РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2024Справа № 910/14074/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 22184598,87 грн.

за участі представників:

від позивача: Прохоренко М.М.

від відповідача: Остапенко С.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25.07.2019 № 0156-09021 основного боргу в сумі 25427704,57 грн., трьох процентів річних у розмірі 105577,55 грн., 7 % штрафу в сумі 1009419,25 грн. та пені в розмірі 1619575 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 22069524,53 грн. основного боргу, 105577,55 грн. трьох процентів річних, 9496,79 грн. пені, 332768,98 грн. судового збору, а також повернути з державного бюджету переплачену суму судового збору в розмірі 89665,17 грн.

08.11.2023, 06.12.2023, 08.01.2024 від відповідача та 09.01.2024 від позивача через «Електронний суд» надійшли клопотання про закриття провадження у справі в частині основного боргу в сумі 25427704,57 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач звернув увагу, що в 2019-2020 роках сплачував постачальникам виробленої електричної енергії з альтернативних джерел за послуги щодо забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел в більшому розмірі, ніж встановлено тарифом, за рахунок власних коштів по мірі фінансової можливості. Разом із цим відповідач зауважив, що строк оплати за послуги за період з вересень-грудень 2022 року не настав. Крім того, у зв`язку з дією постанов НКРЕКП від 26.04.2022 № 396, від 30.01.2023 № 153, позивачем неправильно розрахована пеня, штраф та три проценти річних.

У відповіді на відзив позивач зауважив на необхідності врахування постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, у зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відтак, згідно з заявою про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача 22069524,53 грн. основної заборгованості (унаслідок сплати відповідачем частини основної заборгованості в сумі 3358180,04 грн.), 105577,55 грн. трьох процентів річних та 9496,79 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 провадження у справі № 910/14074/23 у частині позовних вимог про стягнення 22069524,53 грн. основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником, укладено договір № 0156-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого, для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат відповідач, за договором постачальник послуг, на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає позивачу, за договором замовнику, послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Позивач сплачує відповідачу вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідача.

Відповідно до пункту 3.1 договору відповідач зобов`язаний: здійснювати розрахунок вартості послуги, виходячи із фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до Порядку; затверджувати вартість послуги у регулятора відповідно до глав 11 та 12 Порядку; на запит позивача надавати розрахунок вартості послуги, проведений у розрахунковому періоді, та первинну документацію, на підставі якої його проведено; повідомляти позивача про обставини, що зумовили проведення перерахунку вартості послуги, передбаченого пунктом 2.1 глави 2 цього договору.

Згідно із пунктами 13.2-13.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, протягом перших семи робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП, протягом трьох робочих днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони. Протягом двох робочих днів після отримання від ОСП акта приймання-передачі, підписаного з його сторони, ПУП надає Регулятору вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел для затвердження. Протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

Відповідно до пункту 13.5 Порядку сторони корегують акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел після проведення розрахунків обсягів урегулювання у разі надходження оновлених даних від учасників ринку. Після підписання ОСП корегованого акта ПУП надає Регулятору кореговану вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел для затвердження.

Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат гарантованого покупця на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною гарантований покупець надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Така послуга надається гарантованим покупцем протягом строку дії "зеленого" тарифу та строку дії підтримки виробників, які за результатами аукціону набули право на таку підтримку, відповідно до типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, форма якого затверджується Регулятором.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною 2 статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини 6, 7 статті 276 ГК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до постанов НКРЕКП затверджені розміри вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг, серед інших, позивачем, за періоди грудень 2019 року, січень-березень, листопад 2020 року, липень-серпень 2021 року, березень-грудень 2022 року, лютий-червень 2023 року, а саме: постанова від 28.01.2020 № 259 (грудень 2019 року) - 105 372,61 грн (з 22.07.2020 - 106 642,06 грн); постанова від 25.02.2020 № 485 (січень 2020 року) - 90 935,21 грн; постанова від 25.03.2020 № 727 (лютий 2020 року) - 494 505,21 грн; постанова від 22.04.2020 № 864 (березень 2020 року) - 1 245 946,10 грн; постанова від 23.12.2020 № 2683 (листопад 2020 року) - 144 093,05 грн; постанова від 25.08.2021 №1443 (липень 2021 року) -4 547 608,48 грн; постанова від 22.09.2021 № 1600 (серпень 2021 року) - 3 284 020,73 грн; постанова від 13.05.2022 № 487 (березень 2022 року) - 1 712 797,05 грн; постанова від 31.05.2022 № 559 (квітень 2022 року) - 1 788 706,09 грн; постанова від 28.06.2022 № 652 (травень 2022 року) - 3 809 240,98 грн; постанова від 26.07.2022 № 820 (червень 2022 року) - 4 414 655,03 грн; постанова від 30.08.2022 № 1053 (липень 2022 року) - 3 604 996,25 грн; постанова від 30.09.2022 № 1239 (серпень 2022 року) - 2 691 243,29 грн; постанова від 25.10.2022 № 1354 (вересень 2022 року) - 1 095 018,26 грн; постанова від 10.01.2023 № 55 (жовтень 2022 року) - 1 558 014,63 грн; постанова від 10.01.2023 № 56 (листопад 2022 року) - 257 205,68 грн; постанова від 31.01.2023 № 208 (грудень 2022 року) - 140 858,67 грн; постанова від 22.03.2023 № 522 (лютий 2023 року) - 1 261 804,84 грн; постанова від 25.04.2023 № 761 (березень 2023 року) - 2 385 598,61 грн; постанова від 23.05.2023 № 958 (квітень 2023 року) - 3 257 746,21 грн; постанова від 28.06.2023 № 1177 (травень 2023 року) - 6 363 595,19 грн; постанова від 25.07.2023 № 1383 (червень 2023 року) - 5 368 133,93 грн.

Так, звернувшись із даним позовом до суду, позивач наголосив, що за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 25427704,57 грн. за червень 2022 року - 2 980 304,59 грн.; за липень 2022 року - 2887710,22 грн.; за серпень 2022 року - 1991131,79 грн., за вересень 2022 року -693283,25 грн., за жовтень 2022 року - 1163063,47 грн., за листопад 2022 року- 308646,82 грн., за грудень 2022 року - 107129,66 грн., за лютий 2023 року - 377875,45 грн., за квітень 2023 року - 975985,17 грн., за травень 2023 року - 7615470,29 грн., за червень 2023 року - 6441760,72 грн.

Натомість, під час розгляду справи відповідачем сплачено суму основного боргу (з урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог) у розмірі 22069524,53 грн.

Так, із долучених відповідачем копій платіжних інструкцій слідує, що відповідачем сплачено під час розгляду справи грошові кошти в рахунок повної оплати послуг за червень-грудень 2022 року, квітень-червень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 провадження у справі № 910/14074/23 у частині позовних вимог про стягнення 22069524,53 грн. основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Судом прийняті до уваги зауваження відповідача про те, що строк оплати за надані послуги за період вересень-грудень 2022 року не настав на час звернення позивача з даним позовом до суду, відтак у задоволенні відповідної частини позовних вимог слід відмовити, а не закривати провадження у справі. При цьому, відповідач просив урахувати постанову НКРЕКП від 30.01.2023 № 153, в якій наведений строк для повної оплати ПУП вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Постановою НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 квітня 2022 року № 396 «Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану» (зі змінами). З метою врегулювання питань, які виникають у зв`язку із пунктом 1 цієї постанови оператору системи передачі забезпечити повну оплату ПУП вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у 2022 році, зокрема, за вересень - до 20 вересня 2023 року; за жовтень - до 20 жовтня 2023 року; за листопад - до 20 листопада 2023 року; за грудень - до 20 грудня 2023 року.

