З огляду на зазначене, позивач повинен був обґрунтувати, в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів як співвласника у зв`язку з прийняттям оскаржуваного ним рішення установчих зборів, а господарський суд - не просто перевірити такі доводи, але й встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

5.63. Суд наголошує на тому, що особа не може оскаржити будь-яке рішення зборів чи іншого органу юридичної особи лише через наявність в нього статусу учасника такої юридичної особи без обґрунтування, чим саме вказане рішення порушує його права. Аналогічний висновок Верховного Суду викладено в постанові від 15.06.2022 у справі №916/700/21.

5.64. Поряд з цим, суд також наголошує на тому, що інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку, тому суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, які вирішуються виключно установчими зборами співвласників.

5.65. Визнання недійсним рішення установчих зборів про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке існує тривалий час і за період свого існування набуло відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, який звертається з таким позовом, втім свідчить про втручання суду в діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке втрачає юридичну підставу створення та статутний документ, який визначає обсяг правил, що регулюють правовий стан юридичної особи, відносини, пов`язані з внутрішнім управлінням, стосунки з іншими організаціями чи громадянами, що свідчить про порушення інтересів як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, так і інших його співвласників, що є недопустимим. Зазначена правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 06.07.2022 у справі №910/2396/20.

5.66. Окрім того, суд вважає за важливе зазначити, що скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) за рішенням суду не є тотожною самій ліквідації юридичної особи, яка відбувається в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України, і не призводить до припинення ОСББ з огляду на вимоги статті 25 Закону № 755-IV, якою визначається порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.

5.67. Таким чином, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації створеної юридичної особи (ОСББ), яка створена у відповідному порядку на захист інтересів співвласників будинку, існує та здійснює свою діяльність тривалий час, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника ОСББ, який звертається з таким позовом. Швидше за все такий позов буде свідчити про втручання суду в діяльність ОСББ та порушення інтересів інших його співвласників, що є недопустимим. Аналогічні правові висновки також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/964/19.

5.68. У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

5.69. Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

5.70. Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

5.71. Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

5.72. В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

5.73. Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5.74. Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

5.75. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

5.76. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

5.77. Суд зазначає, що його рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають ключове значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами. Даний висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.

5.78. Суд також зазначає, що у матеріалах справи відсутні, а позивачем до матеріалів справи не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 ГПК України доказу на підтвердження невизнання або оспорювання відповідачем прав позивача як співвласника. Докази функціонування відповідача всупереч інтересам співвласників, у тому числі і позивача, також відсутні у матеріалах справи.

5.79. Також суд зауважує, що позивач хоча і посилається на наявність певних порушень, допущених під час скликання та проведення установчих зборів ОСББ "Чорноморська перлина", однак при цьому не обґрунтовує, яким чином визнання недійсним рішення цих зборів та скасування державної реєстрації відповідача призведе до відновлення його прав та яких саме, між тим відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

5.80. За таких обставин, суд зазначає, що ані рішення установчих зборів, ані існування юридичної особи - ОСББ "Чорноморська перлина" не порушує прав або правомірних інтересів позивача на управління об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, при цьому позивач, вказуючи у позовній заяві на порушення своїх прав при створенні відповідача, фактично обґрунтовує свій інтерес у припиненні існування цієї юридичної особи незгодою в її утворені шляхом скасування юридичної підстави створення ОСББ.

5.81. Правова позиція щодо недопустимості самого лише інтересу у припиненні ОСББ за відсутності порушеного права співвласника саме на управління об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку викладена у постановах від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 06.07.2022 у справі №910/2396/20, від 18.05.2022 у справі №463/3644/17, від 06.06.2022 у справі №925/944/20, від 03.11.2021 у справі №910/15811/20, від 26.10.2021 у справі №335/14210/18, від 07.10.2021 у справі №909/1393/19, від 31.08.2021 у справі №925/753/20, від 11.08.2021 у справі №920/1245/20.

5.82. Крім того, на переконання суду, сама по собі незгода позивача з рішенням установчих зборів, в тому числі, якщо воно стосується його особи, але не порушує його прав/законних інтересів, не означає безумовної незаконності відповідного рішення, тим більше, що у разі незгоди з прийнятими на цих зборах рішеннями щодо окремих питань порядку денного, позивач не був позбавлений права у встановленому законом порядку у будь-який час ініціювати питання щодо скликання загальних зборів ОСББ "Чорноморська перлина", на вирішення яких поставити необхідні для розгляду питання.

5.83. Суд не надає оцінку заяві відповідача про застосування строку позовної давності та запереченням позивача з огляду на наступне.

5.84. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. (Постанова ВП ВС від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц). При цьому відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону. (Постанова ВП ВС від 07.11.2018, справа № 372/1036/15-ц).

5.85. Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

5.86. Тому інші доводи та аргументи учасників справи, які викладені в заявах по суті спору і які проаналізовані під час розгляду цієї справи, суд відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків зроблених судом з урахуванням всіх обставин справи, і не впливають на правильність їх оцінки при вирішення спору по суті.

5.87. Оцінивши подані учасниками справи арґументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами, необґрунтовані належним чином, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

5.88. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 76, 79, 86, 129, 233, 237 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі № 916/4239/23 покласти на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01 березня 2024 р.

Суддя О.В. Цісельський