РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2024Справа № 910/18210/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 4869,94 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС через підсистему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 4869,94 грн. - нараховану плату за користування вагонами під час комендантської години.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно нарахував позивачу плату за користування вагонами під час комендантської години, у зв`язку із затримкою рухомого складу та безпідставно списав з особового рахунку ПАТ вищезазначену суму коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної зави.

18.12.2023 у встановлений судом строк через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/18210/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.01.2024 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Акціонерне товариство «Українська залізниця» проти позову заперечувало, посилаючись на те, що у листопаді 2022 року на станцію Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Південно-Західна залізниця» для здійснення вантажних операцій прибули завантажені власні вагони одержувачу ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС. Оскільки одержувач по станції Трипілля-Дніпровське немає власних вантажних фронтів, вантажні операції з вагонами проводилися на під`їзній колії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія згідно Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії за умовами якого оплата платежів за користування вагонами здійснюється власником під`їзної колії. Після повідомлення одержувача про прибуття вантажів у вагонах на станцію, останні затримувалися на коліях станції через зайнятість вантажних фронтів та дію комендантської години, що засвідчено актами загальної форми ГУ-23. Надалі, згідно складених пам`яток про подавання і про забирання вагонів форми ГУ-45 вагони знаходилися під вантажними операціями на під`їзній колії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія. Станцією Трипілля-Дніпровське на підставі складених актів загальної форми ГУ-23 та пам`яток форми ГУ-45 сформовано відомості плати форми ГУ- 46 № 26111448, 26111451, 26111452, 30111476 із нарахуванням плати за користування вагонами, яка стягнута з особового рахунку ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія (код платника - 8123627) у загальній сумі 9192,48 грн (в т. ч. ПДВ - 1 532,08). Зазначивши, що запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, не є підставою для виключення такого часу дії та не врахування часу користування вагоном.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» «Трипільська теплова електрична станція» (замовник) шляхом обміну заявою №32-00131334/2020-001 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомленням було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці по слуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Трипільській ТЕС, як вантажовласнику з великими обсягами перевезень присвоєно код відправника/одержувача 3371 та відкрито особовий рахунок платника 8258936.

У зв`язку з відсутністю у Трипільської ТЕС власних під`їзних колій доставлений залізницею вантаж поставляється під вивантаження Трипільською філією Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (далі Виконавець, МППЗТ), з яким ПАТ «Центренерго» (далі Позивач, Замовник) було укладено договір № 16/22 від 01 червня 2022 р.

Відповідно до п.2.1 Договору при виконанні умов Договору Сторони зобов`язані дотримуватися вимог нормативних актів з безпеки руху та охорони праці, пожежної й екологічної безпеки, Статуту залізниць України, Збірника «Правил перевезення вантажів залізничним транспортом» а також інших нормативних актів у частині, що стосуються предмету й умов цього Договору.

Згідно п.2.3 Договору час користування вагонами, які прибули на адресу Замовника, обчислюється з моменту їх приймання від залізниці до моменту їх передачі залізниці. Час користування вагоном (вагонами) зазначається в Відомості плати за користування вагонами (далі Відомість ГУ-46) затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.11.08 №1454. Нарахування плати за користування вагонами проводиться залізницею по ставках, які вказані в розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Тарифного керівництва №1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.09), з урахуванням діючих коефіцієнтів, які вводяться наказом Міністерства Інфраструктури України. Нарахування плати за користування вагонами власності АТ «Укрзалізниця» проводиться залізницею у відповідності до умов договору «Про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом» укладеного між АТ «Укрзалізниця» та Замовником. Замовник на підставі розділу 12 Збірника «Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України» частина 1 проводить розрахунки плати за користування вагонами через Виконавця.

Відповідно до п.2.4 Договору з метою недопущення наднормативного простою вагонів Замовник повинен погоджувати з вантажовідправниками (відправник) одночасне відправлення на його адресу такої кількості вагонів, яка не перевищує максимальної добової переробної спроможності вантажного фронту. При надходженні на адресу Замовника вагонів з вантажами в кількості, що перевищує місткість вантажного фронту, Замовник несе відповідальність за затримку вагонів по Актах затримки форми ГУ-23а та Актах загальної форми ГУ-23, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №344, в розмірах, які встановлені Збірником тарифів з урахуванням коефіцієнтів, які діють на час нарахування плати за користування вагонами.

У разі затримки вагонів на станції призначення або на підходах до станції призначеннях з залежних від Замовника або вантажовідправника (відправника) причин і нарахуванні залізницею плати за користування вагонами, Виконавець виставляє нараховану залізницею плату за користування вагонами на Замовника. У випадку виникнення спорів щодо правомірності нарахування залізницею плати за користування вагонами Замовник проводить Виконавцю плату за користування вагонами, нараховану залізницею та самостійно звертається до залізниці для вирішення даного спору в претензійно-позовному порядку, який передбачений законодавством України.

