УХВАЛА

м. Київ

26.02.2024Справа № 910/2512/23

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

про відстрочення виконання рішення

у справі 910/2512/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ"

про стягнення 63 310,24 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

про стягнення 123 589,79 грн.

Представники учасники справи:

Від позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом: Данілова А.А.;

Від відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом: Дітковський А.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" (далі - відповідач) про стягнення 63 310, 24 грн, з яких: 18 638, 05 грн індекс інфляції, 3 098, 09 грн 3 % річних та пеня у розмірі 41 574, 10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 відкрито провадження у справі №910/2512/23, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

31.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про стягнення 218 134,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до спільного розгляду з первісним позовом та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 по справі № 910/2512/23 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 первісні позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" 14 453 грн 06 коп інфляційних втрат , 3 085 грн 15 коп 3 % річних, 41 572 грн 40 коп та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 505 грн 96 коп., у іншій частині первісного позову відмовлено. Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про стягнення 123 587, 79 грн задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" пеню у розмірі 123 587 грн 79 коп та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп. Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» 64 477 грн 18 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 178 грн 04 коп

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/2512/23.

16.02.2024 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 призначено судове засідання по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про відстрочення виконання рішення суду на 26.02.2024.

21.02.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 задоволено заяву представника позивача за первісним позовом про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Представник позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом у судовому засіданні 26.02.2024 підтримав заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом у судовому засіданні 26.02.2024 заперечив проти заяви представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом про відстрочення виконання рішення суду.

Судом 26.02.2024 у судовому засіданні розглянуто заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про відстрочення виконання рішення суду та вирішено частково її задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, представник заявника посилається на те, що ТОВ «Луч» є збитковим підприємством та перебуває у скрутному фінансовому становищі, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України. Крім того, представник позивача за первісним позовом зазначає, що рахунки товариства арештовані, на підтвердження чого до суду долучено поставну про арешт коштів боржника, на підставі наказу від 27.02.2023 у справі №910/12081/22.

На підтвердження своїх доводів заявником надані наступні документи, а саме: фінансова звітність малого підприємства за 2022-2023, податкова декларація з прибутку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період - 2022.

Перебування заявника у скрутному фінансовому становищі підтверджується дебіторською заборгованістю, що станом на 31.12.2023 складає: за товари, роботи, послуги - 297,4 тис.грн., бюджетні установи і організації - 21,4 тис. грн. ТОВ «Луч» вказує на те, що сукупний обсяг отриманих коштів не дає можливості заявнику здійснити виконання грошових зобов`язань перед ТОВ «Енергобудконсалт» одним платежем та може призвести до банкрутства підприємства.

Заявник погоджується зі сплатою грошових зобов`язань за рішенням у даній справі, та зазначає, що відстрочення надасть можливість заявнику забезпечити стягнення грошових коштів дебіторської заборгованості з боржників, які будуть направлені на погашення заборгованості перед ТОВ «Енергобудконсалт».

Представник відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом у судовому засіданні 26.02.2024 заперечив проти заяви представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на безпідставність та недоведеність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду від 18.10.2023 у справі №910/2512/23.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, доводи представника відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/2512/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024.

При цьому судом враховано, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Проаналізувавши наведені доводи заявника, суд дійшов висновку про достатність наведених заявником обставин щодо неможливості наразі виконати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/2512/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 та наявність підстав для відстрочки рішення суду згідно зі ст. 331 ГПК України.

При цьому, судом враховано, що в силу особливостей господарської діяльності відповідача, що є наразі ускладненою в силу обставин зумовлених війною, основний дохід відповідач одержує від здачі в оренду приміщень та послуги з управління (обслуговування), а тому надання відстрочки дозволить Товариству отримати необхідні кошти та виконати рішення суду.

Суд відзначає, що інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а інтерес позивача полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Частиною 5 ст. 331 ГПК України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Таким чином, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, враховуючи значну суму заборгованості, що підлягає сплаті позивачем за первісним (відповідачем за зустрічним) позовом та з огляду на важкий фінансовий стан ТОВ "Луч", ступінь його вини у виникненні спору, суд вважає, що відстрочення рішення суду на шість місяців не порушить прав стягувача. Водночас, ненадання відстрочки може спричинити негативні наслідки для ТОВ "Луч" та ускладнити виконання рішення у зв`язку з відсутністю у нього необхідних коштів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 234, 235, ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про відстрочення виконання рішення №910/2512/23 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі №910/2512/23 на шість місяців до 18.04.2024.

3. У решті у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 29.02.2024.

Суддя М.Є. Літвінова