ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 лютого 2024 року Справа № 903/1273/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 903/1273/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект», м. Львів

до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Камінь-Каширське лісове господарство»

про стягнення 2877211,73 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

21.12.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява від 20.12.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект», в якій позивач просить стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Камінь-Каширське лісове господарство» 2877211,73 грн., з них: 2834642,09 грн. заборгованості з оплати робіт згідно з договором №149/22 на виконання робіт (послуг) із землеустрою від 05.09.2022, 27314,53 грн. збитків, завданих інфляцією, 15255,11 грн. процентів річних.

Ухвалою суду від 25.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області впродовж 5-ти днів з дня одержання цієї ухвали: розрахунку збитків, завданих інфляцією в розмірі 27314,53 грн. (з наведенням механізму нарахування за кожен місяць, враховуючи прострочену відповідачем суму заборгованості) із зазначенням індексу інфляції при нарахуванні; розрахунку 15255,11 грн. процентів річних.

28.12.2023 на електронну адресу та 29.12.2023 через систему Електронний суд до Господарського суду Волинської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків від 27.12.2023.

Суддя Якушева І.О. з 27.12.2023 по 02.01.2024 включно перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 05.01.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.01.2024; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 22.01.2024

19.01.2024 на електронну адресу та 22.01.2024 на поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив № 36/26.6-2024 від 19.01.2024 на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю; підготовче провадження у справі проводити без участі представника позивача; у разі подачі іншою стороною будь-яких клопотань чи заперечень надати строку для подачі відповідних пояснень. Також позивач у відповіді на відзив зазначив, що не заперечує проти переходу до розгляду справи по суті .

В судове засідання 24.01.2024 представники сторін не з`явилися. Ухвалу суду від 05.01.2024 було надіслано до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 24.01.2024 було закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2024.

В судове засідання 14.02.2024 представники сторін не з`явилися. Ухвала суду від 24.01.2024 була надіслана позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, судом 14.02.2024 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

05.09.2022 між Державним підприємством «Камінь-Каширське лісове господарство» як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» як виконавцем було укладено договір №149/22 на виконання робіт (послуг) із землеустрою (а.с.10-12).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору, виконавець зобов`язується виконати замовникові роботи (послуги), зазначені в п.1.2. даного договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи (послуги). Найменування робіт (послуг): виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12376,40 га згідно додатку №2 до цього договору. Виконавець виконує замовникові роботи (послуги), а замовник сплачує за виконані роботи (послуги) за цінами, що визначені у протоколі погодження договірної ціни (дод.№1).

Згідно з пунктом 2.2 договору, ціна договору по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі 9 на місцевості) становить 3094100 грн., в т.ч. 20% ПДВ 515683 грн. 33 коп., по твердих діючих на день підписання договору, розцінках.

Пунктом 3.1 договору узгоджено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі виставленого рахунку-фактури та актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), що підписуються обома сторонами на умовах відтермінування платежу протягом не більше 10 календарних днів.

Пунктом 4.1 договору встановлено строк виконання робіт (послуг): початок - з моменту підписання договору, закінчення до 31.12.2022 року.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 договору, приймання-передача робіт (послуг) за договором оформляється актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який підписується сторонами. По завершенні робіт (послуг) виконавець передає замовнику результати виконаних робіт (послуг) та два примірники акта здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг). Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та передати його виконавцю або направити виконавцю письмові зауваження до роботи (послуги).

В пункті 10.1 договору сторони узгодили, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків - до їх повного завершення.

Протоколом погодження договірної ціни, який є додатком №1 до договору та є його невід`ємною частиною (п. 11.1), сторони підтвердили, що між ними досягнуто згоди про розмір договірної ціни в сумі 3094100 грн., в т.ч. 20% ПДВ 515683 грн. 33 коп. (а.с.13).

Додатком №2 договору, який є також його невід`ємною частиною договору, сторони узгодили перелік документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянках на території Камінь-Каширської ОТГ Волинської області орієнтовною площею 12376,40 га з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства, вартість робіт 3094100 грн., в т.ч. 20% ПДВ 515683 грн. 33 коп. (а.с.14).

30.12.2022 між ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» та ТзОВ «Західземлепроект» підписано додаткову угоду №1 до договору на виконання робіт (послуг) із землеустрою №149/22 від 05.09.2022 (а.с.15). Цією угодою сторони внесли зміни до пунктів 4.1,10.1., а саме:

« 4.1. Строк виконання робіт (послуг): початок - з моменту підписання даної додаткової угоди , закінчення 19 грудня 2023 р.

10.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2023 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання».

04.01.2023 між ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» та ТзОВ «Західземлепроект» підписано додаткову угоду №2 до договору від 05.09.2022 №149/22 на виконання робіт (послуг) із землеустрою (а.с.16).

Цією угодою сторони внесли зміни в договір, а саме: змінили преамбулу договору та виклали її в такій редакції:

«Замовник: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі директора філії «Камінь-Каширське лісове господарство» Корецького Володимира Івановича, що діє на підставі Положення про філію «Камінь-Каширське лісове господарство» та довіреності, виданої Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» 21.12.2022 року (надалі - замовник), з однієї сторони, та виконавець: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» в особі директора Ірзи І. Я., що діє на підставі Статуту ( надалі виконавець) , з другої сторони, іменовані разом - сторони, а кожен окремо - сторона, уклали цей договір про наступне:».

Сторони також внесли зміни в розділ договору «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін».

На виконання умов договору ТзОВ «Західземлепроект» надало послуги з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які розташовані на території Камінь-Каширського району, Волинської області, на загальну суму 2834642,09 грн., що підтверджується копіями актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг): №2 від 09.10.2023 на суму 894 658 грн. 21 коп.; №3 від 02.10.2023 на суму 875 435 грн. 02 коп.; №4 від 03.10.2023 на суму 75 504 грн. 22 коп.; №5 від 03.10.2023 на суму 69 239 грн. 52 коп.; №6 від 03.10.2023 на суму 622 486 грн. 23 коп.; №7 від 04.10.2023 на суму 161 289 грн. 64 коп.; №8 від 04.10.2023 на суму 1 450 грн, 00 коп.; №9 від 04.10.2023 на суму 17 729 грн. 25 коп.; №10 від 05.10.2023 на суму 44 200 грн. 00 коп.; №11 від 05.10.2023 на суму 34 650 грн. 00 коп.; №12 від 06.10.2023 на суму 37 300 грн. 00 коп.; №13 від 06.10.2023 на суму 700 грн. 00 коп.( а.с. 19-30).

Акти здачі-приймання підписані та скріплені печатками сторін.

Станом на час розгляду справи відповідач не оплатив вартість виконаних позивачем робіт, доказів оплати відповідач суду не подав, суми позову не оспорив.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо тверджень відповідача про те, що оплата за договірними зобов`язаннями здійснюється відповідно до договорів та виставлених рахунків - фактур, що підписані обома сторонами та скріплені печатками, згідно сформованого реєстру платежів, який формується щотижнево і подається на погодження до підприємства, але рахунки не були належним чином подані виконавцем, а тому їх не було включено у реєстр платежів, що у свою чергу призвело до відсутності оплати та порушення виконання умов договору.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактури) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19.

Як випливає з умов договору №149/22 від 05.09.2022, додаткових угод до нього, а також як вбачається з актів здачі-приймання виконаних робіт до договору, у них зазначено усі необхідні реквізити, в тому числі, й номер розрахункового рахунку для здійснення оплати отриманих відповідачем послуг, а тому сама лише відсутність виставлених рахунків-фактур не може бути підставою для відмови у позові з огляду на ненастання через це строку оплати наданих послуг.

Помилковим є посилання відповідача на відсутність рахунку-фактури як на доказ оплати за послуги позивачу, оскільки самі лише рахунки-фактури не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з надання послуг, вони не можуть бути єдиними доказами на підтвердження факту реального виконання робіт, а отже як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 2834642 грн. 09 коп. заборгованості.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку виконання зобов`язання з оплати за виконані роботи позивач просить також стягнути з відповідача 27314,53 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 14.10.2023 по 20.12.2023; 15255,11 грн. процентів річних, за цей же період.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок збитків, завданих інфляцією, суд встановив, що розрахунок є арифметично правильними та відповідає вимогам чинного законодавства.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку виконання зобов`язання з оплати за виконані роботи підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 27314,53 грн. збитків, завданих інфляцією за період з 14.10.2023 по 20.12.2023; 15255,11 грн. процентів річних, за період з 14.10.2023 по 20.12.2023.

У відзиві на позов відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, оскільки позивачем не понесенні збитки та не настали будь-які інші негативні наслідки, викликані несвоєчасною оплатою. Окрім цього, позивач зазначає, що ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» є державним підприємством, яке в умовах воєнного стану в першу чергу забезпечує потреби військ, зокрема, лісопродукцією на безкоштовній основі і будь-яке стягнення штрафних санкцій призведе до погіршення фінансового стану.

Клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 50% до задоволення не підлягає.

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм права вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення тощо.

Водночас зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Отримані у період з 03.10.2023 по 09.10.2023 послуги на загальну суму 2834642,09 грн. не були оплачені відповідачем зовсім.

3% річних нараховані у мінімально можливому розмірі нарахування, разом із втратами від інфляції є нарахуваннями, які є співмірні порівняно із сумою основного боргу відповідача.

Загалом нараховані позивачем 27314,53 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 14.10.2023 по 20.12.2023; 15255,11 грн. процентів річних за період з 14.10.2023 по 20.12.2023 є компенсацію позивачу майнових втрат, яких він зазнав внаслідок відсутності здійснення з ним розрахунку впродовж вказаного періоду з боку відповідача.

Щодо посилань відповідача на те, що підприємство є державним та працює в умовах воєнного стану, забезпечує безкоштовно війська лісопродукцією.

Оцінюючи можливість зменшення нарахованих позивачем процентів річних, збитків, завданих інфляцією, суд враховує становище обох сторін у справі, в тому числі й позивача, який у відповіді на відзив зазначає, що ТОВ «Західземлепроект» є суб`єктом господарювання приватного права і без державного фінансування також намагається здійснювати свою господарську діяльність в умовах війни, сплачує податки до державного бюджету та заробітну плату працівникам.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані з оплатою судового збору, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, ) в особі філії «Камінь-Каширське лісове господарство» (вул. Ковельська, 42, м. Камінь-Каширський, Волинська область, 44501, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» (вулиця Героїв УПА,73, м. Львів, 79015, )

- 2834642 грн. 09 коп. заборгованості;

- 27314 грн. 53 коп. збитків, завданих інфляцією;

- 15255 грн. 11 коп. процентів річних;

- 43158 грн. 18 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 19.02.2024.

Суддя І. О. Якушева