РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2024Справа №910/9079/20

За позовомАкціонерного товариства "Укргазвидобування"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект"
простягнення 4 989 600,00 грн
Суддя Бойко Р.В
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Заболотний А.М.
від відповідача:Гурез І.О., Погребний Є.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2020 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" про стягнення 4 989 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Укргазвидобування" вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" робіт за Договором будівельного підряду №2.КБ/2017 від 07.09.2017, побудований відповідачем об`єкт - установка адсорбційної осушки газу працює неналежним чином та не підлягає промисловій експлуатації, тому позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" передбачений п. 8.4 вказаного договору штраф за неякісне виконання робіт у розмірі 4 989 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 30.06.2020) відкрито провадження у справі №910/9079/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору; призначено підготовче засідання.

Під час розгляду справи №910/9079/20 підготовчі та судові засідання неодноразово відкладались, в них оголошувалась перерва; сторонами надавались суду складені на їх замовлення висновки, звіти, консультаційні висновки експертів, спеціалістів; ухвалами суду задовольнялись клопотання сторін про долучення до матеріалів справи додаткових доказів; призначались судові експертизи, а провадження у справі №910/9079/20 на час проведення відповідних експертиз зупинялось; розглядались клопотання судових експертів; заслуховувались в засіданні відповіді судових експертів на питання, що стосуються проведеної ними судової експертизи; допитувались свідки; встановлювались строки для подання додаткових доказів та відповідно долучались подані сторонами додаткові докази до матеріалів справи, що відображено як в протоколах засідань по справі, так і у відповідних ухвалах Господарського суду міста Києва.

З огляду на наявні в матеріалах справи заяви по суті спору, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наступними обставинами:

- спроектована та побудована відповідачем згідно Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017 установка адсорбції осушки газу на УКПГ Левенцівського ГКР не введена в експлуатацію, оскільки не працює належним чином та фактично не підлягає промисловій експлуатації;

- призначення даного об`єкту - забезпечення якості природного газу, що подається в магістральний газопровід відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Всі технічні параметри будівництва (вихідні дані) були визначені та узгоджені у Завданні на проектування, в той час як відповідач самостійно розробив робочий проект об`єкта та на підставі нього побудував об`єкт;

- оскільки роботи за Договором №2.КБ/2017 від 07.09.2017 виконувались та приймалися поетапно у позивача була відсутня можливість здійснити перевірку якості виконаних робіт (відповідність параметрів роботи об`єкту вимогам спірного договору) без проведення випробувань;

- неякісність виконаних відповідачем робіт полягає в невідповідності об`єкта вимогам, встановленим у п.п. 17-18 Додатку №2 до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017, а саме: не досягненні параметрів точки роси товарного газу після здійснення його підготовки за допомогою об`єкта (установки осушки газу). Робота установки осушки газу нестабільна, об`єкт не може перейти в автоматичний режим, параметри товарного газу, підготовленого за допомогою об`єкту, не відповідають нормативно встановленим та узгодженим сторонами у договорі. Незважаючи на подання до установки газу в обсязі 40-50% від проектної потужності, установка не забезпечує необхідну температурну точку роси по волозі протягом всього циклю адсорбції;

- зважаючи на непридатність результату робіт за Договором №2.КБ/2017 від 07.09.2017 вцілому, відповідачу було нараховано на підставі п. 8.4 вказаного договору штраф у розмірі 4 989 600,00 грн;

- підрядник відповідає не лише за недоліки, які виявлені у ході будівництва, а й за недоліки, виявлені в процесі експлуатації об`єкта будівництва;

- при перевірці ефективності роботи змонтованого обладнання було встановлено невідповідність всього об`єкта вцілому, а не якогось певного етапу робіт. Об`єкт в експлуатацію не введено, а відповідач не може встановити причини, що призвели до неякісного виконання робіт;

- в процесі проведення закупівлі робіт "Облаштування Левенцівського ГКР. Встановлення установки адсорбційної осушки газу на УКПГ Левенцівського ГКР" відповідач мав змогу провести всі необхідні додаткові запити для найбільш точного уявлення про умови реалізації договору, проте вважав достатніми дані, наведені у технічних умовах до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017, однак спроектований та побудований відповідачем об`єкт не готовий до промислової експлуатації;

- відповідач відмовляється від підписання актів про виявлення недоліків;

- збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу, що подається на вихід збудованої установки осушки газу, не може впливати на якість роботи установки в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси вологи. Збільшення відсотку важких вуглеводнів може вплинути лише на зменшення тривалості отримання нормованих значень температури точки роси вуглеводнів у вихідному колекторі установки осушки газу;

- відповідач самостійно вирішив змінити адсорбент, без повідомлення про це позивача, чим порушив п. 29 Додатку №2 до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017;

- у зв`язку з недотриманням параметрів якості природного газу (невідповідності температури точки роси за вологою та точки роси за вуглеводнями) по точці входу УКПГ Левенцівська ГКР оператором газотранспортної системи за період з вересня 2019 року по вересень 2020 року було донараховано позивачу плату у розмірі 503 145,88 грн;

- з 22.09.2020 відбулась зупинка установки осушки газу з причин не здійсненням автоматичного запуску газового підігрівача масла, не здійсненням автоматичного запуску циркуляційного насоса масла, відображення на моніторі та мнемосхемі установки при непрацюючому обладнанні інформації про справність обладнання, та по даний час установка на УКПГ Левенцівського ГКР не працює;

- адсорбент-цеоліт, який фактично використовується в установці осушки газу УКПГ Левенцівського ГКР, за своїм хімічним складом в значній мірі відрізняється від передбаченого проектом цеоліту;

- збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу в межах фактично визначених значень, що подається на вхід збудованої на УКПГ Левенцівського ГКР установки осушки газу, на якість роботи установки в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси вологи не впливає;

- оскільки адсорбція важких вуглеводнів адсорбентом не відбувається, збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу, що подається на вхід збудованої на УКПГ Левенцівського ГКР установки осушки газу, негативно впливає на якість роботи установки в частині забезпечення нормативних значень температури точки роси вуглеводнів;

- експерти дійшли однакових висновків про те, що використаний відповідачем адсорбент NAX виробництва ARKEMA марки Х13 SILIPORTE з фракцією 2,5-5 мм (хімічний склад Na2O-AI2O3-(203)SiO2-6.0H2O) не забезпечує вилучення важких вуглеводнів С6 і вище, як це передбачено проектом ОКР 34-3344-004-ТР - розрахунку технологічних параметрів УОГ Левенцівського ГРК, і взагалі не призначений для забезпечення нормованих значень температури точки роси вуглеводнів.

Заперечення відповідача зводяться до наступного:

- розроблений відповідачем робочий проект установки адсорбційної осушки газу на УКПГ Левенцівського ГКР позивач затвердив наказом №448 від 12.07.2018, після чого такий проект пройшов погодження в державній експертній організації;

- у експертному звіті Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІПРОЕКТКОНСТРУКЦІЯ" №2249/е/18 від 05.09.2018 міститься висновок, що проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності, довговічності будівель та споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, охорони праці, пожежної, техногенної безпеки, енергозбереження, санітарного та епідеміологічного благополуччя, екології, кошторисної частини проекту будівництва;

- позивачем за актом здачі-приймання виконаних робіт від 25.09.2018 прийнято виконані відповідачем проектно-вишукувальні та додаткові роботи з розробки проекту "Облаштування Левенцівського ГКР. Встановлення установки адсорбційної осушки газу на УКПГ Левенцівського ГКР" без зауважень;

- виконані відповідачем будівельні роботи за Договором №2.КБ/2017 від 07.09.2017 та поставлене обладнання також були прийняті позивачем без будь-яких зауважень та оплачені в повному обсязі, а тому Акціонерне товариство "Укргазвидобування" втратило право у подальшому посилатись на відступи від умов договору або недоліки у виконаних роботах та несе ризики пошкодження або знищення робіт;

- п. 8.4 Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017 встановлює штраф у розмірі 20% від вартості неякісно виконаних робіт, а тому його нарахування позивачем на загальну вартість робіт за спірним договором є неправомірним, оскільки ціна спірного договору включає в себе вартість проектних робіт, вартість будівельних робіт, вартість пусконалагоджувальних робіт, вартість устаткування;

- станом на серпень 2020 року сторонами не складено жодного двостороннього акту про виявлені недоліки, в той час як долучений позивачем акт №06 від 06.05.2020 не відповідає вимогам п. 5.8 Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017;

- у вересні-жовтні 2019 року за лабораторними аналізами зразків газу (виконаних як відповідачем, так і позивачем) виявлено значне перевищення вмісту важких вуглеводнів в складі газу, який поступає в установку осушення газу, що перевищує у три рази значення, що викладені замовником у завданні на проектування (у Додатку №1 до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017) та технічних вимогах (у Додатку №2 до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017);

