РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2024Справа № 910/13379/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нексттрейд» (43005, м. Луцьк, Привокзальний майдан, буд. 1)

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

про зобов`язання вчити дії та стягнення 2273343,40 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Інна Шейгець

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нексттрейд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з наступними вимогами: зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії в період з 01.10.2020 р. по 28.02.2023 р. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019р. № 0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнути безпідставно отримані кошти у розмірі 2273343,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на безпідставне нарахування йому відповідачем плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та вимагати оплату цих нарахувань, оскільки це не передбачено укладеним між позивачем та відповідачем договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0617-02024 від 30.05.2019, а кошти отримані відповідачем у розмірі 2273343,40 грн. є безпідставно набутими та такими, що підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.09.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що заявляючи вимогу про зобов`язання припинити дії позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту. Також відповідач вважає помилковим твердження позивача про те, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України. Крім того, відповідач зазначає, що безпідставним є посилання позивача на ст. 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, адже плата за послугу з передачі електричної енергії не є митом, а є платою за надані оператором системи передачі послуги. Відповідач зазначає, що чинним законодавством прямо передбачено право НЕК «Укренерго» здійснювати нарахування послуги з передачі на експортовані обсяги електроенергії та відповідно кореспондуючий обов`язок ТОВ «Нексттрейд» сплачувати таку послугу. Відповідач також вказує, що кошти в сумі 2273343,40 грн. були сплачені позивачем та набуті відповідачем у межах виконання умов договору, тобто за наявності правової підстави, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відповідних коштів задоволенню не підлягає.

26.09.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, в якій він стверджує, що не надавав і ПрАТ «НЕК Укренерго» не погоджував повідомлення щодо планового обсягу передачі. У позивача взагалі відсутні зареєстровані точки комерційного обліку відповідно до додатка № 2 договору, оскільки позивач не здійснює постачання електричної енергії споживачам. Таким чином, оплата послуг на передачу електричної енергії при здійсненні експортних операцій не передбачена договором, а розрахунки оплати за вказані послуги здійснені відповідачем поза його межами. Позивач наголошує на тому, що здійснюючи оплату рахунків за передачу електричної енергії при експортних операціях ТОВ «Нексттрейд» не визнавав їх правомірність. Оплата ТОВ «Нексттрейд» рахунків за передачу електричної енергії при експортних операція була вимушеним кроком, оскільки в іншому випадку, Товариство набуло б статусу «Дефолтний» згідно з положеннями п. 6 Наказу Міністерства економіки України, від 21.06.2023 за несплату послуг з передачі електричної енергії та/або диспетчерського управління.

У підготовчому засіданні 19.12.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.01.2024.

У судовому засіданні 27.02.2024 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 року як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 року № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п.5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго".

НЕК "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Приватне підприємство «Некст Ойл Трейд», яке у подальшому було реорганізовано у Товариство з обмеженою відповідальність «Нексттрейд», є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності), виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.11.2019 № 2356.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право купувати та продавати електроенергію на ринку електричної енергії, здійснювати експорт-імпорт електричної енергії за вільними цінами.

Згідно з абз 2 п. 1.3.5. "Правила ринку", затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (далі Правила ринку), кандидат в учасники ринку повинен мати діючі договори про надання послуг з передачі електричної енергії, про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, що укладаються згідно із Кодексом систем передачі, та діючий договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (для споживачів, приєднаних до мереж ОСП), що укладається в порядку, встановленому Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила роздрібного ринку).

Згідно з приписами п. 5.2, 5.4, 5.5 глави 5 розділу XI Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (далі - Кодекс систем передачі), укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі. ОСП укладає договір про надання послуг з передачі електричної енергії з Користувачем до набуття ним статусу учасника ринку електричної енергії відповідно до Правил ринку. Договір про надання послуг з передачі електричної енергії укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором.

Відповідно до п. 5.1 глави 5 розділу XI Кодексу системи передачі, договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі.

30.05.2019 року між Державним підприємством "Національна енергетична компанія Укренерго" (ОСП) та Приватним підприємством «Некст Ойл Трейд» (надалі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нексттрейд") було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0617-02024, відповідно до якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (п. 1.1. договору).

Умови вищезазначеного договору є типовими та затверджені Постановою НКРЕКП №309 від 14.03.2018 "Про затвердження Кодексу системи передачі".

Відповідно до п. 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим регулятором, та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

За умовами пункту 4.1. договору, для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги.

Визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ООСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

Згідно з умовами п. 6.5. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідачем на адресу позивача були направлені наступні документи:

1. Акт приймання-передачі Послуги за жовтень 2020 року на суму 327481,54 грн. з ПДВ разом із Рахунком-фактурою № 0617-02024/04/11/2020 від 04.11.2020 за послугу з передачі електричної енергії за жовтень 2020 року.

2. Акт приймання-передачі Послуги за листопад 2020 року на суму 249647,02 грн. з ПДВ разом із Рахунком-фактурою № 0617-02024/04/12/2020 від 04.12.2020 за послугу з передачі електричної енергії за листопад 2020 року.

3. Акт приймання-передачі Послуги за грудень 2020 року на суму 1319972,30 грн. з ПДВ разом із Рахунком-фактурою № 0617-02024/04/01/2021 від 04.01.2021 за послугу з передачі електричної енергії за грудень 2020 року.

4. Акт приймання-передачі Послуги за січень 2021 року на суму 1035221,46 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/04/02/2021 від 04.02.2021 за послугу з передачі електричної енергії за січень 2021 року.

5. Акт приймання-передачі Послуги за лютий 2021 року на суму 372115,38 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/04/03/2021 від 04.03.2021 за послугу з передачі електричної енергії за лютий 2021 року.

6. Акт приймання-передачі Послуги за березень 2021 року на суму 988310,23 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/04/2021 від 05.04.2021 за послугу з передачі електричної енергії за березень 2021 року.

7. Акт приймання-передачі Послуги за квітень 2021 року на суму 1152675,89 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/05/2021 від 05.05.2021 за послугу з передачі електричної енергії за квітень 2021 року.

8. Акт приймання-передачі Послуги за травень 2021 року на суму 655699,04 грн. з ПДВ.

9. Акт приймання-передачі Послуги за червень 2021 року на суму 244 079,47 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/07/2021 від 05.07.2021 за послугу з передачі електричної енергії за червень 2021 року.

10. Акт приймання-передачі Послуги за лютий 2022 року на суму 912904,37 грн. з ПДВ разом з Рахунком № 0617-02024/04/03/2022 від 04.03.2022 за послугу з передачі електричної енергії за лютий 2022 року.

11. Акт приймання-передачі Послуги за червень 2022 року на суму 96640,94 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/06/07/2022 від 06.07.2022 за послугу з передачі електричної енергії за червень 2022 року.

12. Акт приймання-передачі Послуги за липень 2022 року на суму 890092,13 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/08/2022 від 05.08.2022 за послугу з передачі електричної енергії за липень 2022 року.

13. Акт приймання-передачі Послуги за серпень 2022 року на суму 967653,74 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/09/2022 від 05.09.2022 за послугу з передачі електричної енергії за серпень 2022 року.

14. Акт приймання-передачі Послуги за вересень 2022 року на суму 318956,59 грн. з ПДВ разом з Рахунком-фактурою № 0617-02024/05/10/2022 від 05.10.2022 за послугу з передачі електричної енергії за вересень 2022 року.

21.06.2023 позивачем сплачено відповідачеві 2273343,40 грн за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії за червень, липень, серпень і вересень 2023 року, що підтверджується наступними платіжними інструкціями: №540 від 21.06.2023 р. на суму 96640,94 грн. (Призначення платежу: за послуги з передачі електричної енергії за червень 2022 згідно з договором від 30.05.2019 № 0617-02024 в т.ч. ПДВ), №537 від 21.06.2023 р. на суму 890092,13 грн. (Призначення платежу: за послуги з передачі електричної енергії за липень 2022 згідно з договором від 30.05.2019 № 0617-02024 в т.ч. ПДВ), №538 від 21.06.2023 р. на суму 967653,74 грн. (Призначення платежу: за послуги з передачі електричної енергії за серпень 2022 згідно з договором від 30.05.2019 № 0617-02024 в т.ч. ПДВ), №539 від 21.06.2023 р. на суму 318956,59 грн. (Призначення платежу: за послуги з передачі електричної енергії за вересень 2022 згідно з договором від 30.05.2019 № 0617-02024 в т.ч. ПДВ).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 2806/1 від 04.07.2023, в якій просив здійснити перерахунок послуг за передачу електричної енергії при здійсненні експортних операцій за період до вересня 2022 року включно, оскільки у ПрАТ «НЕК Укренерго» відсутні правові підстави здійснювати нарахування послуг з передачі електричної енергії при експортних операціях відповідно до цього договору від 30.05.2019 р. № 0617-02024, включати такі послуги до первинних документів та вимагати у ТОВ "Нексттрейд" здійснювати їх оплату.

