номер провадження справи 5/176/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Справа № 908/601/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" (електронна пошта: ; пр. Павла Тичини, буд. 1-В, м. Київ, 02152; )

До відповідача: Приватного підприємства "ВОЙНІКОВ І КО" (електронна пошта: ; ; ; вул. Консульська, буд. 75-А, офіс 4, м. Бердянськ, Запорізька область, 71102; )

про стягнення 388 868,01 грн. та витребування майна,

За участю представників сторін:

Від позивача: Головатюк В.О. (в режимі відеоконференції) - ордер серії АІ №1412686 від 20.06.2023;

Від відповідача: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

27.02.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" до Приватного підприємства "ВОЙНІКОВ І КО" про стягнення 388 868,01 грн. та витребування майна.

27.02.2023 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/601/23 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.08.2023 об 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 23.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.10.2023 о 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке вирішено проводити в режимі відеоконференції та запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 22.06.2023 та здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 03.10.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 01.11.2023 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

01.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" до суду надійшло клопотання № б/н від 31.10.2023 (вх. № 23316/08-08/23 від 01.11.2023) про повернення до стадії підготовчого провадження та вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.11.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" про повернення справи на стадію підготовчого провадження задоволено. Вирішено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі № 908/601/23 та підготовче засідання призначити на 29.11.2023 об 14 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

29.11.2023 від ТОВ «Порше Лізинг Україна" через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшло клопотання № б/н від 29.11.2023 (вх. № 25554/08-08/23 від 29.11.2023) про зупинення провадження у справі № 908/601/23 до закінчення розгляду касаційної скарги ТОВ «Порше Лізинг Україна" по справі № 910/14817/22 та набрання законної сили постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі № 910/14817/22.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2023 № 908/601/23 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 25.12.2023 на 11 год. 30 хв., яке вирішено проводити в режимі відеоконференції. Розгляд клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 908/601/23 відкладено до наступного судового засідання та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

25.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшло клопотання № б/н від 25.12.2023 (вх. № 27492/08-08/23 від 25.12.2023) про долучення до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.2023 по справі № 910/14817/22.

Вищевказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.12.2023 № 908/601/23 клопотання позивача № б/н від 31.10.2023 (вх. № 23316/08-08/23 від 01.11.2023) та № б/н від 29.11.2023 (вх. № 25554/08-08/23 від 29.11.2023) про зупинення провадження у справі залишені без розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 22.01.2024 о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін та вкотре запропоновано відповідачу завчасно до призначеного судового засідання здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 22.01.2024 № 908/601/23 оголошено перерву у судовому засіданні до 20.02.2024 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке вирішено здійснювати в режимі відеоконференції.

Відповідно до Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (набрав законної сили 18.10.2023) вбачається, що з 18.10.2023, зокрема, на юридичних осіб покладено обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), а також встановлено, що документи, які в обов`язковому порядку мають надсилатися іншій стороні, можуть надсилатися в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля).

Станом на 20.02.2024 в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) відсутні відомості щодо реєстрації Приватного підприємства "Войніков і КО".