- оголошуючи процедуру закупівлі, позивач замовляв установку осушення газу з визначеним ним видом, типом, характеристиками та принципами її роботи. Ще на стадії тендерної процедури Акціонерне товариство "Укргазвидобування", визначивши технічні рішення побудови установки осушки газу, вимагало від учасника всі детальні специфікації, розрахунки та алгоритми запропонованої учасником установки осушки газу для їх вивчення, порівняння з технічним завданням та вихідними даними замовника та визначенням чи відповідає запропонована установка осушки газу зазначеним технічним вимогам, чи забезпечить така установка очікуваний замовником результат при визначених ним характеристиках сировини, що переробляється, а саме: природним газом зі складом, зазначеним позивачем в технічних вимогах;

- у листі вих. №6-02-9351-3 від 22.09.2017 Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було надано роз`яснення щодо відповідності складу газу, що переробляється, викладеним у Додатку №2 до Договору №2.КБ/2017 від 07.09.2017 даним;

- відповідачем за рекомендацією позивача було закуплено цеоліт у світового лідера адсорбентів, в той час як висновки філії "УкрНДІгаз", викладені у висновку від 01.10.2020, необґрунтовані та безпідставні;

- ще на стадії пошуку підрядника замовником вже було встановлено склад агрегатів установки осушки газу та технологічна послідовність роботи установки, в той час як підряднику необхідно було тільки змоделювати технологічний режим експлуатації такої установки - час-Адсорбції, час-Десорбції, розрахувати параметри, діаметри і товщини стінок трубопроводів та агрегатів установки, розробити алгоритм автоматизації установки, прив`язати архітектурно до виділеної замовником площадки всі елементи установки, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" не мало права та можливості змінювати в односторонньому порядку склад природного газу, що зазначений замовником в вихідних даних;

- цеоліт в установці, що використовується, повинен мінятись не рідше ніж 1 раз в 3 роки через зменшення його адсорбційної ємності під час експлуатації, що є нормою експлуатації. Проте з урахуванням перенасиченості цеоліту важкими вуглеводнями, які не передбачені проектною документацією, цеоліт вийшов з ладу вже за півроку і в подальшому не виконує свої функції через коксування його пор важкими вуглеводнями при високотемпературній регенерації, призводить до руйнації та втрати своїх властивостей;

- відсутність технічного обслуговування установки осушки газу відповідно технічного регламенту забороняє взагалі використання установки, що пояснює періодичні зупинки установки за аварійними ситуаціями.

В призначене на 18.01.2024 чергове судове засідання представники сторін з`явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а представники відповідача проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні 18.01.2024 судом було завершено розгляд справи №910/9079/20 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються правові позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" (підрядник) укладено Договір будівельного підряду №2.КБ/2017 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався за завданням замовника на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами виконати проектно-вишукувальні роботи, розробити та погодити в державній експертній організації відповідно до чинного законодавства розроблену проектно-кошторисну документацію, отримати позитивний висновок (письмовий звіт), побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов цього договору, та здати у встановлений строк об`єкт, вказаний в п. 1.3 договору, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт.

Найменування та місцезнаходження об`єкту: "Облаштування Левенцівського ГКР. Встановлення установки адсорбційної осушки газу на УКІІГ Левенцівського ГКР. Роботи під ключ", Дніпропетровська область, Юр`ївський район, с. Олександрівка (п. 1.3 Договору).

Згідно п.п. 1.4, 1.5 Договору обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, яка є предметом договору, вказані у завданні на проектування, яке є Додатком №1 до цього Договору. Обсяг, перелік і зміст будівельних робіт визначаються у Технічних вимогах замовника (Додаток №2 до Договору).

Строки виконання проектних та будівельно-монтажних робіт та поставки устаткування передбачені у Графіку виконання проектних та будівельно-монтажних робіт (Додаток №3) та Графіку поставки устаткування для будівництва об`єкту (Додаток №4). Ці додатки є невід`ємними частинами даного договору. Підрядник в місячний термін після підписання договору повинен надати на адресу замовника детальний графік виконання проектних, будівельно-монтажних пусконалагоджувальних робіт та поставки устаткування і матеріалів (п. 2.4 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 28.09.2017).

Відповідно п. 3.1 Договору підрядник при розробці проектної документації забезпечує:

- відповідність діючим нормативним документам;

- відповідність проектних рішень вихідним даним та дозвільним документам;

- експлуатаційну надійність та безпечність об`єкту проектування;

- відповідність обсягу та якості робіт умовам цього договору.

Розроблена проектно-кошторисна документація (надалі - ПКД) має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

У пункті 3.2 Договору вказано, що після завершення розробки проектно-кошторисної документації, підрядник зобов`язаний передати ПКД замовнику для перевірки та узгодження з відповідними службами замовника та при відсутності зауважень до проектно-кошторисної документації з боку замовника передати для проходження експертизи проектно-кошторисну документацію в державну експертну організацію. Після отримання позитивного висновку (звіту) експертизи надати на затвердження проектно-кошторисну документацію замовнику: в 5 (п`яти) примірниках на паперових носіях і в одному примірнику на цифровому носії (при цьому вся текстова інформація повинна бути виконана у програмі MS Word, таблиці та розрахунки в MS Excel, графічна інформація в AutoCAD однієї з останніх версій, Pdf, один примірник кошторисів на електронних носіях в форматі *ims.

Відповідно п. 3.3 Договору підрядні роботи виконуються з матеріалів та устаткування, силами і засобами підрядника згідно з розробленою підрядником проектно-кошторисною документацією та затвердженою замовником в установленому порядку. Підрядник розпочинає виконання будівельних робіт протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання від замовника придатного для виконання робіт будівельного майданчика разом з усіма необхідними для користування ним документами та допуском до комунікацій.

У пунктах 4.2.13-4.2.17 Договору визначено обов`язки підрядника провести пусконалагоджувальні роботи, виведення на режим і пуск в експлуатацію та гарантувати якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку; взяти участь в індивідуальному та комплексному випробуванні устаткування та об`єкту в цілому; передати результат роботи та спільно з замовником, ввести об`єкт в експлуатацію у цілому; усунути на вимогу замовника та за його рахунок недоліки, за які підрядник не відповідає, а також безоплатно виправляти недоліки у роботі, що спричинені підрядником, у встановлений сторонами строк; передати разом з результатом робіт інформацію щодо експлуатації об`єкту та технічні умови на устаткування.

У пунктах 4.4.1, 4.4.4-4.4.6 Договору визначено обов`язки замовника погодити проектно-кошторисну документацію після отримання позитивного висновку (звіту) експертної організації. У випадку виявлення зауважень до ПКД, надати підряднику ці зауваження з конкретизуванням та аргументами по цим зауваженням на доопрацювання ПКД; негайно повідомити підрядника про виявлені під час та/або після прийняття робіт відступи від умов договору або інші недоліки; разом з підрядником провести випробовування та ввести в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; прийняти об`єкт за відсутності зауважень та в строки, визначені даним договором, оплатити виконані роботи на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, актів приймання-передачі та видаткових накладних.

За умовами пунктів 5.3, 5.4, 5.5 Договору проектно-кошторисна документація, що розроблена підрядником (залученими ним особами) підлягає передачі замовнику після отримання позитивного письмового звіту експертної організації у повному обсязі: в 5 примірниках на паперових носіях і в одному примірнику на цифровому носії (при цьому вся текстова інформація повинна бути виконана у програмі MS Word, таблиці та розрахунки в MS Excel, графічна інформація в AutoCAD однієї з останніх версій, Pdf, один примірник кошторисів на електронних носіях в форматі *ims. Приймання-передача виконаних проектно-вишукувальпих робіт здійснюється по акту приймання-передачі проектно-вишукувальних робіт, підписаному обома сторонами.

Приймання устаткування здійснюється за актами прийому-передачі змонтованого обладнання.

Підрядник зобов`язаний щомісячно, разом з довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2), подавати замовнику виконавчу документацію.

За наявності зауважень або при виявлені недоліків замовник має право не підписувати акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3), та вимагати усунення недоліків.

Пунктом 5.8 Договору визначено, що приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом введення об`єкту в експлуатацію, підписаним обома сторонами, після попереднього випробовування. Якщо при прийманні-передачі робіт будуть виявлені недоліки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт введення об`єкту в експлуатацію. Про виявлені недоліків сторонами складається двосторонній акт про виявлені недоліки з переліком виявлених недоліків, строком та порядком їх усунення. У разі відмови підрядника від підписання акту про виявлені недоліки, підрядник зобов`язаний надати обґрунтовані заперечення. Якщо протягом 3-ох робочих днів підрядник не надав обґрунтованих заперечень, даний акт про виявлені недоліки вважається прийнятим підрядником та підлягає виконанню.

Згідно п. 6.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 22.11.2018) ціна договору сформована на підставі кошторисної документації, ДСТУ Б Д.1.1 - 1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" та інших стандартів, які розроблено в його розвиток і складає 24 948,00 тис.грн., в т.ч. ПДВ 4 158,00 тис.грн. (Додаток №6 - Зведений кошторисний розрахунок).

Ціна Договору включає в себе:

- вартість проектних робіт, розрахованих у відповідності до вимог ДСТУ Б Д.1.1 - 7:2013 "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво" - 189,36336 тис.грн., в тому числі ПДВ - 31,56056 тис.грн. (Додаток №7 - Договірна ціна на виконання проектних робіт);

- вартість будівельних робіт - 3 866,99826 тис.грн., в тому числі ПДВ - 644,49971 тис.грн. (Додаток №8 - Договірна ціна на виконання будівельних робіт);

- вартість пусконалагоджувальних робіт - 230,15095 тис.грн. в тому числі ПДВ - 38,3585 тис.грн. (Додаток №9 - Договірна ціна на виконання пусконалагоджувальних робіт);

- вартість устаткування - 20 661,48743 тис.грн. в тому числі ПДВ - 3 443,5812 тис.грн. (Додаток №5 - Специфікація вартості устаткування).

За умовами п. 7.1 Договору якість результату робіт повинна відповідати вимогам Держстандарту, ТУ, ДБН та іншим вимогам, передбаченим чинним законодавством України, а також умовам Договору. Підрядник зобов`язаний забезпечити наявність сертифікатів, технічних паспортів, ліцензій, інших документів, які засвідчують характеристики і якість ресурсів, що ним використовується.

Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи (п. 7.2 Договору).

У пункті 7.3 Договору підрядник гарантував якість виконаних будівельних робіт протягом 10 років від дня прийняття об`єкта замовником, при відповідній експлуатації об`єкту, а на обладнання та матеріали, відповідно до їх нормативних показників, або гарантійних строків заводів-виробників.

Відповідно п. 7.4 Договору гарантійний строк продовжується на період усунення недоліків.

На недоліки, що виявлені у гарантійний строк, складається дефектний акт за підписом обох сторін. В акті наводиться перелік недоліків і строки їх усунення. Якщо підрядник відмовився від складання акту, такий акт оформляється з залученням фахівців спеціалізованих установ та оформлюється згідно з чинним законодавством України. Підрядник відповідає за недоліки, що зумовлені його діяльністю. За несправності, зумовлені неправильною експлуатацією об`єкту, несе відповідальність замовник (п. 7.5 Договору).

Згідно п. 7.6 Договору недоліки, обумовлені діяльністю підрядника, усуваються ним за власний рахунок і в передбачені дефектним актом строки. При відмові підрядника від усунення недоліків замовник має право виконати цю роботу самостійно або силами іншої залученої будівельної організації за рахунок підрядника з подальшим відшкодуванням підрядником донесених витрат.

У пункті 8.4 Договору сторонами було погоджено, що за неякісне виконання підрядником робіт підрядник сплачує штраф у розмірі 20% від вартості неякісно виконаних робіт, та компенсує вартість неякісно виконаних робіт або безоплатно усуває недоліки та компенсує збитки замовнику.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 12.7 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 28.09.2017).

У пункті 17 Завдання на проектування (Додаток №1 до Договору) сторони погодили наступні вихідні дані:

- продуктивність по газу - 0,09 млн.куб.м./добу;

- тиск на вході УОГ max - 5,5 МПа;

- тиск на вході УОГ min - 4,0 МПа;

- температура газу на вході в УОГ + 40°С (max)

- температура газу на вході в УОГ + 20°С (min).

Також у пункті 17 Завдання на проектування (Додаток №1 до Договору) сторони погодили, що проект будівництва повинен передбачити:

1. Установку осушки газу адсорбційного типу для доведення його якісних показників до вимог існуючих стандартів згідно вимог Кодексу ГТС.

2. Оптимальну пропускну здатність установки осушки газу з врахуванням мінімальних втрат тиску на обладнанні (максимально допустима величина втрат тиску газу між входом та виходом в УОГ- до 0,2 МПа).

3. Очищення осушеного газу та газу регенерації від пилу адсорбенту.

4. Автоматизацію виробничого процесу згідно технічних вимог до автоматизованої системи керування УОГ.

5. Максимальне використання в проектних рішеннях існуючих комунікацій та обладнання.

6. Дотримання вимог нормативних документів з питань пожежної безпеки.

7. Дотримання санітарно-гігієнічних норм.

8. Розробку окремих розділів проекту (ТХ, АСК, ЕТ, тощо) згідно діючих нормативних документів 3 урахуванням технічних умов, виданих ГГГУ "Шебелинкагазвидобування" та погоджених з ПАТ "Укргазвидобування".

10. Врахування технічних вимог до установки осушки газу (УОГ) на УКПГ Левенцівського ГКР, які є невід`ємною частиною даного технічного завдання на проектування.

У Технічних вимогах до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору) вказано наступні умови:

- кількість природного газу, що подається, на осушку, тис.нм3/добу: 90;

- технологічний тиск газу на вході в установку осушки, МПа: 4,0...5,5;

- умовний тиск обладнання УОГ, МПа: 6,3;

- температура газу на вході в установку осушки, °С: +20... +40;

- температура газу регенерації, °С: + 300;

- вологовміст газу, що подається на осушку: рівноважний для умов входу на УОГ;

- точка роси товарного газу по волозі: -8°С (не вище) при Р=3,92 МПа;

- точка роси товарного газу за вуглеводнями: не вище 0°С, при температурі газу не нижче 0°С.

У пункті 19 Технічних вимог до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору) вказаний наступний склад газу: метан - 93,623%; етан - 2,988%; пропан - 1,043%; ізо-Бутан - 0,130%; н-Бутан - 0,209%; ізо-Пентан - 0,048%; н-Пентан - 0,042%; нео-Пентан - 0,003%; гексан+вищ. - 0,060%; азот - 1,646%; двоокис вуглецю - 0,193%; кисень - 0,014%.

У пункті 27 Технічних вимог до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору) вказано, що установка осушки газу повинна забезпечувати, зокрема:

- осушку газу відповідно до п. 3, п. 17 і п.18 даних вимог, шляхом використання двох адсорберів (один в роботі, другий в регенерації/охолоджені/очікуванні), обв`язаних відповідною високотемпературною запірною арматурою з підвищеним ресурсом до абразивних середовищ, трубопроводами, датчиками та приладами КВП для візуального контролю, кабельно-провідниковою продукцією, площадками для обслуговування тощо, з блоками комутації (вибухозахищені клемні коробки) для автоматичного контролю та керування від ШК;

- технологічна схема УОГ повинна забезпечувати стабільну точку роси як в сталому режимі, так і в перехідних режимах після переключення адсорберів;

- очистку осушеного газу від механічних домішок (пилу адсорбенту), виконати через фільтр-сепаратор з очищенням не більше 5 мкм, з використанням двох ліній фільтрів (один в роботі, другий в резерві), обв`язаних арматурою, датчиками та приладами КВП для візуального контролю, кабельно-провідниковою продукцією та трубопроводами тощо, з виводами для автоматичного контролю та керування від ШК;

- тип та кількість адсорбенту визначається виробником УОГ за погодженням із замовником.

Всі виконі за Договором роботи та устаткування були передані відповідачем, та прийняті позивачем за відповідними актами здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором, приймання-передачі змонтованого обладнання, приймання виконаних будівельних робіт, складеними протягом 2018-2019 років.

10.09.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" складено акт №10/09 готовності об`єкта до промислової експлуатації, в якому зафіксовано, що за результати вимірювання точки роси УОГ не забезпечує якість осушки газу згідно технічних вимог, а тому об`єкт не готовий до промислової експлуатації.

Як вбачається із протоколу виробничої наради з розгляду зауважень, виявлених в ході перевірки готовності об`єкта "Облаштування Левенцівського ГКР. Встановлення установки адсорбційної осушки газу на УКІІГ Левенцівського ГКР" до промислової експлуатації від 13.09.2019, представниками сторін було погоджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" має виконати роботи з виведення УОГ на режим та приведення основних показників температури точки роси по полозі та вуглеводням у відповідність до технічних вимог.

27.09.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" складено акт №27/09 готовності об`єкта до промислової експлуатації, в якому зафіксовано, що за результати вимірювання точки роси за вологою та вуглеводнями у період з 26.09.2019 по 27.09.2019 встановлено, що траплялись випадки невідповідності технічним вимогам УОГ до ТТР по волозі; температура точки роси по вуглеводням протягом зазначеного періоду коливалась в межах -2…+11, тому об`єкт не готовий до промислової експлуатації.

