УХВАЛА

м. Київ

04.03.2024Справа № 916/446/24
За заявою Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуючої компанії №4» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «МІСТО БАНК» заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території у сумі 12330,42 грн

Суддя Сташків Р.Б. ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва за підсудністю з Господарського суду Одеської області надійшла заява Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуючої компанії №4» про видачу судового наказу за вимогою до Акціонерного товариства «МІСТО БАНК» про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території у сумі 12330,42 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану вище вказану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т.ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 та п. 3 ч. 2 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Обґрунтовуючи подану заяву про видачу судового наказу Комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Керуючої компанії №4» зазначає, що в порушення взятих на себе зобов`язань Акціонерним товариством «МІСТО БАНК» у період з лютого 2021 року по січень 2022 року не було сплачено надані йому послуги, у зв`язку з чим заявник просить стягнути з останнього заборгованість за надані послуги у сумі 12330, 42 грн.

Однак, в якості доказів на підтвердження виникнення зобов`язання до заяви про видачу судового наказу не було долучено жодного договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Також судом взято до уваги те, що в матеріалах вказаної заяви відсутній перелік та вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій.

Перевіривши долучені до заяви про видачу судового наказу документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд дійшов висновку, що заявником не надано укладений та підписаний у письмовій (в т.ч. електронній) формі договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки в матеріалах заяви відсутній укладений договір, а під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Оскільки заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, а отже відсутня безспірність вимог заявника, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуючої компанії №4» про видачу судового наказу.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що за приписами ч. 2 ст. 153 ГПК України

відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Слов`янської міської ради "Керуюча компанія №4" у видачі судового наказу за вимогою до Акціонерного Товариства "МІСТО БАНК" заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території у сумі 12330,42 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сташків Р.Б.