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, тексти вищевказаних ухвал суду оприлюднені на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 20.02.2024 здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги зазначивши, що 24.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" (Лізингодавець) та Приватним підприємством "ВОЙНІКОВ І КО" (Лізингоодержувач) укладений договір про фінансовий лізинг № 00018904, відповідно до умов якого об`єктом лізингу є транспортний засіб MAN TGS 18.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 двигун № НОМЕР_2 (Автомобіль, Об`єкт лізингу), вартість об`єкта лізингу - еквівалент 86 978,93 доларів США - 2 225 790,77 грн. 13.08.2019 автомобіль як об`єкт лізингу переданий лізингоодержувачу для користування, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 13.08.2019 до договору. 28.12.2020 між Лізингоодержувачем та Лізингодавцем укладено додаткову угоду до договору про фінансовий лізинг № 00018904, відповідно до умов якої сторони змінили строк дії лізингу та внесли відповідні зміни до граф контракту. В порушення умов договору, починаючи з березня 2022 відповідач припинив сплачувати лізингові платежі, у зв`язку з чим 10.11.2022 позивач сформував та підписав відповідну вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору вих. № 00018904. Враховуючи місцезнаходження відповідача на тимчасово окупованій території, позивач 07.12.2022 надіслав вимогу про сплату заборгованості та повернення автомобіля (об`єкту лізингу) з доданими рахунками на оплату засобами електронного зв`язку. Таким чином, враховуючи умови договору (Загальні комерційні умови), договір фінансового лізингу № 00018904 від 24.07.2019 є розірваним в односторонньому порядку з 22.12.2022, з настанням для сторін відповідних наслідків, зокрема, щодо повернення предмета лізингу. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, враховуючи умови договору та приписи діючого законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором лізингу № 00018904 від 24.07.2019, яка станом на 18.01.2023 становить 388 868,01 грн. та складається з: 278 323,98 грн. - плата за неоплачені лізингові платежі; інфляційні втрати за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 у розмірі 18 324,04 грн.; 3% річних за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 на суму 3 203,61 грн.; пеня за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 у розмірі 10 678,72 грн.; неустойка за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 22.12.2022 по 18.01.2023 на суму 78 337,66 грн., витребувати у ПП "ВОЙНІКОВ І КО" транспортний засіб - автомобіль MAN TGS 18.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2019 та передати транспортний засіб представникам ТОВ «Порше Лізинг Україна".

Також, позивач просить суд зазначити у рішення нарахування 3 % річних на суму основної заборгованості ПП "ВОЙНІКОВ І КО" у розмірі 278 323,98 грн. до моменту повного виконання рішення суду. На підставі викладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у жодне судове засідання як на стадії підготовчого провадження так і під час розгляду справи по суті вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Станом на 20.02.2024 документи запропоновані ухвалами відповідачем до суду не направлені. Про дату, час та місце призначених судових засідань повідомлений належним чином шляхом оприлюднення на офіційному веб-сайті судової влади відповідних ухвал суду. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

20.02.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (Лізингодавець) та Приватним підприємством «ВОЙНІКОВ І КО" (Лізингоодержувач) укладений договір про фінансовий лізинг № 00018904 (надалі - Договір).

Відповідно до вказаного Договору, об`єктом лізингу є транспортний засіб МАN ТGS 18.440 4x2 ВLS, шасі № НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_5 (надалі - Об`єкт лізингу, Автомобіль).

Згідно умов лізингу:

- вартість об`єкта лізингу - еквівалент 86 978,93 доларів США - 2 225 790,77 грн.;

- авансовий платіж - еквівалент 17 395,79 доларів США;

- обсяг фінансування - еквівалент 69 583,14 доларів США;

- кількість лізингових платежів - 60;

- строк лізингу - 60 місяців;

- лізинговий платіж сплатити до 15 числа відповідно до Графіку, якщо інший розмір не передбачено Графіком - еквівалент 1 563,29 доларів США;

- залишкова вартість - 0,00 доларів США;

- процентна ставка - змінна 8,90 % річних;

- адміністративний платіж - еквівалент 1 739,58 доларів США;

- проценти, комісії, інші платежі - у відповідності до Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, рахунків для Лізингових платежів/Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування);

- усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку:

1) за відповідним обмінним курсом, що встановлений українським комерційним банком ПАТ "Креді Агріколь Банк", якщо Лізингодавець не повідомить про інше відповідно до п. 6.3. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, та застосовуватиметься до еквівалентів в доларах США (відповідно до умов цього договору), визначених вище, відповідно до п. 6.3.;

2) відповідно до пунктів 6.4.1. або 6.4.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу.

Сторони Договору лізингу погодили між собою Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), який є додатком до Договору лізингу (Графік відшкодування).

Сторонами підписано Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, які є додатком до Договору лізингу (далі - Загальні умови).

У розділі 1 Загальних умов Сторони погодили, що ці Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як "Контракт"), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до Контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання об`єкта лізингу ТОВ "Порше Лізинг Україна" та його передання Лізингоодержувачу (відповідно до визначених у цьому Контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг" № 723/97-ВР від 16.12.1997, іншими чинними положеннями українського законодавства, внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу ТОВ "Порше Лізинг Україна" затвердженими наказом директора ТОВ "Порше Лізинг Україна" № 68 від 11.04.17 (надалі - "Внутрішні правила надання послуг з фінансового лізингу").

Відповідно до п. 3.2 Загальних умов, Порше Лізинг Україна придбаває Об`єкт лізингу (отримує право власності на Об`єкт лізингу) та передає Лізингоодержувачу Об`єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього Контракту.

Згідно із п. 4.1. Загальних умов, Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на Об`єкт лізингу, в той час як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію Об`єкту лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право припинити Контракт/відмовитись від Контракту та вимагати повернення Об`єкту лізингу, як зазначено в цьому Контракті).

Пунктом 6.1. Загальних умов визначено, що для експлуатації Об`єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь Порше Лізинг Україна Лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього Контракту, та інших положень Контракту. Кожний Лізинговий платіж включає: частину від Обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину Вартості Об`єкту лізингу); проценти (винагорода Порше Лізинг Україна за отримання та використання Лізингоодержувачем Об`єкту лізингу); комісії; покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодування, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов`язані з Контрактом. ...

Сторони погоджуються, що Лізингові платежі та інші Платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість Об`єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна суми, очікуваної станом на дату виконання Контракту відповідно до чинного курсу обміну євро/долара США (як обумовлено Сторонами в Контракті) за безготівковими операціями, встановленого українським комерційним банком (ПАТ "Креді Агріколь Банк" або ін. банком) або Національним банком України (надалі - обмінний курс), як вказано у Договорі про фінансовий лізинг. З цією метою Лізингові платежі, інші Платежі, а також будь-які інші платіжні зобов`язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в євро/долара США (як обумовлено Сторонами в Контракті) на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом за безготівковими операціями вказаного вище банку, чинним на робочий день, що передує дню виставлення рахунку «…» (п. 6.3. Загальних умов).

У відповідності до п. 6.4. Загальних умов, у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) відображаються Лізингові платежі з урахуванням процентів/процентної ставки за отримання та використання Об`єкта лізингу, розмір яких(якої) узгоджений Сторонами в Контракті.

Згідно із п. 6.5. Загальних умов, Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Лізингові платежі не підлягають поверненню Лізингоодержувачу, за винятком випадків, визначених Контрактом.

Пунктом 6.9. Загальних умов передбачено, що Порше Лізинг Україна виставляє та надсилає Лізингоодержувачу до 10 числа кожного місяця відповідні рахунки для сплати чергового Лізингового платежу відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). У разі, якщо Лізингоодержувач не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу звертається до Порше Лізинг Україна за відповідним рахунком. Порше Лізинг Україна має право надсилати рахунки за поштовою адресою або/та електронною поштою Лізингоодержувача, а Лізингоодержувач зобов`язується забезпечити отримання рахунків та їх власну сплату.

Пунктом 6.10. Загальних умов передбачено, що Лізингоодержувач здійснює Лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Якщо Лізингоодержувач матиме намір здійснити оплату Лізингового платежу раніше встановленого терміну, Лізингоодержувач зобов`язаний звернутись до Порше Лізинг Україна з письмовою заявою не пізніше ніж за 30 робочих днів до запланованого дня сплати такого авансового платежу та отримати від Порше Лізинг Україна відповідний рахунок для сплати (включаючи суму дострокового погашення, проценти і комісії). Разом із рахунком Лізингоодержувач отримує від Порше Лізинг Україна новий Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Якщо Лізингоодержувач є юридичною особою та/або фізичною особою, зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності, то такий Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) вважається погодженим Лізингоодержувачем і набуває чинності з моменту отримання коштів від Лізингоодержувача на підставі зазначеного рахунка. …

Відповідно до п. 8.3.2. Загальних умов, якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 Лізингового платежу, при цьому, якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України "Про фінансовий лізинг"), Порше Лізинг Україна має право припинити Контракт/відмовитись від Контракту і витребувати Обєкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Лізингоодержувач погоджується, що всі строки, зазначені в цьому Контракті, є прийнятними для виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань (п. 8.4. Загальних умов).

У відповідності до п. 12.3. Загальних умов, Контракт набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, а у випадку нотаріального посвідчення - з моменту його посвідчення, та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Згідно із п. 12.6.1. Загальних умов, Порше Лізинг Україна має право у односторонньому порядку припинити цей Контракт/відмовитися від Контракту та, серед іншого, право на повернення Об`єкта лізингу, у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний Лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 календарних днів.

За змістом п. 12.9. Загальних умов, у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення Контракту відповідно до п. 12 Контракту, відмови Лізингоодержувача придбати Об`єкт лізингу, як передбачено п. 4.2., а також, якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення Об`єкта лізингу відповідно до інших положень Контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Об`єкт лізингу за всій власний рахунок і відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10-ти робочих днів від дати одержання відповідного запиту. …

Пунктом 13.1. Загальних умов передбачено, що Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна, повернути Об`єкт лізингу Порше Лізинг Україна в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення Контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на Об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення Об`єкта лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) Об`єкт без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку.

На виконання умов Договору та Загальних умов ТОВ "Порше Лізинг Україна" на підставі договору купівлі-продажу/поставки автомобіля № 1900145 від 24.07.2019, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРУМ", придбало та зареєструвало транспортний засіб - тягач сідельний МАN ТGS 18.440 4x2 ВLS, шасі № НОМЕР_4 .

10.08.2019 Територіальним сервісним центром МВС Автомобіль зареєстровано за ТОВ "Порше Лізинг Україна", про що видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Згідно з Актом приймання-передачі від 13.08.2019, Дилер (ТОВ "ТЕХНОФОРУМ"), у якості представника Лізингодавця (ТОВ "Порше Лізинг Україна"), на підставі Контракту (договір № 00018904 від 24.07.2019) передав Лізингоодержувачу (ПП «ВОЙНІКОВ І КО") для користування предмет лізингу:

- вид транспортного засобу: вантажний;

- марка транспортного засобу: МАN;

- модель транспортного засобу: ТGS 18.440 4x2 ВLS;

- номер кузова (шасі): НОМЕР_4 ;

- державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 ;

- колір транспортного засобу: білий;

- новий/бувший у використанні: новий;

- вартість Об`єкта лізингу: 2 225 790,77 грн.

У відповідності до п. 3 Акту прийому-передачі від 13.08.2019, підписуючи цей документ Лізингодавець підтверджує, що передав Об`єкт лізингу, який перебуває у відмінному стані, у комплектації та на умовах, визначених в Контракті. Лізингодавець, у якості власника, передає Об`єкт лізингу Лізингоодержувачу для користування.

Об`єкт лізингу є власністю Лізингодавця до моменту повного виконання Лізингоодержувачем зобов`язань передбачених Контрактом. У випадку неспроможності Лізингоодержувача виконати свої зобов`язання, передбачені Контрактом, Лізингодавець може позбавити Лізингоодержувача права користування Об`єктом лізингу та вилучити його (п. 4 Акту прийому-передачі від 13.08.2019).

28.12.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору про фінансовий лізинг № 00018904 від 24.07.2019 про наступне:

1. Сторони домовились змінити строк дії лізингу та внести зміни до граф Контракту "Кількість лізингових платежів", "Строк Лізингу (місяців)" та "Лізинговий платіж" розділу "Об`єкт лізингу" та з 28.12.2020 викласти їх у новій редакції:

"Кількість лізингових платежів: 84"

"Строк лізингу (місяців): 84"

"Лізинговий платіж*: еквівалент 1 129,13 доларів США".