У акті №1 перевірки роботи установки адсорбційної осушки газу на УКІІГ Левенцівського ГКР від 28.04.2020, складеному представниками позивача в односторонньому порядку, зазначено, що установка осушки газу, збудована на УКІІГ Левенцівського ГКР згідно Договору, не готова до передачі-прийняття закінченого будівництвом об`єкту через невідповідність параметрів якості підготовленого природного газу параметрам, визначеним у Технічних вимогах до установки осушки газу. Так, у даному акті зафіксовано, що за наслідками вимірювання ТТР вологи при робочому тиску - від -25,0°С до +16,0°С, а ТТР вуглеводнів - від +0,3°С до +17,0°С (за іншим приладом вимірювання - +8,0°С). При цьому, 28.04.2020 позивачем в односторонньому порядку складено акт про відмову представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" від підписання акту №1 перевірки роботи установки адсорбції осушки газу на УКІІГ Левенцівського ГКР від 28.04.2020.

Також згідно акту перевірки установки адсорбції осушки газу на УКІІГ Левенцівського ГКР від 28.04.2020 спірну УОГ вирішено залишити в роботі в автоматичному режимі для напрацювання виходу в режим та при стабільній роботі УОГ - провести повторні комісійні виміри параметрів роботи УОГ.

В подальшому позивачем неодноразову здійснювались вимірювання ТТР вологи та вуглеводнів із фіксуванням таких показників у відповідних актах.

Позивач вказує, що побудований відповідачем об`єкт - установка адсорбційної осушки газу працює неналежним чином та не підлягає промисловій експлуатації, тому Акціонерне товариство "Укргазвидобування" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" передбачений п. 8.4 Договору штраф за неякісне виконання робіт у розмірі 4 989 600,00 грн.

Приписами ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином, дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин є змішаним договором, який містить елементи договору будівельного підряду та договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а тому спірні правовідносини підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх (ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України).

До договору будівельного підряду та до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст. 875, ч. 2 ст. 887 Цивільного кодексу України).

За змістом укладеного сторонами Договору та додатків до нього замовником було доручено підряднику виконати проектування та будівництво установки осушки газу адсорбційного типу на УКІІГ Левенцівського ГКР.

Вказані роботи були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" та прийняті Акціонерним товариством "Укргазвидобування", про що сторонами складено протягом 2018-2019 років відповідні акти здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором, приймання-передачі змонтованого обладнання, приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно частини 1 статті 884 Цивільного кодексу України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами (ч. 2 ст. 884 Цивільного кодексу України).

Сторонами не заперечується, що збудована відповідачем установка, не забезпечує бажаний результат в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси вологи та вуглеводням.

Спір у справі виник через неоднакове розуміння сторонами підстав неправильної роботи установки осушки газу, збудованої на УКПГ Левенцівський КГР ГПУ "Шебелинкагазвидобування" (надалі - установка), яка будувалася на підставі Договору, і як наслідок, наявність чи відсутність підстав для покладення на відповідача (виконавця робіт) штрафу.

Позивач вказує, що такий недолік є наслідком вини виконавця, через невірні проектні рішення та неправильний цеоліт, поміщений в установку в якості адсорбенту.

Відповідач вказує, що такий недолік зумовлений невірними вихідними даними складу природного газу в частині заниження (у три рази) рівня важних вуглеводнів (у технічній документації, наданій для публічної закупівлі та викладеної у Договорі) у газі із свердловини. Відповідач зазначає, що за такими показниками важких вуглеводнів він а) обрав би інше технологічне рішення для забезпечення результату, б) таке рішення і виконання робіт коштувало б більшу суму.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, результати експертиз, покази свідків, пояснення та поведінку сторін (в т.ч. їх послідовність) суд дійшов наступних висновків.

Щодо технології роботи установки.

Сторони показали прекрасну обізнаність у принципах роботи установки, адже позивач найбільше газовидобувне підприємство в державі, яке володіє багатьма подібними установками та має у своєму складі Український науково-дослідний інститут природних газів (надалі - УкрНДІгаз), а відповідач - підрядник, який займається будівництвом подібних установок. В цілому, щодо принципу роботи спірної установки осушки газу спору між сторонами не існувало.

При цьому, для демонстрування сторонам того, що суд зрозумів сутність роботи установки та речей, від яких залежить результат її роботи, в тому числі причини виникнення спору та, як наслідок, винуватця такої причини, суд вбачає за необхідне коротко викласти в даному рішенні механізм роботи УОГ.

Газотранспортна мережа висуває певні вимоги до складу та якості природного газу, який закачується газодобувними підприємствами, піклуючись про забезпечення потреб в т.ч. кінцевих споживачів. Одним із таких критеріїв, є заміри температури точки роси по вуглеводням та по волозі. При цьому, за незабезпечення таких критеріїв, газодобувні підприємства сплачують оператору газотранспортної системи штрафи, які мають стимулювати покращувати якість газу, який закачується у загальну газову систему.

Оскільки, якість природного газу не є стабільною величиною, а є змінною не лише на кожному родовищі, але і в межах одного родовища та свердловини, це змушує газовидобувні підприємства будувати установки по осушці газу, які мають доводити природній газ, який добуто із родовища, до товарної кондиції, яка вимагається оператором мережі.

Сама установка працює за принципом губки, а саме: адсорбує (від лат. ad - на, при і лат. sorbeo - поглинаю) - вибірково поглинає речовини з газового середовища поверхневим шаром твердого тіла (адсорбенту).

В залежності від складу природного газу при проектуванні обирається як склад адсорбенту (матеріал, який через пори на зовнішньому шару поглинає в себе частки, які необхідно поглинути), так і режими роботи такого адсорбера.

Під режимом роботи, суд розуміє необхідність зміни роботи адсорбера, адже невідомий адсорбент, який міг би поглинати вічно, а тому існує потреба в його очистці. Тобто декілька годин працює один адсорбер, потім в нього відбувається процес регенерації/очищення, в той час як працює інший адсорбер. Тривалість роботи кожного із них, їх кількість залежить від складу природного газу: різниці якості вхідного газу, від бажаної якості вихідного.

В будь-якому випадку, це потребує пошуку рішення на стадії проектуванню подібних установок.

Основну частину природного газу складає метан (CH4) - до 98%. До складу природного газу можуть також входити більш важкі вуглеводні: етан (C2H6), пропан (C3H8), бутан (C4H10) - гомологи метану, пентани, гексани та вищі.

Під важкими вуглеводнями тут і далі суд та сторони розуміють гексани та вищі.

З метою встановлення обставин впливу гексанів та вищих у складі природного газу на роботу установки осушки газу, судом було поставлено перед експертами наступні питання:

- Яким чином впливає збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу, що подається на вхід збудованої установки осушки газу на УКПГ Левенцівський КГР на якість роботи установки в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси вологи?

- Яким чином впливає збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу, що подається на вхід збудованої установки осушки газу на УКПГ Левенцівський КГР на якість роботи установки в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси вуглеводнів у вихідному колекторі?

Відповідь суду на такі питання з урахуванням висновків експертів, так і висновків, наданих сторонами, така:

Беззаперечно, чим гірший склад газу (під гіршим суд розуміє збільшену кількість вологи чи важких вуглеводнів, молекули яких є більшими у порівнянні із метаном, пропаном, бутаном), тим швидше закупорюються фракції адсорбенту, що впливає на обрання його кількості, циклу роботи та інших проектних рішень роботи установки. Оскільки один адсорбент використовується для поглинання як вологи так і важких вуглеводнів, то його швидке закупорення важкими вуглеводнями, впливає на погіршення загальних адсорбційних властивостей (в т.ч. вологи).

Щодо установлення правовідносин сторін та укладання договору.

Договір є результатом публічної закупівлі №UA-2017-02-17-001341-c позивача робіт по будівництву установки.

Статтею 888 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

У 2016 році позивач затвердив завдання до проектування та технічні вимоги до установки (а.с. 24-28 т. 1), які були складовими документації для участі у публічній закупівлі та стали Додатками 1 і 2 до Договору.

Пунктом 1 частини 17 Завдання на проектування (Додаток №1 до Договору) визначено, що проектом будівництва необхідно передбачити доведення якісних показників газу до вимог існуючих стандартів згідно вимог Кодексу ГТС, а пунктом 9 цієї частини - врахувати технічні вимоги до установки, які є невід`ємною частиною даного технічного завдання на проектування.

Пунктом 19 Технічних вимог до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору), які затверджені позивачем, визначено базовий склад газу, який необхідно довести до вимог Кодексу ГТС: метан - 93,623%; етан - 2,988%; пропан - 1,043%; ізо-Бутан - 0,130%; н-Бутан - 0,209%; ізо-Пентан - 0,048%; н-Пентан - 0,042%; нео-Пентан - 0,003%; гексан+вищ. - 0,060%; азот - 1,646%; двоокис вуглецю - 0,193%; кисень - 0,014%.

Тобто як на стадії оголошення закупівлі, так і на момент укладення Договору позивачем було визначено відсоткове значення важких вуглеводнів: гексанів і вище на рівні 0,06%.

Тип і кількість адсорбенту визначається виробником УОГ за погодженням із Замовником (п. 27 Технічних вимог до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору).

В цій частині, суд відзначає необачність замовника, адже з паспорту фізико-хімічних показників природного газу на родовищі у липні 2016 року (а.с. 244 т. 11) (період погодження технічного завдання) вбачається здійснення 4 відборів якості газу: 4, 11, 18, 26 липня, і показники важких вуглеводнів становили 0,093, 0,072, 0,079, 0,06. Тобто, розуміючи на той момент різницю за цим показником у складі газу та вплив такого показника на досягнення бажаного результати роботи установки, позивач обрав не більший показник чи навіть середній, а найнижчий, який на 35% менше показника на початку місяця.

Будь-який виконавець - учасник публічної закупівлі, визначаючи власну пропозицію, розраховує вартість будівництва (з власним прибутком), виходячи із визначених замовником вихідних даних. Вище суд пояснював чому зміна вхідних показників природного газу впливає на обране проектне рішення, а збільшення кількості часток, які необхідно адсорбувати, призводить до подорожчання робіт, а не навпаки.

За результатами публічної закупівлі найкращу пропозицію зробив відповідач, що зумовило укладання із ним Договору.

На цій стадії, з огляду на характер спору який в майбутньому виник між сторонами, суд поставив собі питання: а чи не повинен був професійний підрядник такого складного обладнання самостійно пересвідчитися у складі природного газу, адже його якість навіть у межах однієї свердловини не є статичною величиною?

Прикметно, що першим доказом, долученим відповідачем до відзиву є лист позивача вих. №6-02-9351-3 від 22.09.2017 (а.с. 16 т. 2), в якому на його лист вих. №87-09/ПИР від 12.09.2017 щодо уточнення показників складу природного газу, позивач зазначає: "щодо даних по складу газу, повідомляємо що для розрахунків необхідно приймати дані наведені в технічних вимогах до установки газу (УОГ) згідно додатку №2 до договору".

Враховуючи дату укладання договору - 07.09.2017, суд констатує, що відповідач на п`ятий день його виконання (тобто в першу чергу) звернувся із листом від 12.09.2017 задля уточнення вихідних даних (складу природного газу).

Чи були підстави недовіряти замовнику в цій частині? На думку суду, ні, не були, адже замовник (позивач), який має у своєму складі інститут і відповідну лабораторію, кожні сім днів проводить заміри газу на родовищах, а тому у разі зміни таких показників з моменту затвердження документації для торгів у 2016 році, повинен був би повідомити підряднику змінений склад газу на його запит у вересні 2017 року.

Чи повинен проект мати певні допуски (передбачати працездатність установки) у разі зміни показників газу, адже загальновідомим є їх динамічність, відповідь суду: так, повинен до певної розумної межі (до чого суд повернеться пізніше).

Отже, згідно приписів ст. 888 Цивільного кодексу України відповідач розробив проектну документацію на спірну установку осушки газу, виходячи із вихідних даних замовника, вказаних у Додатках №1 та №2 до Договору, а будівельні роботи виконував згідно розробленої ним же проектної документації.

Після завершення будівельних робіт сторони приступили до запуску установки.

У вересні 2019 року комісією у складі представників сторін було виявлено недоліки у роботі установки - коливання температур у точках роси за вологою та за вуглеводнями в межах діапазону, що не відповідав технічним вимогам до УОГ, що було зафіксовано у акті №10/09 від 10.09.2019.

На даній стадії, за версією свідка ОСОБА_5 (допитаний судом в судових засіданнях 09.11.2023 та 21.11.2023), який на той час обіймав посаду начальника виробничого відділу з видобутку газу філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування", сторони розуміли неправильну роботу установки в частині незабезпечення якості газу на виході, проте позивач вважав причиною неправильний (неякісний) цеоліт, а відповідач - склад природного газу.

Намагаючись усунути такі недоліки, у вересні-жовтні 2019 року представники відповідача приїздили на об`єкт задля здійснення пересипки адсорберів додатковим шаром силікагелю та активованим вугіллям для посиленого уловлювання важких вуглеводнів та додаткового захисту шару цеоліту від забруднення важкими вуглеводнями та маслом від ГМК. Однак після пересипки адсорберів та проведення ряду різних маніпуляцій з режимами роботи установки (зміни режиму адсорбції, десорбцій, часових показників цих циклів, температурних режимів) показники потокового вологоміра не дали бажаних результатів.

Таким чином, наведені дії не надали бажаних результатів, і установку не було введено в експлуатацію.

Матеріали справи не містять доказів листування, зустрічей сторін з листопада 2019 року по березень 2020 року і у суду виникло питання, а що ж відбувалося в цей час з установкою? Така установка не прийнята в експлуатацію, проте використовувалася позивачем: за інформацією позивача (а.с. 22 т. 10) у вересні 2019 року установка пропрацювала 17 календарних днів, у жовтні 2019 року - 18 календарних днів, у листопаді 2019 року - установка не працювала, у грудні 2019 року - 7 календарних днів, у січні 2020 року 14 календарних днів, у лютому 2020 року - 21 календарний день, у березні 2020 року - 28 календарних днів, у квітні 2020 року - 16 календарних днів, у травні 2020 року - 31 календарний день, у червні 2020 року - 28 календарних днів, у липні 2020 року - 25 календарних днів, у серпні 2020 року - 31 календарний день, у вересні 2020 року - 22 календарних дні, у грудні 2020 року - 1 календарний день, у лютому 2021 року - 3 календарних дні, у червні 2021 року - 10 календарних днів, у липні 2021 року - 25 календарних днів, у серпні 2021 року - 31 календарний день, у вересні 2021 року - 30 календарних днів, у жовтні 2021 року - 31 календарний день, у листопаді 2021 року - 17 календарних днів.

Тобто, незважаючи на твердження про неякісність виконаних робіт, позивач використовував таку установку, як і в подальші місяці, а відповідач вказує, що інші роботи по сервісному обслуговуванню не проводилися, що зумовлювало погіршення технічних характеристик роботи установки.

Чи міг відповідач пропускати газ в обхід установки? Так, міг, проте вказує, що установка погано, але працювала, і якість газу на виході було трохи краще, ніж на вході (проте і не забезпечувала проектні рішення), а тому її використовували.

Щодо відбору показників природного газу.

25-27.09.2019 проведені відбори зразків газу, які показали (проведено УкрНДІгаз - відокремлений підрозділ відповідача) фактичний склад гексанів близько 0,1813% (трикратне перевищення) (а.с. 79-80 т. 2).

Листом вих. №358-10 від 25.10.2019 відповідач запропонував додати силікагель та активоване вугілля (за власний рахунок провести ці роботи), долучивши службову записку від 16.10.2019, в якій описано проблематику підвищеного складу важких вуглеводнів на вході, що значно перевищує показники технічного завдання (а.с. 81-85 т. 2).

У березні 2020 року відповідач із залученням ТОВ "Атом-сервіс" провів дослідження проб природного газу із родовища. Відповідно до протоколів вимірювань показників важких вуглеводнів: гексани та вищі становили від 0,1327% до 0,1909%, що в 2,21-3,18 разів більше, ніж показник в технічному завданні (а.с. 51-56 т. 2).

За результатами встановлення фактичного складу природного газу, що подавався до УОГ (в якому гексани і вищі перевищували в 2-3 рази показник, вказаний в Завданні і Технічних вимогах) відповідачем були запропоновані технічні рішення - за додаткову плату від замовника встановити чиллерну установку з теплообмінником для охолодження газу з виходу АПО та встановити чиллерну установку на місці існуючого АПО. При цьому, відповідач пропонував безкоштовно провести коригування ПВР та ПЗ, прийняти повну участь в проведенні пусконалагоджувальних роботах по виводу УОГ на стабільну, автоматичну роботу з забезпеченням відповідних показників ТТР на виході із УОГ (а.с. 41-45 т. 2).

У травні 2020 року відповідачем це описано у записках щодо напрацювань установки (а.с. 41-50 т. 2, а.с. 86-91 т. 2), в яких запропонував, або привести склад вхідного газу до зазначеного у технічному завданні, або провести додаткову модернізацію установки, зазначивши види та вартість робіт/матеріалів. Також запропоновано спільно провести відбір зразків газу (лист від 12.05.2020, а.с. 39-40 т. 2).

Листом вих. №158-05 від 12.05.2020 відповідач повідомив позивача про те, що до 26.05.2020 встановить датчик тиску на вході в УОГ, натомість звертав увагу позивача, що останнім не прийнято міри по зменшенню вмісту важких вуглеводнів, які надходять на УОГ, та які в такому обсязі можливо вилучити виключно низькотемпературною сепарацією, яка не передбачена Технічними вимогами (Додатком №2 до Договору) та Робочим проектом, так як є окремим технологічним вузлом з високими витратами на його будівництво.

