ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2024 Справа №905/408/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/408/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Дніпро

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича, с.Опитне, Донецька обл.,

про стягнення 70 033,39 гривень та вилучення транспортного засобу

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича про вилучення у Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортного засобу, а саме: марка - трактор Беларус, модель - 82.1, виробництво - Імпортне; заводський номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021; стягнення 70 033,39 гривень, з якої: заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування - 48 425,53 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 20 304,66 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 1 303,20 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем умов Договору фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021 в частині сплати лізингових платежів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

З метою забезпечення гарантії права відповідача на справедливий суд, елементом якого є право знати про наявність позовної заяви, ухвалою суду від 24.04.2023 витребувано у Державної міграційної служби України, Національної соціальної сервісної служби України, Міністерства соціальної політики України, Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування), про реєстрацію у якості внутрішньо переміщених осіб, тощо.

На адресу суду від Державної міграційної служби України надійшов лист, в якому повідомлено, що станом на 24.02.2022 за наявними даними ДМС місце проживання Гєєва Віктора Миколайовича РНОКПП НОМЕР_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/408/23, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

На адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист, в якому повідомлено, що станом на 25 липня 2023 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - ЄІБД ВПО) інформація щодо запитуваної особи відсутня.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що 24.04.2023 судом було здійснено підписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/408/23, зокрема: за електронною адресою позивача: та ектронною адресою відповідача: (вказані електронні пошти зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставки електроного листа (ухвала суду від 28.07.2023 про відкриття провадження у справі) позивачу та відповідачу.

Одночасно, означена ухвала була доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету від 29.07.2023.

Судом встановлено, що згідно із відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) є: АДРЕСА_2 .

Крім того, з наданого до матеріалів справи договору фінансового лізингу у розділу «Реквізити сторін», зокрема, зазначено фактичне місцезнаходження ФОП Гєєва Віктора Миколайовича: АДРЕСА_3 .

Таким чином, останнім відомим місцезнаходженням відповідача є с.Опитне, с.Одрадівка Донецької області, яке відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

За розміщеною на офіційному веб-сайті поштового оператора АТ «Укрпошта» інформацією відділення поштового зв`язку 84571 у с.Опитне, с.Одрадівка Донецької області тимчасово не функціонує.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи №905/408/23 на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу») розміщено відповідне оголошення.

Окрім того, ухвала суду від 28.07.2023 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення складено 14.02.2024 у зв`язку із веденням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст.248 ГПК України, з урахуванням віддаленого режиму роботи суду в умовах воєнного стану.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

В С Т А Н О В И В

29.12.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі- Банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Гєєвим Віктором Миколайовичем (далі- Лізингоодержувач, відповідач) укладено договір фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 (далі - договір), за умовами п.1.1. якого Банк зобов`язується набути у власність у ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» () (далі - Продавець) майно, спеціально придбане у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем Специфікації(-й) (Додаток №1) та умов (далі - майно або предмет лізингу), та передати його у володіння та користування Лізингоодержувачу на визначений строк (строк лізингу), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно та сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором.

Відповідно до п.1.2 Договору строк лізингу - 60 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна Лізингоодержувачу.

Вартість майна за цим Договором становить 452500 грн (чотириста п`ятдесят дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), ПДВ 90500 грн (дев`яносто тисяч п`ятсот гривень нуль копійок), усього 543000грн (п`ятсот сорок три тисячі гривень нуль копійок) (п.2.1. Договору).

Згідно п.2.1.1 договору вартість майна за цим договором складається з:

2.1.1.1 суми авансового платежу Лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 108000 гривень (сто вісім тисяч гривень нуль копійок) та підлягає сплаті протягом 1(один) робочих днів з моменту підписання цього договору;

2.1.1.2 загальної суми лізингових платежів у рахунок викупу переданого в лізінг майна, що сплачується лізингоодержувачем згідно з додатком №2 до цього договору, зокрема: залишок суми вартості переданого Лізингоодержувачу майна у розмірі 432000 грн (чотириста тридцять дві тисячі гривень нуль копійок); вартості оформленого майна в органах державної реєстрації у розмірі 3000 грн (три тисячі нуль копійок).

Відповідно до п.2.2 Договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим Договором і Додатком № 2 до нього, та включають:

2.2.1 разову винагороду за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору:

- у розмірі 0.5 (нуль цілих п`ять десятих) % від суми фінансування (загальної суми лізингових платежів згідно з п.2.1.1.2 цього Договору) на дату укладення цього Договору, що становить 2175 грн (дві тисячі сто сімдесят п`ять гривень нуль копійок) та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1 цього Договору;

2.2.2 щомісячну винагороду за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів за Договором, у розмірі 0,4 (нуль цілих чотири сотих) % від вартості Майна, передбаченої п.2.1 цього Договору, згідно з додатком №2 до цього договору;

2.2.3 винагороду за користування Майном у розмірі 11,00 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25 - число кожного поточного місяця;

2.2.4 платежі в рахунок викупу Майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком № 2 до нього;

2.2.5 інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору та передбачені ним.

