ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"19" лютого 2024 р. Справа № 924/123/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ

до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України м. Хмельницький

про стягнення 85493,16грн основного боргу, 8048,83грн пені, 492,28грн 3% річних, 80,90грн інфляційних втрат

За участю:

від позивача: Ірина Жигадло згідно довіреності №206 від 29.11.2023 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України м. Хмельницький про стягнення 85493,16грн основного боргу, 8048,83грн пені, 492,28грн 3% річних, 80,90грн інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору постачання природного газу №21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022, внаслідок чого у відповідача існує заборгованість перед позивачем за поставлений природний газ у сумі 85493,16грн. Крім цього, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов Договору, позивачем заявлено до стягнення 8048,83грн пені, 492,28грн 3% річних, 80,90грн інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п. 7.2 Договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024, позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 26.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/123/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:30год. 19.02.2024.

12.02.2024 на адресу суду через службу діловодства від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/1049/24) із запереченнями. У відзиві відповідач зазначає про те, що відповідач, на виконання умов Договору №21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022 здійснив оплату за поставлений природний газ, що підтверджується долученими платіжним дорученням №199 від 09.02.2023, платіжною інструкцією №3158 від 30.03.2023, платіжною інструкцією №4251 від 04.08.2023, платіжною інструкцією №441 від 20.03.2023.

У відзиві відповідач вважає, оскільки ним повністю оплачено поставлений природний газ, відповідно у позивача відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань. До відзиву додано докази в підтвердження викладених обставин та заперечень.

16.02.2024 до суду, через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№05-22/1182/824). У відповіді на відзив, позивач зазначає про те, що усі надані відповідачем докази оплати поставленого природного газу враховані в розрахунок боргу та штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань, що додані позивачем до позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 19.02.2024 (в режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 19.02.2024 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки про доставку електронного листа, ухвала суду від 26.01.2024 була надіслана відповідачу до електронного кабінету.

На підставі наведеного, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

02.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу №21-2240/22-БО-Т.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2023 року по березень 2023 року (включно) в кількості 20 тис.куб.м, в тому числі по місяцях:

- січень 2023 8,0;

- лютий 2023 6,0;

- березень 2023 6,0.

Згідно п. 2.4 Договору в будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

У відповідності до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Як передбачено п.п. 3.5.1, п. 3.5 Договору, Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу / транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

У п.п. 3.5.2, п. 3.5 Договору погоджено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.п. 3.5.3 п. 3.5 Договору).

Відповідно до п.п. 3.5.4 п. 3.5 Договору у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Згідно п. 4.1 Договору, ціна природного газу за 1000 куб.м без ПДВ - 13658,33грн, крім того ПДВ за ставкою 20%. Ціна природного газу за 1000куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить - 16553,89грн.

У відповідності до п. 4.3 Договору, загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 331077,80грн (з ПДВ).

Як передбачено п. 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природного газу здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. п. 3.5. цього договору.

У п. 7.2 Договору сторонами погоджено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Даний договір набирає чинності з 01.01. і діє в частині поставки газу до 31.03.2023 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1 Договору).

Згідно п. 13.3 Договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.4 та 13.5 цього Договору.

31.03.2023 між сторонами погоджено та підписано Додаткову угоду до Договору постачання природного газу від 02.12.2022, відповідно до якої сторони виклали п. 2.1 Договору в наступній редакції:

"Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2023 по 30 квітня 2023 в кількості 36,0тис.куб.м., в тому числі по місяцях:

- січень 2023 - 8,12651 тис.куб.м.;

- лютий 2023 - 7,30411 тис.куб.м.;

- березень 2023 - 6,0 тис.куб.м.;

- квітень 2023 - 14,56938 тис.куб.м.

Пункт 4.3 Договору в наступній редакції:

"Загальна вартість цього Договору становить 595940,04грн з ПДВ".

Пункт 13.1 Договору виклали в наступній редакції:

"13.1 даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу до 30.04.2023 (включно), а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Решта умов Договору залишаються незмінними і обов`язковими для виконання Сторонами.

Договір №21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022 та Додаткова угода від 31.03.2023 підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток сторін.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розірвання чи визнання недійсними Договору від 02.12.2022 та Додаткової угоди від 31.03.2023.

На виконання умов Договору від 02.12.2022 №21-2240/22-БО-Т та Додаткової угоди від 31.03.2023 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 416570,96грн, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.01.2023 на суму 134525,34грн (8,12651тис.куб.м); від 28.02.2023 на суму 120911,41грн (7,30411тис.куб.м); від 31.03.2023 на суму 116229,97грн (7,02131тис.куб.м); від 11.05.2023 (за квітень 2023 року) на суму 44904,24грн (2,71261тис.куб.м.).

Акти підписані зі сторони Постачальника (позивача) та скріплені відтиском печатки, зі сторони Споживача (відповідача) Акти не підписані.

Позивачем на адресу відповідача надсилався лист з проханням підписати Акти приймання-передачі природного газу за січень, лютий, березень та квітень місяці 2023 року.

Лист залишився без відповіді та належного реагування.

Відповідачем до матеріалів справи долучено також Акт приймання-передачі природного газу №149 від 31.01.2023 на суму 108530,76грн (з ПДВ) (обсяг споживання газу 6,55621тис.куб.м.), підписаний представниками сторін та скріплений відтиском печаток сторін.

Представник ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернувся із адвокатським запитом до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", у якому просив надати інформацію з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЕІС-код 56ХS00008MBM4000) природного газу з ресурсу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за період з 01.01.2023 по 30.04.2023.

Позивачем до матеріалів справи долучено лист ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 25.12.2023, адресований адвокату ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" Ігорю Верхацькому (на адвокатський запит від 20.12.2023), в якому зазначається про те, що обсяг природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS00005DDD200Н за період з 19.01.2023 по 31.03.2023 та внесеного в алокацію постачальника ТОВ "ГП "Нафтогаз Трейдінг" (ЕІС-код 56X10X) становить:

- з 19.01.2023 по 31.01.2023 - 1326,35м.куб.;

- з 01.02.2023 по 28.02.2023 - 2887,38м.куб.;

- з 01.03.2023 по 31.03.2023 - 1937,83м.куб.

Споживач з ЕІС-кодом 56XS00005DDD200Н у період з 01.01.2023 по 18.01.2023 був зареєстрований в Реєстрі споживачів за іншим постачальником.

Щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00008МВМ4000.

Обсяг природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS00008МВМ4000 за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 та внесеного в алокацію постачальника ТОВ "ГП "Нафтогаз Трейдінг" (ЕІС-код 56X10Х) становить:

- з 01.01.2023 по 31.01.2023 - 8126,51м.куб.;

- з 01.02.2023 по 28.02.2023 - 7304,11м.куб.;

- з 01.03.2023 по 31.03.2023 - 7021,31м.куб.;

- з 01.04.2023 по 30.04.2023 - 2712,61м.куб.

До листа додано Інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS00008МВМ4000 в період з 01.01.2023 по 30.04.2023.

Відповідачем до матеріалів справи долучено належним чином завірені копії платіжних документів, в підтвердження оплати поставленого природного газу, а саме:

- платіжне доручення №199 від 09.02.2023 на суму 108530,76грн (призначення платежу за природний газ за січень 2023 року, акт №149 від 31.01.2023 згідно Договору від 02.12.2022);

- платіжну інструкцію №3158 від 30.03.2023 на суму 100781,30грн (призначення платежу за природний газ за січень 2023 року, рахунок-акт №21-2240/22-БО-Т від 30.03.2023, згідно Договору від 02.12.2022);

- платіжну інструкцію №4251 від 04.08.2023 на суму 854,33грн (призначення платежу за природний газ за лютий 2023 року, рахунок-акт №21-2240/22-БО-Т/Б21 від 03.08.2023, згідно Договору від 02.12.2022);

- платіжну інструкцію №441 від 20.03.2023 на суму 120911,41грн (призначення платежу за природний газ за лютий 2023 року, акт №2 від 28.02.2023, згідно Договору від 02.12.2022).

Загалом відповідачем було оплачено 331077,80грн.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ у сумі 86347,49грн.

Надсилання вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист та списком згрупованих відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Вимога залишена без відповіді та належного реагування.

Позивачем до матеріалів справи долучено Інформацію про надходження коштів на рахунки позивача за період з 02.12.2022 по 18.08.2023, в якій відображені оплати, здійсненні відповідачем за вказаний період.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості за спожитий природний газ у сумі 85493,16грн відповідно до Договору постачання природного газу від 02.12.2022 та Додаткової угоди від 31.03.2023, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Крім цього, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов Договору, позивачем заявлено до стягнення 8048,83грн пені, 492,28грн 3% річних, 80,90грн інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п. 7.2 Договору.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень статті 509 ЦК України, яку розширює стаття 173 ГК України, вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як судом встановлено, 02.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу №21-2240/22-БО-Т, відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

31.03.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору постачання природного газу від 02.12.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що виникли між ними, носять характер таких, що виникають з договору поставки, про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до п. 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

-70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природного газу здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. п. 3.5. цього Договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору постачання природного газу №21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022 (з урахування змін, внесених додатковою угодою) позивачем в період з січня 2023 року по квітень 2023 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 416570,96грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які знаходяться в матеріалах справи.

При цьому, щодо актів від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 11.05.2023 (за квітень 2023 року), підписані лише позивачем, та які позивачем були надіслані відповідачу відповідно до п.п. 3.5.2 Договору, то останнім такі акти не повернуто постачальнику та не надано в письмовій формі мотивованої відмови від їх підписання. До того ж, як слідує з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду даної справи долучено підписаний останнім акт від 31.01.2023 №149 на суму 108530,76грн, від 28.02.2023 №2 на суму 120911,41грн, рахунок-акт №21-2240/22-БО-Т від 30.03.2023 на суму 100781,30грн, рахунок-акт №21-2240/22-БО-Т/Б21 від 03.08.2023 на суму 854,33грн, що свідчить про споживання відповідачем природного газу у зазначені спірні місяці.

Водночас, об`єми спожитого відповідачем природного газу згідно долучених позивачем Актів приймання-передачі від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 11.05.2023 (за квітень 2023 року), підтверджуються інформацією з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів відповідача з ресурсу позивача, що в свою чергу згідно п. 3.5.4 договору свідчить про встановлення (узгодження) обсягу спожитого газу та переданого у власність споживачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання умов Договору №21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022 та Додаткової угоди від 31.03.2023 відповідач лише частково розрахувався за спожитий у період січень 2023 року квітень 2023 року природний газ на суму 331077,80грн, що підтверджується реєстром надходжень коштів на рахунки позивача за період з 02.12.2022 по 18.08.2023 та долученими відповідачем до матеріалів справи платіжними документами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, загальна сума заборгованості за поставлений природний газ у період січень 2023 року квітень 2023 року згідно Договору від 02.12.2022 становить 85493,16грн.

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів оплати вищевказаної заборгованості, що є предметом спору.

Отже, суд, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення 85493,16грн заборгованості.

Посилання відповідача на відсутність у останнього заборгованості перед позивачем, суд до уваги не приймає, оскільки надані ним докази оплати спожитого природного газу, підтверджують лише часткову оплату та, як вбачається з матеріалів справи, враховано позивачем при поданні позову до суду.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 8048,83грн пені, нарахованої відповідно до п. 7.2 Договору від 02.12.2022 судом враховується таке.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідачем допущено прострочення оплат спожитого у період з січня 2023 року по квітень 2023 року природного газу.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено п. 7.2. Договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, суд вважає, що нарахування пені у розмірі 8048,83грн за період прострочення проведено в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 492,28грн 3% річних та 80,90грн інфляційних втрат, нарахованих відповідно до п. 7.2 Договору від 02.12.2022 судом враховується таке.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору, сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування, суд вважає що 3% річних в розмірі 492,28грн та 80,90грн інфляційних втрат, нараховано в межах можливих нарахувань, з огляду на що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені обгрунтовано, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 85493,16грн (вісімдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто три гривні 16 копійок) основного боргу, 8048,83грн (вісім тисяч сорок вісім гривень 83 копійки) пені, 492,28грн (чотириста дев`яносто дві гривні 28 копійок) 3% річних, 80,90грн (вісімдесят гривень 90 копійок) інфляційних втрат, 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 26.02.2024.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 3 примірники:

1-до справи (в паперовому екз.),

2-позивачу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (до електронного кабінету),

3-відповідачу Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України (до електронного кабінету).