27-29.05.2020 відбулись спільні відбори зразків газу на Левенцівській УКПГ, розширений аналіз якого показав кількість гексанів і вище: 0,1315% - 0,1282% (гексанів від 0,0789% до 0,0855%, гептанів - від 0,0350% до 0,0356%, октанів - від 0,0110% до 0,0137%) (двократне збільшення) (а.с. 97-104 т. 2).

Листом вих. №211-06 від 02.06.2020 (отриманий позивачем 11.06.2020) відповідач повідомив позивача, що виходячи з негативних показників замірів газу в період 27-29.05.2020 з урахуванням багатьох напрацьованих часових моделей режимів адсорбції та десорбції газу на УОГ, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" звернулось до провідного інституту газу НАН України з проханням розглянути дану ситуацію та надати свої рекомендації. Так інститут розглянувши всі матеріали справи та провівши свої моделювання у Програмному комплексі HYSYS та ГазКондНефть, прийшов до висновку, що наявність важких вуглеводнів в великій кількості, перевищує допустимі значення за погодженої між сторонами технологічної схеми та регламенту роботи циклів Адсорбцїї-Десорбції у проектній документації. Як наслідок, під час охолодження адсорберу (потоком Знизу-Вверх), відбувається скупчення важків вуглеводнів у нижніх шарах абсорбенту через подачу на нього газу з перевищеним вмістом важких вуглеводнів, який першим проходить температурне охолодження. В процесі чого, пори цеоліту насичуються важкими вуглеводнями та відбувається насичення нижніх шарів адсорбенту водою та її конденсацією через наявність внутрішнього утеплення стінок адсорберів високотемпературною футеровкою, яка встановлена у відповідності до Технічних вимог замовника, та після регенерації довготривалий час віддає тепло в газ охолодження. В результаті таких умов роботи нижнього шару адсорбенту, після переключення цього Адсорберу у цикл адсорбції (в роботу на осушення газу, який проходить за потоком Зверху-Вниз), відбувається насичення природного газу цими накопиченими під час охолодження важкими вуглеводнями та вологою, що і призводить до різкого стрибка показників вмісту вуглеводнів та вологи, після переключення адсорберів. На думку фахівців інституту газу НАН України, такі стрибки по воді можуть мати місце при виносі великої кількості важких вуглеводнів, як першою масою домішок осушеного газу та їх конденсацією на поверхні дзеркала вологоміра з значним шаром вуглеводневої плівки. Причина таких наслідків полягає в тому, що точка роси природного газу по вуглеводням вище точки роси по воді, тобто вуглеводні конденсуються на поверхні конденсаційного дзеркала раніше, ніж пари води, та вимірювання точки роси вологи в присутності раніше конденсованих домішок вуглеводнів, приводить до недостовірних результатів вимірювань. В свою чергу в процесі продувки камери вологоміра сухим газом після переключення, з часом, призводить до зменшення плівки, утвореної важкими вуглеводнями при початку циклу адсорбції та початком вимірювання точки роси по воді до реальних значень, що вже через 1-3 години циклу адсорбції мають мінусові значення (на рівні -17 ... -18 С 111 вологи).

З огляду на викладене Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" у листі №211-06 від 02.06.2020 запропонувало два варіанти виправлення впливу значного вмісту важких вуглеводнів на результати вимірювання точки роси по воді під час охолодження:

1) встановлення на вихідному газопроводі УОГ, перед вузлом виміру точки роси газу, регулюючого клапану з відводами "до" та "після" нього, на відбір вже осушеного газу для охолодження ним адсорберу, з проходженням всього циклу переробки цього газу після процесу охолодження адсорберу (теплообмін, фільтрація, охолодження, сепарація) та повернення його за регулятором перед вузлом виміру точки роси;

2) монтаж байпасних ліній на трубопроводах регенерації газу на адсорберах з чотирма високотемпературними запірними пристроями (кран шаровий Ду 32 Ру 63 під електропривод), які необхідно придбати, та використати 4 електроприводи з кранів шарових на холодних фільтрах газу, які встановлені у відповідності до Технічних вимог та Тендерної пропозиції, але не використовуються по суті, так як на даних фільтрах відсутній автоматичний злив рідини, а пилового забруднення фільтруючих елементів не відбувається завдяки високій якості адсорбенту та наявності фільтра на вході в УОГ, що підтверджено 9 місячним напрацюванням УОГ та ревізією фільтрів при пересипці адсорберів, що не виявила значного забруднення картриджів фільтр-елементів в цих фільтрах.

У листі вих. №ШГВ4272-003.1.1-02 від 11.06.2020 Акціонерне товариство "Укргазвидобування" вказало, що за результатами лабораторних досліджень проб газу, проведених в квітні 2020 року, що виконувались Перещепинською хіміко-аналітичною лабораторією, вміст важких вуглеводнів C6+ знаходиться в наближених значеннях, які наведені в технічних вимогах, тобто твердження щодо перебільшення вмісту важких вуглеводнів в три рази є не коректним і не відповідає дійсності.

Щодо обраного цеоліту та його характеристик.

В спірній установці осушки газу фактично використовується цеоліт NаX виробництва ARKEMA марки Х13 SILIPORITE з фракцією 2,5-5 мм (хімічний склад Na2О-AI2О3-(203)SiО2-6.0H2О), виробництва ARKEMA GROUP, Франція, фракцією 2,5…5 мм.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" стверджує, що даний адсорбент був придбаний (імпортований) ним 09.05.2019, потім разом з мольними шарами 20.05.2019 доставлений на об`єкт будівництва та одразу 21.05.2019 засипаний у адсорбери в присутності технічного нагляду позивача на об`єкті. Під час цієї процедури жодна із сторін не здійснювала відбір адсорбенту для лабораторних випробувань, в зв`язку з наявністю його фізико-хімічних властивостей у сертифікаті, які були в складі поставленої продукції.

Варто відзначити, що позивач стверджує, що проектна документація передбачала використання цеоліту Zeochem 13X (виробництва Zeochem AG, Швейцарія), а тому фактично використаний в УОГ цеоліт NаX виробництва ARKEMA марки Х13 SILIPORITE і зумовлює неналежну роботу цієї установки.

Однак в матеріалах справи наявна Фахова оцінка цеолітів двох виробників, що використовуються в процесі осушування газів для вилучення вологи та вуглеводнів з приведенням якості газу до встановлених показників за Кодексом ГТС по температурі точки роси та вуглеводнями та вологою по г/д №100 від 05.06.2023, яка складена проректором з наукової роботи Національного університету "Львівська політехніка" Іваном Демидовим, професором, доктором технічних наук Національного університету "Львівська політехніка" Олегом Гринишиним та професором кафедри ХТНГ, доцентом Національного університету "Львівська політехніка" Петром Топільницьким (а.с. 132-142 т. 11).

Так, у вказаній оцінці викладено висновок, що цеоліти SILIPORITE G5 та Zeochem 13X є ідентичними та приналежними до цеолітів 13Х (NaX), мають однакові властивості та можуть бути взаємозамінні при їх використанні в адсорберах осушення природного газу від вологи та вуглеводнів, а також що дані цеоліти однаково потребують дотримання складу природного газу.

Тотожного висновку дійшла завідувач кафедри хімії і хімічної технології Національного авіаційного університету Антоніна Кустовська, яка у своєму консультаційному висновку (а.с. 143-144 т. 11) вказала, що структура цеолітів SILIPORITE G5 та Zeochem 13X є однаковою, проте вони можуть різнитись за співвідношенням Si/Al в каркасі в межах від 1 до 1,5, однак на адсорбцію молекул води це співвідношення не впливає, оскільки в результаті гідратації обмінних катіонів відбувається максимальне заповнення молекулами води вільного внутрішнього об`єму цеоліту. Цей об`єм визначається структурою і катіонним складом цеоліту. Оскільки, структура обох марок цеоліту є однаковою, і катіонний склад (натрієва форма) також однаковий. Таким чином, на думку завідувача кафедри хімії і хімічної технології Національного авіаційного університету Антоніни Кустовської, розглянуті цеоліти можуть бути абсолютно взаємозамінними в процесах адсорбції води, а саме в процесі осушення природного газу, а також на них негативно однаково впливають вуглеводні С5-С10 в природному газі.

Також про те, що цеоліти SILIPORITE G5 та Zeochem 13X є аналогічними продуктами, що легко поглинають воду та всі вуглеводні, які можливо замінювати без порушення технологічного процесу для вилучення вологи та вуглеводнів до С10 в установках осушки газу з високотемпературною регенерацією та сепарацією, зазначив директор Інституту газу НАН України Геннадій Жук своєму листі вих. №97/01-1-168 від 26.06.2023.