2. У зв`язку з внесеними змінами, Сторони погодили та підписали новий Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) від 28.12.2020.

3. Ця Додаткова угода вважається належним чином укладеною з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін.

Позивач у позові посилається на те, що з березня 2022 відповідач припинив сплачувати лізингові платежі, внаслідок чого у період з березня 2022 по грудень 2022 відповідачу виставлені рахунки-фактури на загальну суму 278 323,98 грн., а саме: № 00594512 від 01.03.2022, № 00602868 від 01.04.2022, № 00602992 від 02.05.2022, № 00606947 від 01.06.2022, № 00611308 від 01.07.2022, № 00616235 від 01.08.2022, № 00620395 від 01.09.2022, № 00624243 від 03.10.2022, № 59101-0627965 від 01.11.2022, № 59101-00631899 від 01.12.2022.

07.12.2022 ТОВ "Порше Лізинг Україна", у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасного внесення лізингових платежів, надіслав на електронні адреси відповідача, які зазначені у Договорі та повідомлені відповідачем при його укладенні в Анкеті: ; ; , вимогу за вих. № 00018904 від 10.11.2022, в якій вимагало ПП «ВОЙНІКОВ І КО" погасити суми боргу протягом 10 робочих днів з дня відправлення вимоги. Також, у вказаному листі ТОВ "Порше Лізинг Україна" повідомило ПП «ВОЙНІКОВ І КО" про відмову позивача від Договору про фінансовий лізинг № 00018904 від 24.07.2019 та повернення Об`єкта лізингу, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки MAN TGS 21.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 Лізингодавцю (ТОВ "Порше Лізинг Україна") за адресою: Україна, м. Київ, пр. Павла Тичини, 1-В, офіс "В" в продовж 10 робочих днів з дати припинення Контракту.

Вказана вище вимога підписана кваліфікованим електронним підписом та скріплена кваліфікованою електронною печаткою.

Вимога ТОВ "Порше Лізинг Україна" залишена ПП «ВОЙНІКОВ І КО" без відповіді, заборгованість та додаткові витрати в добровільному порядку не сплачені, об`єкт лізингу не повернуто.

Порушення виконання ПП «ВОЙНІКОВ І КО" зобов`язань за Договором про фінансовий лізинг № 00018904 від 24.07.2019 стало підставою для звернення ТОВ "Порше Лізинг Україна" (Лізингодавця) з вказаним позовом до суду.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочином згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Зобов`язанням відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 509 цього Кодексу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

В силу приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частинами 1, 7 ст. 292 ГК України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів (ч. 1). Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів (ч. 7).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції чинній на час укладення договору) встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку встановленому договором (ч. 1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг").

За змістом п. 6.5. Загальних умов, Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Лізингові платежі не підлягають поверненню Лізингоодержувачу, за винятком випадків, визначених Контрактом.

Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) в редакції Додаткової угоди від 28.12.2020 до Договору про фінансовий лізинг, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 24.07.2019, останній - 15.07.2026). Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування). Дата сплати чергового лізингову платежу - 15 числа відповідного місяця.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач виставляв відповідачу рахунки на сплату лізингових платежів відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) у період з березня 2022 по грудень 2022 включно на загальну суму 278 323,98 грн.

Відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати лізингових платежів суду не надав, своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості не представив.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основної заборгованості з лізингових платежів складає 278 323,98 грн., яка підтверджена матеріалами справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з лізингових платежів у розмірі 278 323,98 грн. є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати лізингових платежів позивачем нараховано пеню за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 у розмірі 10 678,72 грн., 3 % річних за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 на суму 3 203,61 грн. та інфляційні витрати за період з 16.03.2022 по 18.01.2023 у розмірі 18 324,04 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже визначальним для строку (періоду) нарахування штрафних санкцій є наявність в умовах договору іншого порядку, ніж той, що встановлений у вказаній вище нормі.

