Справа № 909/136/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.02.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт" від 15.02.2024 (вх.№1411/24 від 16.02.2024)

вул. Юності, буд. 62А, м. Івано-Франківськ, 76023

до відповідача 1: Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції

вул. Галицька, буд. 45, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача 2: Головного державного виконавця Раковецького Максима Сергійовича відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції

вул. Галицька, буд. 45, м. Івано-Франківськ, 76000

про визнання дій та рішень державного виконавця неправомірними

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та Головного державного виконавця Раковецького Максима Сергійовича відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про:

- визнання протиправною та скасування постанови начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пахоліка Ростислава Вікторовича про результати перевірки законності виконавчого провадження від 12 січня 2024 року;

- визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Раковецького М.С. у ВП №70114901 від 20.10.2022; скасування постанови від 01.02.2024, якою накладено арешт на кошти в розмірі 7785602,57 грн при примусовому виконанні наказу №665 від 24.06.2015, виданого Господарським судом Івано-Франківської області; скасування постанови від 01.02.2024 про внесення змін в АСВП в частині суми коштів до стягнення за виконавчим документом замість 2445376,45 грн. на 7077820,52 грн; скасування постанови від 01.02.2024 про внесення змін в АСВП в частині суми коштів про стягнення за виконавчим документом замість 142963,32 грн. на 707782,05 грн;

- визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Раковецького М.С. та такими, що носить характер порушення вимог ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" щодо розумності строків під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні у ВП №48033528.

Як визначено в частинах 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів визначені в ст. 20 ГПК України.

Частиною 1 статті 162 ГПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4 ч.3 ст.162 ГПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично оспорює дії і рішення органу державної виконавчої служби.

В ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас відповідно до ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 906/515/17 (провадження № 12-246гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 910/22695/13 (провадження № 12-277гс18), від 07 лютого 2019 року у справі № 927/769/16 (провадження № 12-273гс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 925/138/18 (провадження № 12-74гс19), від 15 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.001073 (провадження № 11-709апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вимоги ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт", зазначені в абзаці 1 прохальної частини позову фактично є скаргою на дії та рішення державного виконавця органу ДВС, яка відповідно до вимог ст. 340 ГПК України подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, а вимоги, зазначені абзацах 2, 3 прохальної частини позову, які стосуються дій та рішень державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, відповідно до ч. 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" та ч.1 ст.287 КАС України підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Отже, у позовній заяві ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" від 15.02.2024 (вх.№1411/24 від 16.02.2024) об`єднано скаргу на дії державної виконавчої служби та позовну заяву, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 ГПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України визначено, що суддя повертає заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене, подану ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" позовну заяву слід повернути без розгляду.

Керуючись ст.ст. 162, 173,174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт" від 15.02.2024 (вх.№1411/24 від 16.02.2024) повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.02.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт" від 15.02.2024 (вх.№1411/24 від 16.02.2024) разом з додатками сформовано в системі "Електронний суд" та надано їх суду лише в електронному вигляді, таким чином, з урахуванням приписів ч. 7 ст. 6 ГПК України, паперовий варіант вказаної заяви з додатками заявнику (боржнику) не повертаються.

Суддя О.В. Рочняк