Щодо посилань Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на висновки судового експерта Євгена Юрченка в висновку експертів №10079/А за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та фізико-хімічної експертизи від 10.02.2023 в частині того, що адсорбент NаX виробництва ARKEMA марки Х13 SILIPORTE з фракцією 2,5-5 мм (хімічний склад Na2O-AI2O3-(203)SiO2-6.0H2O) не забезпечує вилучення важких вуглеводнів С6 і вище, як це передбачено проектом ОКР 34-3344-004-ТР розрахунку технологічних параметрів УОГ Левенцівського ГРК, і взагалі не призначений для забезпечення нормованих значень температури точки роси вуглеводнів, то суд відзначає, що як вказує сам експерт при формуванні даного висновку він виходив із формули цього цеоліту - Na2O-AI2O3-(203)SiO2-6.0H2O, яка ним була взята із сайту dokumen.tips (а.с.14-17 т. 12) - сайт для зберігання документів. Варто відзначити, що сайт dokumen.tips є майданчиком, де кожен може розмістити будь-яку інформацію. Тобто судовий експерт Євген Юрченко виходив із формули хімічного складу цеоліту SILIPORITE G5, яка була ним взята із неперевіреного джерела (навіть не з офіційного сайту виробника), а фізичного зразку цього цеоліту у нього не було.

Щодо посилань позивача на висновок №10079/Б від 10.02.2023 інженерно-технічного дослідження, виконаного доктором технічних наук, професором, завідувачем кафедри видобування нафти і газу, Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу Кондратом Олександром Романовичем (а.с.271-292 т. 10), то суд відзначає, що у тому ж таки висновку Кондрат Олександр Романович пунктом вище цитованого позивачем вказує, що збільшення відсотку важких вуглеводнів в складі природного газу, що подається на вхід до збудованої на УКПГ Левенцівського ГКР установки осушки газу впливає негативно на якість роботи установки в частині забезпечення нормованих значень температури точки роси по волозі.

Щодо висновків, наданих УкрНДІгазу, то судом взагалі не приймаються до уваги викладені у даному документі висновки з підстав, які будуть викладені окремо нижче у даному рішенні суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що використання у спірній установці цеоліту SILIPORITE G5 замість цеоліту Zeochem 13X не вплинуло на якість виконаних відповідачем робіт, оскільки не могло спричинити некоректну роботу такої установки.

Щодо тверджень позивача про інформування відповідача про збільшені показники вуглеводнів у складі природного газу.

У листі вих. №ШГВ4272-003.1.1-02 від 11.06.2020 позивач посилався на лист №003.1.26-003.1.1-02-11996-3 від 03.12.2018 та вказував, що в останньому було викладене занепокоєння щодо можливості забезпечення УОГ нормованих значень ТТР вуглеводнів ГПУ "Шебеленикагазвидобування".

Проте як у листі вих. №233-06 від 15.06.2020, так і станом на дату розгляду даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" заперечувало факт одержання листа вих. №ШГВ4272-003.1.1-02 від 11.06.2020.

Оцінюючи обставини направлення позивачем відповідачу листа вих. №003.1.26-003.1.1-02-11996-3 від 03.12.2018 та посилання на нього в іншому листуванні сторін суд виходить із наступного.

Вперше згадка про такий лист у листуванні сторін (після того як виникла активна фаза спору) міститься у листі позивача вих. №ШГВ4272-003.1.1-02 від 11.06.2020 (а.с. 109-112 т. 2 - 6 абзац знизу).

Реакція відповідача щодо посилання позивача на такий лист міститься у його листі вих. №233-06 від 15.06.2020 (а.с. 113-116 т. 2 - 5, 6 абзац згори) та полягає у категоричному запереченні одержання такого листа у грудні 2018 року.

Позивач для підтвердження факту відправки спірного листа, у власному листі вих. №ШГВ4837-003.1.1-02 від 02.07.2020 (а.с. 117-119 т. 2) зазначає про направлення його поштою (доказів не надає) та на електронну пошту представника відповідача - Костянтина Кеца, що підтверджується наданим скріншотом екрану.

Відповідач в суді заперечує одержання цього електронного листа, вказуючи на статус цього електронного листа - "ваше повідомлення готове до надсилання з таким вкладенням", яке відсутнє у інших листах (на тому ж скріншоті), та означає його невідправлення.

Аналогічний доказ на підтвердження факту відправки листа у грудні 2018 року, надав позивач до відповіді на відзив (а.с. 191 т. 2), хоча суд і констатує, що копія поганої якості та не дозволяє чітко прочитати статус "ваше повідомлення готове до надсилання з таким вкладенням" (що читабельно на доказі, наданому відповідачем).

Визначаючи можливість оцінки достовірності такого електронного доказу, суд запропонував позивачу забезпечити огляд поштової скриньки з метою дослідження такого листа у судовому засіданні (протокольна ухвала від 22.09.2023).

Позивач в письмових поясненнях від 03.10.2023 (а.с. 48-49 т. 11) зазначив про неможливість забезпечити огляд поштової скриньки через знищення цього листування з мотивів: обмеженості пам`яті жорсткого диску, встановленого на комп`ютері та для вивільнення місця, проводилося періодичне видалення старої кореспонденції.

Суд відзначає нелогічність видалення електронного листа, наданого в якості доказу до відповіді на відзив у межах судової справи №910/9079/20 на стадії підготовчого провадження, за час не завершення судового розгляду справи по суті (адже кожен учасник на вимогу суду зобов`язаний надати оригінали поданих доказів).

Позивач надав реєстр відправлень поштового зв`язку за 04.12.2018 (без опису вкладень, здійснене звичайною кореспонденцією), що складається із трьох аркушів та 43 відправлень, в той час як остання сторінка містить відбиток поштового штемпеля та номери 41, 42, 43, а відправлення відповідачу - на першій сторінці під номером 21, на якій не міститься відбитку поштового штемпеля та яка заповнена візуально іншою особою і іншим чорнилом. Крім того, реєстр відправлень поштового зв`язку за 04.12.2018 скріплений двома скобами, при чому одна скоба скріплює всі три аркуші, а інша - два перших, без третього - на якому міститься поштовий штемпель.

Також суд враховує той факт, що спори щодо причини непрацездатності установки велися з вересня 2019, а тому у разі інформування підрядника про збільшені обсяги вуглеводнів у природному газі у грудні 2018 року, позивач не мовчав би про це з вересня 2019 року по червень 2020 року під час численних листувань та робочих зустрічей, в яких він взагалі заперечував вплив важких вуглеводнів на результати роботи вуглеводнів на збудовану установку осушки газу.

Наведені обставини з урахуванням принципу вірогідності доказів змушують суд віддати перевагу версії відповідача про те, що такий лист не відправлявся Товариству з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" у грудні 2018 року.

Щодо проведеного позивачем дослідження цеоліту

Судом відзначено, що на підтвердження своєї позиції у даному спорі, позивачем систематично подавались висновки/звіти/пояснення Українського науково-дослідного інституту природних газів (УкрНДІгазу), який є структурним підрозділом позивача.

Зокрема, позивач з посиланням на технічний звіт від 12.11.2019 про проведення дослідження із визначенням фізико-хімічних показників проби адсорбенту NaX, який використовується на УКПГ Левенцівського ГКР ГПУ "Шебелинкагазвидобування" (а.с. 82-92 т. 4), вказує, на вірність власного твердження про те, що причина неякісної роботи установки - поганий цеоліт в установці.

Відповідач це заперечив не тільки в частині якості (про що йшлося вище), а в частині часу відбору проб. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" вказує, що єдиний раз спільно відбір зразків цеоліту здійснювався сторонами з метою відбору зразків для призначеної в межах даної справи експертизи. Раніше, він не брав участь у такому відборі.

Судом відзначено, що у листі вих. №233-06 від 15.06.2020 (складеному ще до звернення позивача із даним позовом) відповідач заперечував обставини відбору проб адсорбенту для його фізико-хімічного аналізу у листопаді 2019 року при розкритті адсорберів при дозасипанні до них силікагелю та активованого вугілля.

На що позивач зазначив, що такий відбір було зроблено у жовтні 2019 року працівником позивача ОСОБА_4 в момент коли здійснювалася досипка активованим вугіллям, верхня частина абсорбера (важка і для зняття викликався кран) знімалася, і представник позивача самостійно без участі представників відповідача набрав проби адсорбера.

Це змусило суд скористатися показами свідків - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (допитані в судовому засіданні 21.11.2023).

Свідок ОСОБА_1 повідомив, що:

- в кінці жовтня - на початку листопада 2019 року ОСОБА_3 дав вказівку їхньому майстру на промислі - ОСОБА_4 (батьку свідка) провести відбір цеоліту з адсорбера під час його відкриття. ОСОБА_1 вказує, що під час проведення спільних робіт по досипці силікагелю та активованого вугілля, яка передбачала підняття обох кришок із обох ємностей адсорберів (ФОСів) за допомогою крану, він після зняття кришок з ФОСів заліз до ємності та набрав цеоліт шляхом зачерпування кульок цеоліту відром і висипав його в пляшку. При цьому, свідок вказує, що в той час на об`єкті перебували представники відповідача (яких було близько 10 осіб), які здійснювали підготовчі дії для досипання до адсорберу силікагелю та активованого вугілля.

- на уточнюючі запитання відповідача: де містилися ці кульки? Він пояснив, що вони були майже на одному рівні з стінками адсорбера, а тому сильно нахилятися вниз не було потрібно.

- суд продемонстрував фотознімки абсорбера (надані відповідачем за наслідком робіт, які в той час проводилися) (а.с. 292 т. 11, фото №1), і свідок впізнав ці кульки, стверджуючи що він їх забрав у відро.

- вказав, що кульки були білими та різного розміру (до 1 см в діаметрі). Також ОСОБА_1 вказав, що відібрав кульки, які лежали на поверхні після підняття кришки ФОСу.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що:

- він отримав зразки адсорбенту в півтора літрових пластикових пляшках та передав їх на дослідження.

- він дав вказівку відібрати дані зразки цеоліту та під час їх відбору на об`єкті присутнім не був.

- він був присутнім коли була піднята кришка одного із ФОСів та зверху були кульки темного кольору.

- кульки цеоліту чорного (темного) кольору, фракцією в переважній більшості більше 2 см, були подрібнені ОСОБА_4 (батьком ОСОБА_1 ), щоб вони проходили у горловину пластикової пляшки.

- в інститут (УкрНДІгазу) передавались в пляшках кульки темного кольору.

Після допиту свідків, керівник відповідача звернув увагу на те, що верхній шар адсорбера містить керамічні кульки, які за розміром є набагато більше цеоліту. Вони становлять шар близько 0,4 метра. Нижче розміщена металева сітка, а під нею цеоліт. Тобто свідок ОСОБА_1 здійснив відбір керамічних кульок, склад яких є відмінним від складу будь-якого цеоліту, а саме збільшений розмір керамічних кульок змушував здійснити подрібнення перед розміщенням у пляшку, адже розміри справжнього цеоліту не потребують здійснення попереднього подрібнення для їх поміщення у пластикову пляшку.

Також керівник відповідача, з яким погодився свідок ОСОБА_5 , повідомив, що відбір цеоліту повинен був здійснюватись із люка біля землі, оскільки цеоліт у ФОСах розміщений знизу, а зверху розміщені керамічні кульки та металева сітках (саме так здійснювався відбір цеоліту для виконання судової експертизи, призначеної судом).

Суд погоджується із доводами відповідача, що свідок ОСОБА_1 здійснив відбір проб для аналізу не цеоліту, а керамічних кульок, які у подрібненому стані за показами свідка ОСОБА_2 були передані УкрНДІгаз АТ "Укргазвидобування".

Із розділу 1 технічного звіту УкрНДІгаз від 12.11.2019 отриманий адсорбент має вигляд сферичних гранул правильної форми сірого кольору, діаметр яких знаходиться в межах від 2,78 мм до 4,84 мм.

Представник відповідача не зміг пояснити як могло статися, що відбирали кульки, які не вміщалися у горловину пластикової пляшки, що становить 38 мм, а експерту надані гранули діаметр яких знаходиться в межах від 2,78 мм до 4,84 мм. Крім того, процес товчення/подрібнення кульок виключає збереження сферичної форми таких кульок/гранул у результаті. Не говорячи вже про склад відібраного матеріалу, якому у висновку надано фізико-хімічних показників цеоліту.

Так само без відповіді суду залишилося питання, чому маючи у володінні такий висновок у листопаді 2019 року (який нібито підтверджує версію позивача про причини непрацездатності установки) у той період, коли сторони спільно шукали ці причини - з вересня 2019 року по березень 2020 року, АТ "Укргазвидобування" заявило про нього набагато пізніше. Зокрема, ОСОБА_5 вказав, що не повідомляв Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" про наявність у АТ "Укргазвидобування" технічного звіту УкрНДІгаз від 12.11.2019.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд констатує фальсифікування такого доказу позивачем, не вдаючись у подробиці на якій стадії (відбір зразків чи проведення дослідження) воно відбулося, адже учасники відбору є працівниками позивача, а УкрНДІгаз є відокремленим підрозділом позивача. Такий доказ визнається судом недостовірним, адже спрямований на формування хибного уявлення суду на важливу обставину (доведення, що причина непрацездатності установки полягає у неправильному цеоліті), яке має значення для справи.

Зухвалий характер фальсифікування та сутність недостовірного доказу, який використовувався саме задля підтвердження невірно обраного цеоліту, змушує суд остаточно зупинитися на більш вірогідній версії того, що саме завеликі показників важких вуглеводнів є причиною неналежної роботи установки. При цьому, обставини фальсифікування структурним підрозділом позивача висновку ставлять під сумнів всі складені УкрНДІгаз звіти/висновки, подані АТ "Укргазвидобування" в межах справи №910/9079/20, а тому суд не бере їх до уваги при вирішенні даного спору по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірна установка осушки газу неналежно працює, оскільки проектувалась відповідачем на підставі наданих позивачем некоректних вихідних даних в частині складу природного газу, який підлягатиме осушці. Так, повідомлене замовником у Завданні на проектування (Додаток №1 до Договору) та Технічних вимогах до установки осушки газу (Додаток №2 до Договору) відсоткове значення важких вуглеводнів: гексанів і вище становило 0,06%, в той час як неодноразовими відборами природного газу підтверджується, що фактично газ містить важкі вуглеводні у відсотковому значенні в 2-3 рази більше. При цьому, відхилення повідомлених замовником вихідних даних з приводу складу природного газу від фактичного його складу є настільки значним, що запроектована та побудована УОГ не могла коректно працювати (навіть при передбаченні підрядником можливого коливання відсоткового показника важких вуглеводнів), в той час як проектуванню та будівництву підлягала УОГ з зовсім іншими технологічними рішеннями та відповідно будівництво такого об`єкту було б значно дорожчим.

Суд погоджується, що підрядник, будуючи установку осушки газу, повинен був передбачити можливість роботи УОГ при коливанні показника важких вуглеводнів у природному газі, проте суд вважає розумним закладення такого коливання у 15-20% від повідомленого замовником показника, проте аж ніяк не у два-три рази.

Для вирішення даного спору не має значення причина повідомлення замовником будівництва невірного складу газу - чи через помилку/недбалість/недогляд, чи з метою заниження вартості будівництва установки осушки газу, будівництво якої через високий вміст важких вуглеводнів було б значно дорожче.

Частиною 2 статті 888 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник зобов`язаний додержуватись вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Відтак, виконуючи роботи із розробки проекту УОГ, відповідач виходив саме із повідомленої позивачем інформації з приводу складу природного газу, що буде поступати на осушку, та, проявивши розумну обачність, додатково вжив заходів для уточнення складу природного газу (направивши позивачу у вересні 2017 року відповідного листа), проте АТ "Укргазвидобування" відповіло, що склад газу зазначений у Додаток №2 до Договору, підтвердивши попереднє технічне завдання.

Відповідно розробивши проект УОГ, який пройшов експертизу, та погодивши його із АТ "Укргазвидобування", Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" здійснило будівництво такої установки у відповідності до розробленого та погодженого проекту.

Суд вважає некоректними посилання позивача на приписи ст. 847 Цивільного кодексу України про обов`язок відповідача попередити замовника про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи, чи про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи, оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" були відсутні підстави для висновку, що АТ "Укргазвидобування" повідомило недостовірний склад природного газу. Крім того, у суду відсутні підстави для висновку, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" був відомий фактичний склад природного газу на стадії проектування та будівництва спірної установки осушки газу (матеріали справи свідчать, що дані обставини стали відомі відповідачу на стадії пусконалагоджувальних робіт на об`єкті).

Статтею 850 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" зобов`язань за Договором, оскільки останнім було виконано свої зобов`язання із проектування та будівництва установки осушки газу за вихідними даними, що були повідомлені Акціонерним товариством "Укргазвидобування", натомість неможливість нормальної роботи збудованої установки обумовлена повідомленням позивачем невірних вихідних даних.

При цьому, суд вважає нерозумними та необґрунтованими твердження АТ "Укргазвидобування", що УОГ, яка була запроектована на здійснення осушки газу із складом важких вуглеводнів у відсотковим значенням 0,06% (як того і просив позивач у Завданні та Технічних вимогах), повинна здійснювати осушку газу, відсоткове значення важких вуглеводнів якого є вдвічі-тричі вищим.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені позивачем у позовній заяві не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат позивача.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру - про стягнення штрафу у розмірі 4 989 600,00 грн, за розгляд якої сплачено судовий збір у розмірі 74 844,00 грн.

Частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у відповідності до п. 2) ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (004053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 16, офіс 17; ідентифікаційний код 23390015) про стягнення 4 989 600,00 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати позивача на оплату судового збору покласти на Акціонерне товариство "Укргазвидобування".

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 19.02.2024.

Суддя Р.В. Бойко