Отже, постанова НКРЕКП від 30.01.2023 № 153 встановлює оператору системи передачі строки для забезпечення саме повної оплати ПУП вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Разом із цим, як слідує з пункту 13.4 Порядку № 641 (у редакції, чинній станом на вересень 2022 року), протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

Так, постановами НКРЕКП затверджені розміри вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг, серед інших, позивачем, зокрема, від 25.10.2022 № 1354 (вересень 2022 року) - 1 095 018,26 грн. без ПДВ; постанова від 10.01.2023 № 55 (жовтень 2022 року) - 1 558 014,63 грн. без ПДВ; постанова від 10.01.2023 № 56 (листопад 2022 року) - 257 205,68 грн. без ПДВ; постанова від 31.01.2023 № 208 (грудень 2022 року) - 140 858,67 грн. без ПДВ.

Із розрахунку заборгованості слідує, що позивач просив стягнути з відповідача саме затверджений постановами НКРЕКП розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (із ПДВ), з прийняття якими пункт 13.4 Порядку № 641 пов`язує строк оплати послуг.

Таким чином, погашення відповідачем заборгованості за надані послуги за період вересень-грудень 2022 року здійснено після настання строку для оплати, встановленого постановами НКРЕКП від 25.10.2022 № 1354, від 10.01.2023 № 55, від 10.01.2023 № 56, від 31.01.2023 № 208.

Закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

У зв`язку з наведеним, оскільки станом на момент відкриття провадження у справі за відповідачем існувала заборгованість, зокрема, за надані послуги за період вересень-грудень 2022 року, що погашена відповідачем після відкриття провадження у справі, суд у відповідній частині провадження в справі закрив.

Одночасно, позивач наголошував, що відповідачем несвоєчасно внесена оплата за надані послуги за періоди грудень 2019 року, січень-березень, листопад 2020 року, липень-серпень 2021 року, березень-грудень 2022 року, лютий-червень 2023 року.

За змістом частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 4.3 договору передбачено, що в разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, визначених у порядку, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Судом прийнято до уваги, що три проценти річних нараховані позивачем на суми несвоєчасної внесеної оплати за надані послуги за період грудень 2019 року - березень 2020 року, листопад 2020 року, липень-серпень 2021 року, березень-серпень 2022 року, лютий-червень 2023 року.

Також, позивачем нарахована пеня на суми несвоєчасної внесеної оплати за надані послуги за період грудень 2019 року - березень 2020 року, листопад 2020 року, липень-серпень 2021 року.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених позивачем до стягнення трьох процентів річних у сумі 105577,55 грн. та 9496,79 грн. пені, суд дійшов висновку, що відповідний розрахунок є правильним та відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд зауважує наступне.

На обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що джерелом покриття витрат відповідача на виконання спеціальних обов`язків є тариф на послуги з передачі електричної енергії, та інше джерело покриття не передбачено. Разом із цим, несвоєчасна оплата учасниками ринку коштів за договором про надання послуг з передачі зумовлює накопичення заборгованості ОСП перед ПУП за надання останнім послуги в рамках виконання ПСО. Також відповідач послався на численні пошкодження об`єктів енергетичної системи внаслідок бойових дій, що вимагає додаткових витрат відповідача. При цьому, відстрочення виконання рішення суду не спричинить збитки позивачу.

Згідно з частиною першою статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частини 4 статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи зі змісту статті 331 ГПК України, відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому, такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання відстрочення виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Однак, наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення не є тими виключними обставинами, які давали би підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Суд зауважує, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Ураховуючи викладене, дотримуючись балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в частині позовних вимог, провадження по яким закрито, покладаються на відповідача згідно з частиною 9 статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 126Б; ідентифікаційний код 41823846) 105577 (сто п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 55 коп. трьох процентів річних, 9496 (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 79 коп. пені, 332768 (триста тридцять дві тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 98 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано: 21.02.2024 року.

Суддя К.В. Полякова