Відповідно до п.5.1 Договору вартість послуг встановлюється у відповідності з вимогами Закону України «Про ціни і ціноутворення» та відображається в Додатку №1 «Протокол погодження договірних цін/тарифів», який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.5.2 здійснюється нарахування ПДВ на суми оплати по цьому Договору.

Відповідно до п.5.5 Договору крім сплати вартості Послуг Замовник відшкодовує Виконавцю плату за користування вагонами парку залізниць України та парку залізниць інших держав, які надійшли на адресу Замовника, в сумі, нарахованій залізницею на Виконавця.

За умовами п.6.1 договору облік наданих послуг здійснюється виконавцем у «Відомостях плати за надані послуги», які складаються виконавцем на підставі «Відомостей плати за користування вагонами» форми ГУ-46 (станції Трипілля-Дніпровське), Актів форми ГУ-23, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, натурних листів, які надаються Залізницею, Актів загальної форми, Пам`яток та фактично виконаної роботи виконавцем.

«Відомості плати за надані послуги» оформляються після повернення всієї групи вагонів з вантажного фронту замовника в день передачі вагонів Залізниці. «Відомості плати за надані послуги» оформляються один раз на п`ять днів (п.6.2 договору).

Даний договір згідно п.11.7 набуває чинності з 01.06.2022 і діє до 31.12.2022 включно.

Сторонами у справі 14.12.2022 укладено додаткову угоду №2 до договору №16/22 від 01.06.2022, за умовами якої у відповідності до пункту 11.6 договору пункт 11.7 договору викладено в новій редакції:

«Договір укладено сторонами на термін з 01.06.2022 по 31.03.2023 (включно). У всіх випадках цей договір діє до здійснення всіх розрахунків за надані послуги. Кожна із сторін вправі в односторонньому порядку відмовитись від договору до закінчення строку його дії шляхом направлення письмового повідомлення про розірвання договору іншій стороні не менше ніж за тридцять календарних днів до дати розірвання. За згодою сторін може бути пролонгований, про що сторони повинні укласти додаткову угоду».

23 та 25 листопада 2022 року на станцію Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Південно-Західна залізниця» позивачу для здійснення вантажних операцій прибули власні вагони №№ 56119712, 63893572, 57578379, 55074827, 57575821, 56108616, 57575862, 63616510, 52373503, 64057425, 68381847, 53544342, 63716963, 63868723, 64021470, 56673767, 68389402, 55635239, 55635650, 53635288, 63619415, 63619365, 60941846.

Після повідомлення одержувача про прибуття вантажів у вагонах на станцію, вагони №№ 56119712,63893572, 57578379, 55074827, 57575821, 56108616, 57575862, 63616510, 52373503, 64057425, 68381847, 53544342,63716963, 63868723, 64021470, 56673767, 68389402, 55635239, 55635650, 53635288, 63619415, 63619365, 60941846 затримувалися на коліях станції через зайнятість вантажних фронтів та дію комендантської години, що засвідчено актами загальної форми ГУ-23 від 28.11.2022.

Вищезазначені вагони прибували на станцію призначення Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Південно-Західна залізниця» були затримані в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, що засвідчено актами загальної форми ГУ-23.

Надалі, згідно складених пам`яток про подавання і про забирання вагонів форми ГУ-45 вагони знаходилися під вантажними операціями на під`їзній колії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія.

За фактом затримки вагонів станцією Трипілля-Дніпровське на підставі складених актів загальної форми ГУ-23 та пам`яток форми ГУ-45 були складені та надіслані позивачу відомість плати за користування вагонами форми ГУ- 46 № 26111448, №26111451, 26111452, 30111476, відповідно до яких позивачу нарахована плата за користування вагонами у загальній сумі 9 192,48 грн (в т. ч. ПДВ - 1 532,08).

Враховуючи, що одержувач по станції Трипілля-Дніпровське не має власних вантажних фронтів, вантажні операції з вагонами проводилися на під`їзній колії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія згідно Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, за умовами якого оплата платежів за користування вагонами здійснюється власником під`їзної колії.

З долученого позивачем переліку № 20224126 від 26.11.2022, №20221130 від 30.11.2022 вбачається, що з особового рахунку ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Трипільська філія (код платника - 8123627) було списано в повному обсязі плату за користування вагонами у загальній сумі 9 192,48 грн (в т. ч. ПДВ - 1 532,08).

За твердженням позовної заяви, у зв`язку з введенням комендантської години, повітряними тривогами та світломаскування у темну пору вагони №№ 56119712,63893572, 57578379, 55074827, 57575821, 56108616, 57575862, 63616510 повернуті о 7 годині 26.11.2022, вагони №№52373503, 64057425, 68381847, 53544342,63716963, 63868723, 64021470, 56673767, 68389402 - о 12 годині 26.11.2022, вагон №55635239 - о 13 годині 30 хвилин 26.11.2022, вагони №№55635650, 53635288, 63619415, 63619365, 60941846 - о 21 годині 29.11.2022.