Для здійснення Лізингоодержувачем лізингових та інших платежів за цим Договором Банк відкриває рахунок IBAN НОМЕР_3 , отримувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Лізингові платежі підлягають сплаті Лізингоодержувачем на зазначений рахунок, якщо інше прямо не встановлено цим Договором або домовленістю Сторін (пункт 2.3 Договору).

Передача Майна буде здійснюватися за адресою: Україна, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Хабаровського, будинок 4 (пункт 3.1 Договору).

Протягом усього строку цього Договору майно є власністю Банка. Майно переходить у власність Лізингоодержувача після сплати Банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна Лізингоодержувачу (п.4.1. договору).

Цей Договір є належною і достатньою підставою для переходу Майна (його відповідної частини) у власність Лізингоодержувача після сплати на користь Банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором. Укладення додаткових договорів, тощо для переходу Майна у власність Лізингоодержувача не вимагається (пункт 4.2 Договору).

Банк має право вимагати від Лізингоодержувача будь-яку необхідну інформацію (документацію) про фінансове становище Лізингоодержувача та про технічний стан Майна. При цьому, втручання Банком в адміністративну, оперативну, господарську або іншу діяльність Лізингоодержувача не допускається (пункт 6.1.1 Договору).

Банк має відмовитися від Договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Лізингоодержувача та/або вимагати повернення Майна, у тому числі в безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса, у передбачених Договором випадках, стягнути з Лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови (пункт 6.1.3 Договору).

Банк має достроково розірвати цей Договір, вимагати погашення заборгованості, повернення Майна згідно з умовами цього Договору (пункт 6.1.7 Договору).

Лізингоодержувач зобов`язується відповідно до умов цього Договору протягом усього строку лізингу своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації Майна, збереження та підтримання його у справному стані, нести витрати на утримання Майна, пов`язані з його експлуатацією, технічним обслуговуванням, ремонтом і відновленням, в т.ч. не покриті повністю або частково страховими виплатами (пункт 7.2.2. Договору).

Згідно з п.7.2.6 договору Лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, повернути майно банку у випадках, передбачених договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в Додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо такі зміни не погоджені Сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього Договору (пункт 7.2.9 Договору).

Строки позовної давності по вимогах про стягнення лізингових платежів, неустойки (пені, штрафів) за цим Договором встановлюються Сторонами тривалістю 5 (п`ять) років (пункт 8.10 Договору).

Цей Договір може бути достроково розірваний: за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача в наступних випадках, серед яких: невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п.7.2.1-7.2.5, п.7.2.8 цього Договору; повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів; будь-який із випадків - "Подія Дефолту" (пункт 9.1.2 Договору).

У разі настання Події Дефолту Банк направляє Лізингоодержувачу письмове повідомлення про відмову від Договору та його розірвання (Повідомлення про відмову від Договору) з зазначенням конкретної Події Дефолту. У Повідомленні про відмову від Договору зазначаються строки усунення обставин, що зумовили настання Події Дефолту (погашення простроченої заборгованості, вчинення певних дій тощо), а також дата розірвання цього Договору у разі не усунення Лізингоодержувачем Події Дефолту (пункт 9.1.3 Договору).

У разі настання Події Дефолту Лізингоодержувач зобов`язаний доставити Майно за адресою та в строки, визначені Банком у Повідомленні про відмову від Договору, а в разі відсутності такого Повідомлення - самостійно звернутися до Банку за телефоном 3700 або направивши Банку листа на електронну пошту , з метою одержання вказівок від Банка щодо адреси, за якою слід доставити Майно. Факт виконання Лізингоодержувачем зазначеного зобов`язання фіксується шляхом складання відповідного акту, який підписується Сторонами (пункт 9.1.4 Договору).

Не вважається достроковим розірванням цього Договору дострокове погашення Лізингоодержувачем заборгованості згідно з п.7.1.4 цього Договору (пункт 9.4 Договору).

Відповідно до п.10.1 договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за ним. Повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса Банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса Лізингоодержувача: 84571, УКРАЇНА, ОБЛ. ДОНЕЦЬКА, Р-Н.БАХМУТСЬКИЙ, СЕЛ.ОПИТНЕ, ВУЛ. ШКІЛЬКА, Б. 12, КВ.22, електронна пошта: .

Додаток № 1 «Специфікація Майна», Додаток № 2 «Графік лізингових платежів», Додаток № 3 «Тарифи за оформлення документів», Додаток № 4 Акт прийому-передачі Майна, Додаток № 5 Акт прийому Майна на відповідальне зберігання є невід`ємними частинами цього Договору (пункт 10.3 Договору).

Сторони, цим договором засвідчують свою згоду про те, що в порядку ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України ведення документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових договорів до них, договорів про внесення змін до них, та інших документів, Сторонами може здійснюватися як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису, сертифікат на який видано Акредитованим Центром Сертифікації Ключів Банка згідно Свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів Серії СА № 26 та атестату відповідності виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 25.03.2011 року, а також Експертного висновку № 05/1-2057 від 30.05.2011 року (пункт 10.4 Договору).

Цей Договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (пункт 10.5 Договору).

Додатком № 1 до Договору визначено специфікацію майна, а саме: марка, модель та модифікація - марка Трактор Беларус, модель 82.1, виробництво - Імпортне; дані технічного паспорту майна, в серійний номер: заводський номер - Y4R900Z01M1102348, рік виробництва - 2021; вартість майна з урахуванням ПДВ - 540000,00 грн.

Додатком № 2 до Договору визначено «Графік лізингових платежів», відповідно до якого починаючись з 25.12.2021 ФОП Гєєв Віктор Миколайович погодив зобов`язання внесення до 25.11.2026 по 14500 грн в рахунок викупу майна (загальний розмір 435000 грн), та щомісячного (до 25 числа, п.п.2.2.3 договору) по 217,2 грн щомісячної винагороди (загальний розмір 12814,8 грн).

31.12.2021 між представником Банку та Лізингоодержувачем Гєєвим Віктором Миколайовичем шляхом накладення електронного підпису складено акт прийому-передачі майна за Договором фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021. відповідно до якого банк передав, а Лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка -Трактор Беларус, модель - 82,1, виробництво - Імпортне; заводський номер - Y4R900Z01M1102348, рік виробництва - 2021; вартість майна з урахуванням ПДВ - 540000,00 грн. Оформлення майна в органах державної реєстрації - 3000 грн. Адреса місця прийому -передачі: Україна, область Донецька, місто Краматорськ, вулиця Хабаровська, будинок 4.

Позивач вказує, що в порушення умов Договору Лізингоодержувач не здійснював відшкодування вартості майна, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати такою відшкодування. Також, Лізингоодержувач не сплачує винагороду за користування майном, у зв`язку з чим у нього утворилась прострочена заборгованість зі сплати такої винагороди, що підтверджується копією виписки по рахунку.

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до відповідача з листом від 27.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221227/346, в якому повідомило про розірвання договору фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021 з 03.01.2023 у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів. Лист підписано кваліфікованим електронним підписом.

Зазначений лист направлено на вищезазначену електронну пошту відповідача. Однак предмет лізингу відповідачем не повернуто.

Невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу № №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021 в частині сплати лізингових платежів та винагороди, відповідно до Графіку, у зв`язку з чим позивачем розірваного договір в односторонньому порядку, а також невиконання вимоги щодо повернення майна стало підставою для звернення позивача до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Як встановлено судом правовідносини сторін виникли з договору фінансового лізингу.

Відповідно до ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частина 2 статті 806 ЦК України передбачає, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.

За умовами договору фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021 відповідач взяв на себе зобов`язання вносити у погоджені Графіком лізингових платежів (за отриманим відповідно до підписаного акту приймання-передачі Майна) строки лізингові платежі - кошти в рахунок погашення майна разом із щомісячної винагородою за користування майном та щомісячної винагородою за обслуговування операції фінансового лізингу.

У той же час, як вбачається з наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до матеріалів справи Додатку №2 «Графік лізингових платежів» до договору фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021, ФОП Гєєвим Віктором Миколайовичем прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати лізингових платежів в обумовлені строки. Зазначені обовязки останнім не виконано, у зв`язку із чим починаючи з 02.10.2022 допущено прострочення, що підтверджується випискою по рахунку ФОП Гєєвим Віктора Миколайовича.

Так, відповідно до п. 9.1.2 Договір може бути достроково розірваний: за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача в наступних випадках, серед яких: невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п.7.2.1-7.2.5, п.7.2.8 цього Договору; повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів; будь-який із випадків - "Подія Дефолту".

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2022 позивачем направлено лист №Е.65.0.0.0/3-221227/346 на електронну адресу відповідача (вказану останнім у договорі), в якому повідомило про розірвання договору лізингу з 03.01.2023 у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів. та вимагало повернути банку лізингове майно.

Прострочення лізингоодержувачем сплати лізингових платежів більше ніж на 60 днів стало підставою для розірвання договору фінансового лізингу та звернення до відповідача з вимогою про повернення предмету лізингу.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до частини 4 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Частина ж 5 названої статті передбачає, що для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.

У той же час, частина 7 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає, що лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, коли одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, а також збитки, неустойку (штраф, пеню), інші витрати, у тому числі понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

Враховуючи вищенаведене, та те, що матеріалами справи підтверджено порушення ФОП Гєєвим Віктором Миколайовичем взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань із своєчасного внесення лізингових платежів протягом більш ніж 60 календарних днів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» реалізовано передбачене як Договором, так і Законом України «Про фінансовий лізинг», право на розірвання укладеного Договору в односторонньому порядку шляхом надсилання відповідного листа, які згідно із частиною 5 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» вважаються врученими, відтак з 03.01.2023 укладений між сторонами Договір розірвано.

Умовами укладеного Договору передбачено, що розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим Договором і Додатком № 2 до нього, та включають: щомісячну винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору у розмірі 0.5 (нуль цілих п`ять десятих) % від суми фінансування (загальної суми лізингових платежів згідно з п.2.1.1.2 цього Договору) на дату укладення цього Договору, що становить 2175 грн (дві тисячі сто сімдесят п`ять гривень нуль копійок) та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1 цього Договору (п.п.2.2.1); щомісячну винагороду за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору, у розмірі 0,4 (нуль цілих чотири сотих) % від вартості Майна, передбаченої п.2.1 цього Договору, згідно з додатком №2 до цього договору (п.п.2.2.2); винагороду за користування Майном у розмірі 11,00 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25 - число кожного, поточного місяця (п.п.2.2.3); платежі в рахунок викупу Майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком № 2 до нього (п.п.2.2.4); інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору та передбачені ним (п.п.2.2.5).

Позивачем заявлено до стягнення вимоги про стягнення заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування у сумі 48 425,53 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу у сумі 20 304,66 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у сумі 1 303,20 гривень.

З розрахунку ціни позову слідує, що 48 425,53 гривень є сумою несплачених лізингових платежів за період з 02.10.2022 по 03.01.2023; 20 304,66 гривень є заборгованістю за винагородою за користування предметом лізингу за період з 03.01.2022 по 03.01.2024; 1 303,20 гривень є заборгованістю за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу за період з 20.01.2022 по 20.12.2022.

Розділом 7 договору визначені права та обов`язки лізингоодержувача, зокрема, п.7.2.6 договору передбачено, що лізінгоодержувач зобов`язаний, повернути майно банку у випадках, передбачених договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіянні збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору. Також, пунктом 7.2.9 договору передбачено, що Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в Додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо такі зміни не погоджені Сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього Договору.

Судом встановлено, що сума 48 425,53 гривень є заборгованістю з відшкодування вартості предмету лізингу з моменту припинення здійснення платежів до моменту розірвання договору, яка входить до складу (структури) лізингових платежів.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування у сумі 48 425,53 гривень, заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у сумі 20 304,66 гривень, заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у сумі 1 303,20 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктами 3, 7 частини другої статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Відповідач своїм правом дострокового викупу майна не скористався, майно за актом-прийому-передачі не повернув.

Судом встановлено, що лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на розірвання договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Відповідно до п. 6.1.7 Договору лізингу банк має право вимагати повернення майна згідно з умовами договору.

Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу №DO2LFLOGO0OCJ-1 від 29.12.2021 розірвано з 03.01.2023 та позивачем заявлено вимогу відповідача про повернення предмету лізингу, проте відповідачем вказану вимогу не виконано та предмет лізингу не повернуто, у зв`язку з чим спірний предмет є таким, що перебуває у відповідача безпідставно.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, після розірвання договору фінансового лізингу з 03.01.3023, у позивача виникло право вимагати повернення майна (транспортний засіб, а саме: марка - трактор Беларус, модель - 82.1, виробництво - Імпортне; заводський номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021), як безпідставно набутого, у відповідності до вимог частини першої статті 1212 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича про стягнення 70 033,39 гривень та вилучення транспортного засобу - задовольнити.

За змістом п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до відповідача Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича про стягнення 70 033,39 гривень та вилучення транспортного засобу - задовольнити.

Вилучити у Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича ( АДРЕСА_4 ; фактичне мсцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ) транспортний засіб, а саме: марка - трактор Беларус, модель - 82.1, виробництво - Імпортне; заводський номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гєєва Віктора Миколайовича ( АДРЕСА_4 ; фактичне мсцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ) заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування - 48 425,53 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 20 304,66 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 1 303,20 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 9195,50 гривень.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення

Повне рішення складено та підписано 14.02.2024.

Суддя О.О. Кучерява