ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"22" лютого 2024 р. м ХарківСправа № 922/527/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "НАНОЕКСПО+" (61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 24)
до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 20)
простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НАНОЕКСПО+" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КП "ШЛЯХРЕМБУД", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майно, а саме Сіль технічну кам`яну з протизлежувальною добавкою (ДСТУ 4246:2003 та 8853:2019) у об`ємі 5000 тонн за Договором товарної позики від 01.02.2024 №01/02-2024 та неустойку (пеню) в розмірі 13.600.000,00 грн.

Вищенаведені матеріали подані з порушенням пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України. А саме: до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем зазначено ціну позову в розмірі 47.600.000,00 грн, а отже при зверненні до суду з даною позовною заявою позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 571.200,00 грн (з урахуванням частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

В прохальній частині позовної заяви ТОВ "НАНОЕКСПО+" просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд розглянувши клопотання позивача зазначає наступне.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року, у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001року, у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95), зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" (п. 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) у випадках визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У той же час положення пунктів 1 і 2 частини першої наведеної статті Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18.

Крім того, згідно чинного законодавства, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольнити клопотання учасників судового процесу про відстрочення, розстрочення або звільнення їх від сплати судового збору, т а оскільки позовна заява ТОВ "НАНОЕКСПО+" не підпадає під встановлені пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" випадки, а саме, предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд дійшов висновку про відмову в задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі статтею 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву ТОВ "НАНОЕКСПО+" відповідно до положень статті 174 ГПК України слід залишити без руху, оскільки позивачем подано позовні матеріали з порушенням пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України та надати позивачу строк для усунення вище перелічених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ТОВ "НАНОЕКСПО+" залишити без руху.

2. Надати позивачеві строк дев`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Визначити позивачеві наступний спосіб усунення недоліків:

- надати докази сплати судового збору в розмірі 571.200,00 грн.

4. Попередити позивача про те, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, згідно частини четвертої статті 174 ГПК України має наслідком визнання заяви не поданою і повернення її позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 22.02.2024.

Суддя Н.С. Добреля