Позивачем вимога про стягнення суми 10 678,72 грн. пені заявлена за загальний період прострочення з 16.03.2022 по 18.01.2023 на підставі п.п. 8.2.1. п. 8.2. Загальних умов, відповідно до якого у випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу.

Оскільки п.п. 8.2.1. п. 8.2. Загальних умов сторонами передбачено період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань - до повної виплати платежу, норми п. 6 ст. 232 ГК України застосуванню не підлягають.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 16.03.2022 по 18.01.2023 на суму 10 678,72 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, що вказана сума розрахована вірно, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, заявляючи вимогу про стягнення інфляційних втрат та 3 %, позивач правомірно скористався наданим йому законодавством правом.

Факт порушення виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасного та повного внесення лізингових платежів підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних за загальний період з 16.03.2022 по 18.01.2023 на суму 3 203,61 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, що вказана сума розрахована вірно, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат за період з квітня 2022 по січень 2023 включно у розмірі 18 324,04 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство",судом встановлено, що він здійснений у відповідності до чинного законодавства, розрахований вірно та підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просив суд зазначити у рішенні про нарахування 3 % річних на розмір заборгованості до моменту виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

На підставі вказаної норми Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє клопотання позивача та зазначає про нарахування 3 % річних до моменту виконання відповідачем рішення щодо сплати суми основного боргу з урахуванням приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України за наступною формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у справі № 908/601/23, існуючого на час здійснення розрахунку; 3- розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки.

При цьому, суд визнає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює (ватиме) примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу за несплаченими лізинговими платежами, 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Також, позивачем заявлено вимогу про витребування у відповідача об`єкта лізингу та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, яка складає 78 337,66 грн.

Підпунктом 12.6.1. п. 12.6. Загальних умов встановлено, що Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку припинити цей Контракт/відмовитися від Контракту, та, також серед іншого, право на повернення Об`єкта лізингу, зокрема, у разі якщо лізингоодержувач не сплатив 1 наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 календарних днів.

Відповідно до п. 8.3.2. Загальних умов, якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 Лізингового платежу, при цьому, якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України "Про фінансовий лізинг"), Порше Лізинг Україна має право припинити Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Обєкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до п. 12.13. Загальних умов, у випадках, передбачених пунктами 12.6. та 12.12., Контракт вважається припиненим на 10-й робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони.

У направленій 07.12.2022 на електронні адреси відповідача вимозі за вих. № 00018904 від 10.11.2022 , позивач просив відповідача сплатити борг, на підставі п. п. 8.3.2., 12.6.1., 12.7., 12.9. Загальних умов повідомив про відмову від Договору про фінансовий лізинг № 00018904 від 24.07.2019 та вимагав у Лізингоодержувача повернути транспортний засіб - автомобіль марки MAN TGS 18.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Вказана вимога підписана кваліфікованим електронним підписом та скріплена кваліфікованою електронною печаткою.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги", кваліфікований електронний підпис (КЕП) має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Вимога позивача підписана КЕП та надіслана на адреси електронної пошти відповідача, зазначені у договорі лізингу та повідомлені відповідачем при його укладанні в анкеті (Опитувальнику) ПП "ВОЙНІКОВ І КО": , , .

Таким чином, зважаючи, що вимогу позивач направив відповідачу 07.12.2022, то останнім днем дії договору лізингу є 21.12.2022 (10-й робочий день з дати надсилання вимоги згідно п. 12.13. Загальних умов).

Вищевказані докази підтверджують обізнаність відповідача про розірвання Лізингодавцем контракту в односторонньому порядку та необхідність повернення Об`єкта лізингу в установлені договором строки.

