ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/1190/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", м.Черкаси, вул.Максима Залізняка,142

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул.Б.Хмельницького,6

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських,19

про визнання договору на обслуговування газових комунікацій укладеним в редакції позивача,

за участю представників сторін:

від позивача: Гранцерт М.О. адвокат, за довіреністю (в режимі ВКЗ),

від відповідача: Ільмухіна Т.Ф. адвокат, за довіреністю (в режимі ВКЗ).

від третьої особи участі не брав.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з вимогами про визнання укладеним договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 05.06.2023 №7 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на умовах Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 05.09.2023 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання 03.10.2023; від 22.09.2023 заяву відповідача про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення; від 03.10.2023 проведення підготовчого засідання відкладено на 08.11.2023 за клопотанням позивача; від 08.11.2023 підготовче засідання відкладено на 20.11.2023 у зв`язку із не допуском адвоката Бєленкової В.В. до участі у справі; від 20.11.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.11.2023 для уточнення та підтвердження повноважень адвоката Гранцерт М.О. головою правління позивача; від 24.11.2023 підготовче засідання відкладено до 20.12.2023 для взаємного опрацювання документів сторонами та подання суду письмових пояснень по суті позову; від 20.12.2024 проведення підготовчого засідання відкладено на 10.01.2024; від 10.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.01.2024; від 23.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засіданні 14.02.2024.

До дня судового засідання від учасників справи надійшли такі документи:

від позивача 1) клопотання від 12.01.2024 (вх.суду №664/24 від 12.01.2024), про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №925/1190/23 до вирішення іншої справи стосовно повноважень НКРЕКП та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/16628/19;

2) письмові пояснення від 12.01.2024 (вх.суду №667/24 від 12.01.2024) на виконання вимог ухвали суду, в яких підтримує вимогу про задоволення позову;

від відповідача письмові пояснення від 19.01.2024 (вх.суду №1091/24 від 19.01.2024), в яких наполягає на тому, що спірний договір не може бути укладений у судовому порядку.

У судовому засіданні здійснено огляд наданих на вимогу суду оригіналів документів - державний Акт 2001 року про прийняття в експлуатацію газопроводу високого тиску смт Цибулів (цукрозавод), які після цього повернуті представнику позивача.

Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечила; направила клопотання про розгляд справи без його участі.

Судом відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання рішенням суду законної сили у справі №640/16628/19 (адміністративна юрисдикція) за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в частині визнання нечинними окремих положень Кодексу ГРМ стосовно договорів на експлуатацію, господарське відання та користування газопроводами. Суд звертає увагу, що предметом спору у справі №925/1190/23 є укладення договору за рішенням суду та наявний переддоговірний спір, що передбачає перевірку судом дотримання процедури направлення сторонами пропозицій та відповідей на пропозиції по укладанню договору. При цьому повноваження НКРЕКП по врегулюванню окремих положень експлуатації газопроводів та ГРМ - не є предметом спору у даній справі.

У судовому засіданні 14.02.2024:

представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити;

представник відповідача позовні вимоги заперечив та просив у їх задоволенні відмовити.

За результатами судового розгляду оголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Позивач АТ "Черкасигаз" як суб`єкт природної монополії, належний до державного сектору економіки, проводить господарську діяльність з розподілу природного газу кінцевим споживачам замкнутою мережею трубопроводів на території міста Черкаси та Черкаської області, за виключенням міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області. Позивачем була отримана Ліцензія НКРЕКП №840 від 29.06.2017.

Позивач експлуатує трубопроводи (газопроводи) на території Черкаської області:

- високого тиску від АГРС м.Монастирище до ГРП цукрового заводу смт. Цибулів ГРПБ м.Монастирище (перша категорія, довжина 15,6 км, діаметр 237 мм). Газопровід введено в експлуатацію в 2001 році та підтверджено відповідним Державним актом (т.1 а.с. 22);

- підвідний від ГРС "Будище" до с.Шевченкове та с.Моринці Звенигородського району (перша категорія, довжина 13,068 км, діаметр 219 мм). Газопровід введено в експлуатацію в 2004 році та підтверджено відповідним Державним актом (т.1 а.с.23-24).

Позивач вважає обов`язковим укладення двостороннього оплатного договору на експлуатацію трубопроводу з власником цього майна, оскільки позивач відповідає за надійну та безпечну експлуатацію газопроводів, підтримання їх у належному стані та розвиток газорозподільної системи.

Свою позицію позивач обґрунтовує і висновками, викладеними в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 31.05.2019 у справі №925/916/17, оскільки свобода сторін в укладенні договору на використання трубопроводів особами приватного права обмежена нормами спеціального законодавства з метою забезпечення суспільного інтересу, яке переважає над загальними нормами цивільного права про свободу договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України).

05.06.2023 відповідачеві був направлений підписаний позивачем примірник оплатного договору №7 на експлуатацію складових газопостачальної системи для підписання в редакції позивача, з додатками (т.1 а.с.6-13, з доказами направлення).

Натомість 03.07.2023 відповідач повідомив позивача про неприйнятність умов договору №7 та направив позивачеві свій примірник безоплатного договору на експлуатацію газорозподільної системи та її об`єктів (не підписаний відповідачем, без номера та дати), з додатками на умовах відповідача (т.1 а.с.15-21).

Ухилення відповідача від підписання (укладання) запропонованого позивачем договору №7 від 05.06.2023 на умовах позивача стали причиною звернення позивача в Господарський суд Черкаської області за захистом порушеного права та відновлення порушеного права у виді визнання спірного договору №7 укладеним в редакції позивача за рішенням суду.

Відповідач вимоги заперечив, позов не визнав та вказав, що даний договір в редакції позивача не є обов`язковим до укладання. Запропоновані позивачем умови в частині оплатності договору є неприйнятними для відповідача. Просить в позові відмовити повністю. Подано письмовий відзив на позов (т.1 а.с.38-47).

Інших доказів в справу не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами, суб`єктами господарювання на ринку послуг України, з присвоєнням коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Позивач та відповідач здійснюють господарську діяльність, яка ліцензується на ринку України з постачання та розподілу газу споживачам.

Відповідач належними доказами підтвердив зупинення для позивача Ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу постанова НКРЕКП від 29.11.2023 №2226 (т.1 а.с.170).

Позивач заявив, що ліцензія не скасована. Зупинення ліцензії не впливає на право суб`єкта на укладення господарського договору.

Взаємовідносини сторін врегульовані положеннями: Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про природні монополії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", Кодексу газорозподільних систем, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Позивач при зверненні із позовом обґрунтовує свої вимоги відповідальністю суб`єкта господарювання за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (також нове будівництво, реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Також вказує на обов`язковість укладення договору на експлуатацію газорозподільної мережі в одному технічному коридорі в межах Черкаської області між суб`єктами господарювання.

Обов`язковість укладення між сторонами договору на експлуатацію газорозподільної мережі позивач обґрунтовує посиланням на приписи глави 1 розділу ІІІ "Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи" Кодексу газорозподільних систем.

05.06.2023 позивач направив на адресу відповідача проект договору №7 на експлуатацію складових газорозподільної системи за формою, викладеною в додатку №3 до Кодексу газорозподільних систем (т.1 а.с.6-13) та отримав 07.07.2023 відповідь про неприйнятність умов запропонованого договору на експлуатацію складових газорозподільної системи із проектом безоплатного договору на умовах відповідача. На думку позивача, відповідач ухиляється від укладання договору та запропонував проект договору, який не відповідає формі договору, викладеній у додатку №3 до Кодексу газорозподільних систем (т.1 а.с.16).

Позивач просить визнати укладеним запропонований ним оплатний договір від 05.06.2023 №7 за рішенням суду з мотивів ухилення відповідача від підписання запропонованого договору на умовах позивача.

Відповідач заперечує застосування примусу у спірних відносинах та вважає, що сторонами не досягнуто згоди по істотних умовах договору, тому договір №7 є неукладеним. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову і з тих мотивів, що у позивача відсутня Ліцензія НКРЕЕКП на розподіл та постачання газу споживачам на території Черкаської області.

Суд зазначає, що попередні договори чи договори про наміри між сторонами даного спору не укладались.

Застосування судом норм права до спірних відносин:

Згідно з Цивільним кодексом України:

ст.638. 1. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною;

ст.639. 1. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 2. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 3. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 4. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення;

ст.640. 1.Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 2.Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. 3.Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення;

ст.641. 1.Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. 2.Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. 3.Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена;

ст.642. 1. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. 2. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. 3. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції;

ст.646. Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію;

ст.647. Договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором;

ст.649. 1. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. 2. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Відповідно до Господарського кодексу України:

ст.181. 1.Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;

ст.184. 1. При укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. 2. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу. 3. Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору;

ст.187. 1. Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. 2. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Суд зауважує, що Кодекс газорозподільних систем не є нормативним документом, а може розцінюватись лише як технічний регламент з експлуатації газових мереж чи газорозподільних систем.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлена відповідачу письмова пропозиція на укладення договору від 05.06.2023 №7, яка останнім не прийнята, договір від 05.06.2023 №7 відповідачем не підписано та запропоновано позивачу новий договір з іншими істотними умовами, який став неприйнятним для позивача.

За таких обставин суд обґрунтовано вважає, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами обставини, які підтверджують прийняття відповідачем умов договору від 05.06.2023 №7 чи протиправність ухилення відповідача від підписання зазначеного договору.

Укладення такого договору не є обов`язковим, що підтверджено письмово регулятором на енергетичному ринку НКРЕЕКП, лист №792/16/7-20 від 20.01.2020 (т.1 а.с.54), тому приписи пункту 2 глави 1 розділу ІІІ "Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи" Кодексу газорозподільних систем не можуть бути застосовані судом в частині обов`язковості укладення між суб`єктами господарювання договору експлуатації газорозподільних мереж.

Суд враховує і відсутність ліцензії у позивача на здійснення спірних видів господарської діяльності на момент розгляду спору в суді.

Спірний договір від 05.06.2023 №7 є неукладеним, тобто сторони не досягли згоди по його істотних умовах.

Спір в частині не укладення іншого договору (від 03.07.2023) між сторонами відсутній.

Враховуючи викладене, у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" відсутнє право на визнання договору від 05.06.2023 №7 на обслуговування газових комунікацій укладеним з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в редакції позивача - за рішенням суду. Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.13, ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів положення ч.1 ст.86 ГПК України.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Суд не розглядає питання стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача з мотивів відсутності оригіналів первинних доказів понесення таких витрат та суми таких витрат.

Керуючись ст.ст.129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України Господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (м.Черкаси, вул.Максима Залізняка,142, ) до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ, вул.Б.Хмельницького,6, ) за участю у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (м.Київ, вул.Сім`ї Бродських,19, ) про визнання договору на обслуговування газових комунікацій укладеним в редакції позивача відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 16.02.2024.

Суддя Г.М.Скиба