РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2024Справа № 910/17228/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фермерського господарства "Гордієнка Анатолія Анатолійовича" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіорентина Імпорт" про стягнення 464 985,37 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 464 985,37 грн., з яких: 350 000,00 грн. попередньої оплати, 14 728, 77 грн. 3% річних та 100 256,60 грн. інфляційних втрат на підставі ст. ст. 525, 526, 625, 693 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном у 5 днів з моменту отримання ухвали.

21.11.2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіорентина Імпорт" виставило Фермерському господарству "Гордієнко Анатолія Анатолійовича" рахунок фактуру № 29 на оплату добрив на загальну суму 350 000,00 гривень.

При цьому, оскільки письмовий договір не укладався, між сторонами по справі виникли відносини з договору поставки укладеного у спрощений спосіб, які врегульовані гл. 54 ЦК України.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, а також наявними в матеріалах справи рахунком №29 від 11.02.2023 та платіжними дорученнями №163 від 11.02.2023 року на суму 100 000,00 грн та №174 від 15.02.2022 року на суму 250 000,00 грн. підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 350 000,00 грн.

26.06.2023 року позивач звернувся з вимогою до відповідача про повернення передоплати в сумі 350 000,00 грн., але відповідач кошти не повернув, відповіді на лист не надіслав.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання здійснивши попередню оплату відповідно до виставленого відповідачем рахунку, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з передачі товару у власність позивача або повернення попередньої оплати у розмірі 350 000,00 грн.

Доказів поставки товару позивачу на суму 350 000,00 грн. або доказів повернення зазначених коштів відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення 350 000,00 грн. суми попередньої оплати обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 14 728, 77 грн. 3% річних за період 01.03.2022 по 30.07.2023 та 100 256,60 грн. інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 30.06.2023.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат прийшов до висновку, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком позивача в частині визначення періоду прострочення відповідача.

Так, відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки між сторонами не укладений письмовий договір, де було б передбачено строк повернення відповідачем попередньої оплати, у випадку, якщо постачальник не виконає своє зобов`язання, то до спірних правовідносин та вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат підлягає застосуванню ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимоги про повернення коштів позивач вимагав повернення попередньої оплати у строк до 15.07.2023 року

Таким чином, період прострочки повернення суми попередньої оплати починається з 16.07.2023 року.

За перерахунком суду, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 431,51 грн. 3% річних. В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних відмовити.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що у її задоволенні слід відмовити, враховуючи те, що у період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, який розпочався 16.07.2023 року не входить до періоду визначеного позивачем з 01.03.2022 по 30.06.2023.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіорентина Імпорт" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13Б, код 44358914) на користь Фермерського господарства "Гордієнка Анатолія Анатолійовича" (27200, Кіровоградська обл., Новоукраїнський (Добровеличківський) р-н, с. Тишківка, код 40104615) 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати, 431 (чотириста тридцять одну) грн. 51 коп. 3% річних та 5256 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 47 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна