ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5229/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ГРОУ СІДС до Приватного підприємства ,,БОГУСЛАВСЬКЕ про стягнення 170672,19 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/5229/23, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 16.01.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2024 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 13.02.2024 р.

Представники сторін у судове засідання, в якому ухвалено рішення, не з`явились. Про дату, час та місце його проведення сторони повідомлені належним чином, що підтверджується заявою позивача про проведення судового засідання за відсутності його представника та повідомленням про вручення ухвали суду поштою відповідачу.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 13.02.2024 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ГРОУ СІДС (далі ТОВ ,,ГРОУ СІДС) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства ,,БОГУСЛАВСЬКЕ (далі ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ) про стягнення заборгованості у розмірі 170672,19 грн, з яких 120690,00 грн основного боргу, 6957,03 грн пені, 36207,00 грн штрафу, 5852,64 грн 30% річних, 965,52 грн інфляційних нарахувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ ,,ГРОУ СІДС посилається на приписи ст.ст.193,232 ГК України, ст.ст.259,525,526,530,625,626,629,655,712 ЦК України, умови договору поставки від 01.06.2023 р. № 01/06-2, специфікації № 1 до нього, рахунок на оплату від 01.06.2023р. № 259, видаткову накладну від 03.06.2023 р. № 268 тощо вказує на невиконання відповідачем умов названого вище договору в частині оплати вартості поставленого позивачем товару.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав та жодного разу не скористався наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за відсутності його представника та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

01.06.2023 р. між ТОВ ,,ГРОУ СІДС (Постачальник) та ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ (Покупець) укладено договір поставки № 01/06-2 (Договір), згідно п.1.1 якого у строки, передбачені цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар (насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива та/або інший товар, погоджений сторонами у специфікаціях до даного Договору), визначений сторонами у специфікаціях до даного Договору (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором (специфікаціями до нього).

Предметом поставки є визначений Товар з найменуванням, у кількості та за ціною, зазначеними у специфікаціях, підписаних Постачальником та Покупцем, які є невід`ємними частинами цього Договору. Ціна Товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату їх складання. Товар поставляється партіями, відповідно до замовлень Покупця та/або специфікацій (п.п.1.2, 2.2 Договору).

Ціна Товару, що є предметом даного Договору, вказується у специфікаціях до даного Договору в національній валюті. Сторони встановлюють ціну на вартість Товару у гривнях, а також визначають її еквівалент у іноземній валюті (доларах США та Євро). Поставка Товару Покупцю здійснюється Постачальником на умовах EXW у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів ,,Інкотермс (в редакції 2010 року), якщо інше не передбачено у специфікації (п.3.1, 4.1 Договору)

Відсутність виписаного Постачальником рахунку-фактури не звільняє Покупця від оплати за Товар та не являється простроченням кредитора. У такому випадку Покупець зобов`язується здійснити оплату на підставі даного Договору. Товар вважається оплаченим у момент надходження грошових коштів на рахунок Постачальника… Порядок та строки оплати Товару визначаються у відповідних специфікаціях щодо умов поставки такого Товару (п.п.5.2, 5.4, 5.5 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2023 р. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання за ним, які виникли під час його дії (п.9.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору є специфікація від 01.06.2023 р., в якій вказано, зокрема: найменування Товару Фертекс Зернові; кількість 150 кг; загальну вартість Товару з ПДВ станом на 01.06.2023 р. 120690,00 грн, які сплачуються Покупцем в строк до 29.09.2023 р.

На виконання Договору ТОВ ,,ГРОУ СІДС поставлено, а ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ прийнято Товар на суму 120690,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною від 03.06.2023 р. № 268.

Договір, специфікацію до нього, а також видаткову накладну підписано повноважними представниками (від імені Покупця директором Токміловим М.П.) та скріплено печатками контрагентів.

Вказуючи на те, що ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ вартість прийнятого Товару не оплатило, ТОВ ,,ГРОУ СІДС звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір поставки.

При цьому ТОВ ,,ГРОУ СІДС як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обов`язки та поставлено Товар (Фертекс Зернові), обумовлений Договором та специфікацією № 1, що підтверджується дослідженою в описовій частині рішення видатковою накладною.

В свою чергу ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ як Покупцем у порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України, умов Договору вартість отриманого Товару не оплачено, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України, п.5.5 Договору та змісту специфікації № 1 строк виконання грошового зобов`язання на суму 120690,00 грн настав.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 120690,00 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення Покупцем строків перерахування платежів, передбачених цим Договором, Покупець на першу письмову вимогу Постачальника сплачує Постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неперерахованої у строк суми за кожен день прострочення, а у разі, якщо прострочення складає понад 10 календарних днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору, визначеної в порядку п.3.2 Договору (п.7.4 Договору).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі невиконання або неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо оплати вартості Товару, Покупець, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, сплачує на користь Постачальника тридцять процентів річних, нарахованих на суму заборгованості (п.7.8 Договору).

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті 120690,00 грн вартості поставленого Товару, господарський суд дійшов висновку, що ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ має сплатити: 6957,03 грн пені, 5852,64 грн 30% річних, нарахованих за період з 30.09.2023 р. по 27.11.2023 р., та 965,52 грн інфляційних втрат, нарахованих за жовтень 2023 р.

Відтак, позовні вимоги про стягнення 30% річних, інфляційних нарахувань, пені слід задовольнити в повному обсязі.

Що стосується 36207,00 грн штрафу, нарахованого на підставі п.7.4 Договору в розмірі 30% від 120690,00 грн, то його стягнення в повному обсязі унеможливлюється наступним.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги наведене, те, що ТОВ ,,ГРОУ СІДС не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення ПП ,,БОГУСЛАВСЬКЕ зобов`язань, те, що в Україні введено воєнний стан, який об`єктивно вплинув на ділову активність в державі, те, що розмір нарахованого штрафу є значним, те, що неустойка як вид відповідальності не має на меті надмірне збагачення кредитора за рахунок боржника, те, що цим рішенням стягуються пеня, 30% річних та інфляційні втрати у заявлених позивачем розмірах, господарський суд, з урахуванням майнових інтересів обох сторін, зменшує заявлений позивачем до стягнення штраф у сумі 36207,00 грн до 10000,00 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення штрафу підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а часткове задоволення судом позову зумовлено виключно зменшенням судом штрафу за правилами ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, судовий збір, сплачений позивачем, слід повністю покласти на відповідача згідно ч.9 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства ,,БОГУСЛАВСЬКЕ (67100, Одеська обл., Великомихайлівський р-н, Великомихайлівська селищна рада, Комплекс будівель і споруд № 6, код 30817070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ГРОУ СІДС (21010, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Івана Богуна, буд. 2, оф. 304, код 40884934) 120690/сто двадцять тисяч шістсот дев`яносто/грн 00 коп. основного боргу, 6957/шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім/грн 03 коп. пені, 10000/ десять тисяч сім/ грн 00 коп. штрафу, 5852/п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві/грн 64 коп. 30% річних, 965/ дев`ятсот шістдесят п`ять/грн 52 коп. інфляційних нарахувань, 2684/дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/грн 00 коп. судового збору.

У решті позову відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2024 р.

Суддя Л.В. Лічман