Статтею 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції чинній на час укладення договору) визначено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Аналогічні положення щодо застосування до договору лізингу загальних положень про найм (оренду) містяться у статті 806 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вже вище зазначалось, відповідно до п. 12.9. Загальних умов, у разі достроково закінчення строку лізингу/припинення Контракту відповідно до п. 12 Контракту, відмови Лізингоодержувача придбати Об`єкт лізингу, як передбачено п. 4.2., а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення Об`єкта лізингу відповідно до інших положень Контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Об`єкт лізингу за всій власний рахунок і відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україн, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10-ти робочих днів від дати одержання відповідного запиту. …

Відповідач Об`єкт лізингу у визначений договором строк позивачу не повернув.

Також, судом враховано, що на виконання п. 17.2. договору про фінансовий лізинг № 00018904 від 24.07.2019, стороною, що зазнала дії форс-мажорних обставин, не надано іншій стороні по договору та суду у цій справі підтвердження компетентного органу про факт настання та період дії відповідної форс-мажорної обставини.

Тобто, з 22.12.2022 відповідач без належних для цього підстав продовжував (продовжує) володіти та користуватись транспортним засобом, що є Об`єктом лізингу та власністю Лізингодавця, порушуючи свій обов`язок повернути його позивачу (Лізингодавцю) у зв`язку з припиненням Договору лізингу.

З урахуванням викладеного, користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється неправомірно.

Отже, як було встановлено судом вище, з 22.12.2022 відповідач є таким, що прострочив повернення об`єкта лізингу.

Станом на час вирішення даного спору, матеріали справи не містять доказів добровільного повернення відповідачем Об`єкта лізингу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача в частині витребування у ПП "ВОЙНІКОВ І КО" транспортного засобу - автомобіля марки MAN TGS 18.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2019 та його передачу (повернення) ТОВ "Порше Лізинг Україна".

Згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

За умовами абз. 2 п. 6.18. Загальних умов, сторони погоджуються, що у випадку припинення Контракту/відмови від Контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до пункту 12. Контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

Отже, розмір лізингового платежу є основою для розрахунку неустойки за невиконання обов`язку повернути об`єкт лізингу у зв`язку із достроковим припиненням договору.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.

Зважаючи на той факт, що відповідач Об`єкт лізингу у встановлений позивачем строк не повернув, позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України та з урахуванням ч. 2 ст. 806 ЦК України має право на стягнення із відповідача неустойки у розмірі подвійної суми лізингового платежу.

Станом на дату розрахунку (18.01.2023) неустойка за порушення обов`язку з повернення об`єкту лізингу складає 78 337,66 грн. та розрахована виходячи із розміру плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору, яка визначається відповідно до п. 6.18. Загальних умов.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суд приходить до висновку, що вказана сума розрахована вірно, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 78 337,66 грн. неустойки підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення 23 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Суд зазначає, що питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу буде вирішено судом після надання позивачем відповідних доказів у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВОЙНІКОВ І КО" (вул. Консульська, буд. 75-А, офіс 4, м. Бердянськ, Запорізька область, 71102; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, м. Київ, 02152; ) плату за неоплачені лізингові платежі у розмірі 278 323 (двісті сімдесят вісім тисяч триста двадцять три) грн. 98 коп., пеню на суму 10 678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 72 коп., 3 % річних у розмірі 3 203 (три тисячі двісті три) грн. 61 коп., інфляційні витрати на суму 18 324 (вісімнадцять тисяч триста двадцять чотири) грн. 04 коп., неустойку на суму 78 337 (сімдесят вісім тисяч триста тридцять сім) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 518 (вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп.

Доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу. Розрахунок 3 % річних здійснювати за формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у даній справі № 908/601/23, існуючого на час здійснення розрахунку; 3 - розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Витребувати у Приватного підприємства "ВОЙНІКОВ І КО" (вул. Консульська, буд. 75-А, офіс 4, м. Бердянськ, Запорізька область, 71102; ) транспортний засіб - автомобіль марки MAN TGS 18.440 4x2 BLS, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , рік випуску 2019 та передати транспортний засіб представникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, м. Київ, 02152; ). Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2024.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.