Як вказує у позовній заяві позивач, при здійсненні розрахунку Залізницею не було враховано тривалість комендантської години, що тривала щодоби з 00:00 год. до 07:00 год.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач здійснив власний розрахунок та звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача нараховану плату за користування вагонами під час комендантської години у розмірі 4 869,94 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), вказано, що цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі статті 5 Статуту наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 були затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб.

Згідно зі статтею 6 Статуту вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 46 Статуту встановлено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом затримки вагонів працівниками станції Трипілля-Дніпровське складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23.

Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану України (далі - Перелік) введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Визначені у Переліку обставини передбачають звільнення замовників послуг від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами виключно при знаходженні на станційних коліях. Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до вимог Правил, з урахуванням зазначених вище обставин, які є підставою для звільнення від цієї плати.

Час знаходження вагонів на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях.

Згідно з пунктом 4 Правил користування: час передавання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Вагони, що передані залізницею Замовнику за пам`яткою форми ГУ-45 на під`їзні колії для проведення там вантажних операцій, є такими, що перебувають у безпосередньому розпорядженні Замовника до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання.

Таким чином, відсутні підстави для виключення часу дії повітряної тривоги та комендантської години із загального часу знаходження вагонів під вантажними операціями на під`їзних коліях підприємства. Також немає підстав для не сплати вантажовласниками плати за користування вагонами, які були подані та знаходяться під вантажними операціями на під`їзних коліях підприємств.

Виходячи з наведеного вище, підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами під час дії воєнного стану в Україні є лише виняткові випадки, наведені у Переліку, затвердженому рішенням правління АТ «Укрзалізниця». В інших випадках нарахування плати за користування вагонами здійснюється відповідно до чинних нормативно-правових актів.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, відповідно до пункту 2 яких за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами).

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера) (пункт 5 Правил користування вагонами).

Відповідно до пункту 6 Правил користування вагонами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до пункту 13 Правил користування вагонами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами).

Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені пунктом 16 Розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці; час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі «Примітки» відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Виходячи з положень пункту 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання у вагонах у разі затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується акт загальної форми.

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним пунктом 2 Розділу III Збірні тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Мінтрансзв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Тарифного керівництва № 1 передбачено окремі ставки збору: при зберігання вантажів у вагонах - 4,0 грн. за одну тонну; за зберігання рухового складу на своїх осях - 5,9 грн. за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

Приписами пункту 4 Правил №113 встановлено, що Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Відповідно до пункту 5.1 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» від 29.05.2002 №04-5/601, на яке посилаються сторони, облік використання коштів з особового рахунку ведеться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (якщо вони не були включені у відомості плати за користування вагонами і контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і платника. Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму. Однак, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Згідно з пунктом 2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо зі станціями, які нараховували платежі, і розрахунковим підрозділом, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Отже, наведеними вище нормами передбачено обов`язок відповідача надати на узгодження позивачеві відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, а у випадку висловлення заперечення - заборону одностороннього списання коштів та необхідність вирішення такого питання в претензійно-позовному порядку.

Однак, відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як на підставу для звільнення від плати за користування вагонами під час комендантської години, позивач посилався лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 та яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже, лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

При цьому, правове регулювання впровадження комендантської години здійснюється на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 "Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженні свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».

Під час комендантської години запроваджуються певні заборони та обмеження, зокрема, перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, пересування на транспортних засобах тощо.

Позивачем, в свою чергу не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що під час комендантської години робота залізничної станції Трипілля-Дніпровське, припинялась на період дії комендантської години, що у свою чергу унеможливлювало своєчасне забирання вагонів.

Позивачем у позовній заяві не обґрунтовано, який вплив на виробничий процес сторін має комендантська година, якщо це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях.

За таких обставин, позивач не довів того, що затримка вагонів на під`їзних коліях під час комендантської години відбулась з причин, які від нього, як від одержувача, не залежать. Інший підхід (звільнення від плати за користування вагонами, яка є зобов`язанням, а не санкцією) завдав би збитки, від дій якого не залежали ані строк, ані причини затримки вагонів.

При цьому суд враховує, що правомірність стягнення плати за користування вагонами після введення воєнного стану, у тому числі й у період комендантської години, підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.06.2023 у справі №904/3141/22, від 20.06.2023 у справі № 904/2442/22, від 17.05.2023 у справі №904/2252/22, від 07.07.2023 у справі №916/2613/22, від 13.09.2023 у справі №908/1464/22.

Оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та вірогідних в розумінні статей 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України доказів із обґрунтуванням відсутності у Залізниці права на одностороннє списання спірних коштів, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.02.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА