ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.02.2024 Справа № 917/2072/23

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали справи №917/2072/23

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. ЄжиГедройця, 5, м. Київ, 03150, в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Івана Федорова, 32, м. Київ, 03038

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа", вул. Шевченка, 52, 4 поверх, м. Полтава, 36039,

2) Фермерського господарства "Слобожанський колос", вул. Соборна, 4, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25011

про солідарне стягнення 14 218 200,00 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа", 2) Фермерського господарства "Слобожанський колос" про солідарне стягнення збитків у розмірі 14 218 200,00 грн у зв`язку з дискваліфікацією переможця торгів через відсутність укладеного діючого договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (вх. № 2226/23).

Ухвалою від 27.11.2023 року суд залишив позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без руху та надав позивачеві строк 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

06.12.2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху (з додатками) (вх. № 15712).

Ухвалою суду від 11.12.2023 року відкрито провадження у даній справ, ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 18.01.2024 року на 11:00 год.

Ухвалою від 07.02.2024 року суд відмовив в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" про продовження строку для подання відзиву на позов (вх. № 1480 від 05.02.2024 року).

12.02.2024 року від представника відповідача 1 до суду надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву (вх. № 1831), до якого було додано відзив з додатками.

19.02.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача 1 про поновлення строків на надання відзиву на позовну заяву (вх. № 2112).

Суд звертає увагу, що у період з 12.02.2024 р. по 16.02.2024 року суддя Тимощенко О. М. приймала участь у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих господарських судів в дистанційному режимі, у зв`язку з чим ухала постановлена, а текст ухвали підготовлено та підписано після закінчення вказаної підготовки.

При вирішенні клопотання про поновлення строку для поданні відзиву на позов суд керувався наступним.

В обґрунтуванні даного клопотання ТОВ "Українська універсальна біржа" посилося на те, що товариство не отримало позовної заяви з додатками, а також документи, які мав надати до суду позивач на виконання вимоги ухвали суду від 27.11.2023 року, а ті скан копії документів (позовної заяви з додатками), що розміщені в системі "Електронний суд" мали погану якість (затемнені тощо). Відповідно до інформацій з офіційного інтернетсайту АТ "Укрпошта" поштові відправлення - копія позовної заяви з додатками (№ 705) та копія заяви про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками (№300), які були направлені на адресу відповідача 1 відповідно 15.11.2023 року та 04.12.2023 року, були не вручені під час доставки з відміткою "інші причини". Однак відповідач 1 зазначив, що він завжди забирає всю поштову кореспонденцію, від отримання вищезазначених поштових відправлень не відмовлявся, а працівниками поштового відділення не повідомлялось про надходження вказаних відправлень.

Лише 24.01.2024 року відповідачем 1 було укладено договір з адвокатом Ісаєнко Н. І. про надання правової допомоги, який цього ж дня ознайомився з матеріалами справи, тому саме з 24.01.2024 року на думку відповідача 1 має рахуватися строк на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи про задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" про поновлення строків на надання відзиву на позовну заяву, позивач зазначив, що відповідачем 1 безпідставно пропущено строк на подання відзиву на позовну заяву та не доведено наявності обставин, що свідчать про поважність причин такого суттєвого пропуску. Ухвала про відкриття провадження у справі від 11.12.2023 року була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 1 ще 11.12.2023 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача 1, а тому означена ухвала вважається врученою ТОВ Українська універсальна біржа 11.12.2023 року. Відтак, останнім днем строку, наданого відповідачу 1 для подання відзиву на позовну заяву, було 26.12.2023 року (включно). При цьому, жодних заяв чи клопотань про продовження установленого судом строку на подання вищевказаної заяви по суті справи від відповідача 1 у встановлений термін не надходило. В період з 11.12.2023 по 24.01.2024 відповідач 1 не скористався правом ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, що передбачено ч. 1 ст. 42 ГПК України. Повернення поштових відправлень (копії позовної заяви з додатками та копії заяви про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками) з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання свідчить про умисне неотримання відповідачем 1 процесуальних документів. Крім того, слід зазначити, що ухвала від 11.12.2023 отримана ТОВ Українська універсальна біржа 11.12.2023 року, при цьому договір з адвокатом про надання правової допомоги укладено лише 24.01.2024 року. До того ж, відповідач 1 помилково вважає, що відзив на позовну заяву має подаватися в строк протягом 15 днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи (до 13.02.2024 року включно), а не з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України). Посилання відповідача 1 на неякісність копій процесуальних документів жодним чином нічим не підтверджені, оскільки в Електронному суді відскановані Судом матеріали справи є належної якості, а так звана наявність пустих сторінок - це не що інше, як сканкопія зворотнього аркушу документу.

Відповідно до статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно достатті 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Слід зазначити, що процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми та направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків. З початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Отже, норми, які регламентують процесуальні строки передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

З огляду на системний аналіз ГПК України, під процесуальними строками розуміють проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Положеннями частини 1 статті 116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як зазначалося вище, ухвалою від 11.12.2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження та встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала суду від 11.12.2023 р. отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" 11.12.2023 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача (том 1 а. с. 245).

Відтак, кінцевим строком для подання відповідачем 1 відзиву на позовну заяву є 26.12.2023 включно.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З правового контексту наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було порушено скаржником, чи є ця причина поважною та чи підлягає він поновленню. Відтак, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків. Тобто, на особу, яка звертається з відповідною заявою покладається обов`язок довести ті обставини, на які остання посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідач 1 просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву, зазначаючи, що він не отримав документи, які мав надати до суду позивач на виконання вимоги ухвали суду від 27.11.2023 року, а також вони були відсутні в електронного кабінеті ЄСІТС, а ті скан копії документів (позовної заяви з додатками), що розміщені в системі "Електронний суд" мали погану якість (затемнені тощо), що зумовило пропущення строку на подачі відзиву.

Суд в ухвалі суду від 07.02.2024 року по справі № 917/2072/23 встановив, що позивачем належним чином виконано вимоги ст. 172 ГПК України, щодо направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача1, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком від 15.11.2023 року, поштовою накладною від 15.11.2023 року № 705 та описом вкладення до цінного листа від 15.11.2023 року.

Відповідно до інформацій з офіційного інтернетсайту АТ "Укрпошта" поштові відправлення - копія позовної заяви з додатками (№ 705) та копія заяви про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками (№300), які були направлені на адресу відповідача відповідно 15.11.2023 року та 04.12.2023 року повернулись за зворотною адресою з відміткою "за закінченням терміну зберігання" відповідно 30.11.2023 року та 20.12.2023 року.

Щодо доводів представника відповідача про відсутність в "Електронному суді" копії заяви про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками суд зазначає наступне.

У відповідності до п. п. 13.7., 13.7.1. Інструкції користувача підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої наказом ДП "ЦСС" №74-ОД від 22.09.2021, у разі надходження до суду додаткових матеріалів в паперовому вигляді, вони всі скануються та у вигляді вкладеного цифрового файлу прикріплюються до реєстраційної картки "Позовна заява" для можливості ознайомлення учасниками судового процесу з матеріалами справи поза межами приміщення суду.

Суд констатує, що заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху (з додатками) (вх. № 15712) надійшла до суду 06.12.2023 та була переведена в електронну форму (відсканована) і у вигляді вкладеного цифрового файлу прикріплена до реєстраційної картки "Позовна заява".

Суд звертає увагу, що копія ухвали від 11.12.2023 р. отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" 11.12.2023 року, при цьому до суду в період з 11.12.2023 року по 23.01.2024 року від відповідача 1 не надходили ані клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, ані клопотання про надання доступу до електронної справи 917/2072/23 в підсистемі "Електронний суд".

При цьому, як зазначає відповідач 1 договір з адвокатом Ісаєнко Н. І. про надання правової допомоги №7 укладено лише 24.01.2024 р., а сам відзив подано 07.02.2024 року (відповідно до поштової відмітки на конверті, т. 2 а. с. 172), тобто майже через 2 місяці після отримання копії ухвали про відкриття провадження.

До того ж суд ще в ухвалі від 07.02.2024 року по справі №917/2072/23 суд зазначив, що відповідач 1 помилково вважає, що відзив на позовну заяву має подаватися в строк протягом 15 днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи (до 13.02.2024 року включно), а не з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, обставини, на які посилається відповідач 1 як на підставу для поновлення процесуального строку не є поважними та винятковими.

Суд також враховує, що згідно із частинами 1 та 2 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту першого частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

В той же час згідно з пунктами 1, 2, 4, 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Отже наведені відповідачем 1 обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для подання відзиву, оскільки заявником не доведено та не надано доказів щодо неможливості подати відзиву в установлений строк.

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку відповідачем 1 не зазначено та не надано доказів того, що відповідач 1 не мав можливості раніше подати відзив на позовну заяву.

Указані обставини свідчать, що можливість подання відзиву в установлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого відповідача 1, а пропуск строку на подання відзиву залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що подача відзив, могла і повинна була уникнути при подачі даної заяви по суті.

З огляду на наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" підстав для поновлення строку на подачу відзиву, суд дійшов висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути підставою для поновлення відповідного строку, оскільки відповідачем 1 не наведено будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на подання відзиву.

З огляду на те, що відповідач 1 інших підстав у клопотанні про поновлення строку на подачу відзиву, які б не залежали від його волі, не навів, наведені підстави для поновлення строку на подачу відзиву визнаються судом неповажними, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із зазначеним, відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" залишається без розгляду.

Керуючись ст. 113, 114,119, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. № 1831 від 12.02.2024 року).

2. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" залишити без розгляду.

3. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Суд зазначає, що відповідач 2 зобов`язаний зареєструвати свій електронний кабінет у підсистемі Електронний суд в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до вимог ч. 6 ст. 6 ГПК України та має можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему.

Ухвала підписана 21.02.2024 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О. М. Тимощенко