У відповіді на претензію № 01/35910 від 24.07.2023 відповідач повідомив ТОВ "Нексттрейд", що у ПрАТ «НЕК Укренерго» відсутні підстави для проведення перерахунку наданих послуг з передачі електричної енергії.

Спір виник через те, що позивач не погоджується із діями відповідача щодо включення до рахунків на оплату послуги з передачі обсягів експортованої електричної енергії, оскільки вартість таких послуг не передбачена ні умовами договору, ні діючими тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 630 Цивільного кодексу України обумовлено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

На розгляді в Господарському суді міста Києва перебувала справа № 910/18400/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексттрейд" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання останнього припинити дії спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019 №0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 715578,54 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 у справі №910/18400/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, позов задоволено повністю. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0617-02024 від 30.05.2019 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексттрейд" безпідставно отримані кошти у розмірі 715578,54 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.05.2023 р. у справі № 910/18400/20 Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі №910/18400/20 залишено без змін.

Таким чином, заявлена позовна вимога, що розглядась у справі 910/18400/20 між тими самими сторонамита з тих самих підстав, про зобов`язання ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0617-02024 від 30.05.2019 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, повністю охоплює заявлену позовну вимогу у справі 910/13379/23 про зобов`язання ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії в період з 01.10.2020 р. по 28.02.2023 р. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019р. № 0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Враховуючи те, що є рішення суду у справі № 910/18400/20, що набрало законної сили, ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо заявленої вимоги що розглядається у даній справі, то суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 910/13379/23 щодо вимоги про зобов`язання ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії в період з 01.10.2020 р. по 28.02.2023 р. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019р. № 0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Таким чином, позов в частині вимоги про зобов`язання ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії в період з 01.10.2020 р. по 28.02.2023 р. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019р. № 0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в розмірі 2273343,40 грн, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи № 910/18400/20 судами були встановлені обставини, які мають преюдиційне значення у даній справі.

Так, судами було встановлено, що з умов укладеного договору № 0617-02024 не вбачається надання послуг з передачі електричної енергії у обсягах експортованої електричної енергії.

Крім того, судами встановлено, що станом на час укладення договору № 0617-02024 типова форма такого договору містилася у додатку 6 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018, умови якого не передбачали включення до обсягів послуг з передачі електричної енергії обсягів експортованої електричної енергії.

Станом на час укладення сторонами Договору типова форма такого договору містилася у Додатку 6 до КСП, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018, умови якого не передбачали включення до обсягів послуг з передачі електричної енергії обсягів експортованої електричної енергії, тобто обсягів, які не пов`язані з обсягами споживання електричної енергії споживачами позивача.

Також судами було встановлено, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Залишаючи без змін постановою від 17.05.2023 р. у справі № 910/18400/20 рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі №910/18400/20 Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі № 910/18400/20 про те, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України, в тому числі, статтю 31 Угоди про Асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, статтю 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також про те, що нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні її експорту не передбачено умовами договору № 0617-02024 та чинним законодавством та, відповідно, про неправомірність дій відповідача щодо включення ним обсягів з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи платіжних інструкцій, грошові кошти на загальну суму 2273343,40 грн були сплачені позивачем відповідачу з призначенням платежу: за послуги передачі електричної енергії згідно договору № 0617-02024 від 30.05.2019.

Однак, як вже зазначалось, нарахування відповідачем сплачених позивачем сум не передбачені умовами договору № 0617-02024 від 30.05.2019, відтак були нараховані безпідставно на підставі укладеного між сторонами договору і в супереч його умовам та нормам чинного законодавства, в тому числі міжнародного (ратифікованого Україною). Оплата ж була здійснена позивачем з метою уникнення негативних наслідків, передбачених законодавством у разі наявності заборгованості за договором № 0617-02024 від 30.05.2019.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Таким чином суд констатує, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна, що виключає можливість застосування до відповідних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Водночас суд наголошує, що наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Оскільки фактично у позивача на підставі договору № 0617-02024 від 30.05.2019 відсутній був обов`язок сплачувати кошти у розмірі 2273343,40 грн, то вони є набутими відповідачем безпідставно та підлягають поверненню.

Відтак, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Нексттрейд» про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 2273343,40 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині вимоги про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії в період з 01.10.2020 р. по 28.02.2023 р. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 30.05.2019р. № 0617-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

2. Позовну вимогу про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 2273343,40 грн задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25, код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нексттрейд" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 81, кв. 2, код 40289 (два мільйони двісті сімдесят три тисячі триста сорок три) грн 40 коп. безпідставно отриманих коштів та 34100 витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 29.02.2024