УХВАЛА

21 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 911/737/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області

у складі судді Карпечкіна Т. П.

від 20.03.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В., Руденко М. А.

від 20.11.2023

за позовом ОСОБА_1

до Садівничого товариства "Заліське"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2019 року на території Садівничого товариства "Заліське" відбулися загальні збори, які оформлені протоколом № 1. За результатами голосування з розгляду питань порядку денного з питань 4-6 прийняті наступні рішення:

- з четвертого питання вирішено: виключити із членів правління достроково ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; прийняти в члени правління ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- з п`ятого питання вирішено: прийняти Положення по електроенергії, Договір по електроенергії між СТ і членом товариства, Положення про ревізійну комісію, Положення про правління;

- з шостого питання вирішено: встановити штраф у розмірі 2 500,00 грн за антисанітарію та занедбаність по земельній ділянці, встановити плату за повторне підключення до електропостачання у розмірі 1 000,00 грн, про попередження власника земельної ділянки по АДРЕСА_1 про відключення від електропостачання.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 22.06.2019, оформлених протоколом № 1, з наведених питань 4-6.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю порушень при проведенні загальних зборів.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 20.11.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/737/22.

01 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22.

03 січня 2024 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22 у паперовому вигляді, надіслана поштою.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 , що надійшла до Суду через підсистему "Електронний суд", та касаційна скарга ОСОБА_1 у паперовому вигляді, надіслана до Суду поштою, ідентичні за змістом та вимогами, Суд вирішив розглядати їх як одну касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Суд встановив, що скаржником належним чином не обґрунтовано виключний випадок касаційного оскарження, передбачений пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в частині зазначення, що судами неправильно застосовані норми права та не враховано висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах:

- від 05.07.2022 у справі № 911/2269/20 стосовно того, що судовим інстанціям необхідно встановити дійсну кількість членів, присутніх на спірних загальних зборах;

- від 21.03.2018 у справі № 927/524/17, від 18.04.2018 у справі № 917/1375/16, від 02.05.2018 у справі № 918/373/17, від 02.04.2019 у справі № 927/546/18, від 28.01.2021 у справі № 910/15906/19, від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20 стосовно того, що прийняття зборами рішень за відсутністю кворуму для проведення зборів чи прийняття рішення є безумовною підставою для визнання недійсним такого рішення;

- від 08.06.2021 у справі № 910/2442/20 де визначена правова позиція, що особа набуває статусу члена кооперативу, згідно із статтею 11 Закону України "Про кооперацію", з моменту затвердження загальними зборами членів кооперативу рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу;

- від 29.03.2018 у справі № 922/4604/16, від 26.04.2018 у справі № 910/8091/17 стосовно того що, якщо довіреність учасника (акціонера) на право участі та голосування на загальних зборах оформлена або посвідчена з порушенням встановлених законодавством вимог, голоси учасників, передані за такою довіреністю, не можуть враховуватися під час визначення кворуму на загальних зборах та результатів голосування;

- від 02.05.2018 у справі № 912/3133/16 стосовно того, що судам слід враховувати, що рішення, прийняті за наслідками розгляду питань, викладених у порядку денному так, що це унеможливило усвідомлення акціонером суті питання, яке пропонувалося розглянути на загальних зборах акціонерів, повинні визнаватися недійними у зв`язку із порушеннями в таких випадках права акціонера на попереднє ознайомлення з переліком питань, що виносяться на голосування.

Також скаржник зазначив, що судами не враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 925/394/18 де зазначено, що вимога "про визнання нікчемними довіреностей" підпадає під юрисдикцію господарських судів як така, що виникає з корпоративних відносин.

Водночас ОСОБА_1 не вказав конкретно яку саме норму (норми) права невірно застосували суди першої та апеляційної інстанцій, стосовно якої/яких у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом викладено правові висновки у вказаних постановах, та які не були враховані при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Поряд із цим Суд визнав обґрунтованими доводи скаржника щодо наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: суди першої та апеляційної інстанцій не застосували частину 5 статті 245 Цивільного кодексу України, висновок Верховного Суду щодо застосування якої відсутній, а також доводи щодо наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: суди не дослідили та не встановили фактичну кількість членів Садівничого товариства "Заліське", присутніх на спірних загальних зборах; надали перевагу доказам Садівничого товариства "Заліське", не навівши належного обґрунтування підстав відхилення доказів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що призвело до невизначеності доказів для встановлення наявності прав членів Садівничого товариства "Заліське" у 309 осіб, які нібито приймали участь в загальних зборах, що відбулися 22.06.2019.

Крім того, Судом також встановлено, що всупереч вимогам пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги, проте зазначено, що скаржник є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , яке також до касаційної скарги не додано.

Ухвалою від 29.01.2024 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- уточнення норми (норм) права, яку (які) застосували/не застосували Господарський суд Київської області та Північний апеляційний господарський суд, стосовно якої/яких у подібних правовідносинах викладено правові висновки у наведених скаржником постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду;

- надання Суду або документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22 у сумі 9 924,00 грн, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 також роз`яснено, що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою, відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

13 лютого 2024 року до Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій на виконання вимог ухвали Верховного Суду уточнено, що суди не з`ясували й не перевірили всіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що свідчить про неправильне застосування вимог статей 86, 236, 237, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України та неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.07.2022 у справі № 911/2269/20; суди неправильно застосували статті 7, 8, 15 Закону України "Про кооперацію" та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.04.2019 у справі № 927/546/18, від 28.01.2021 у справі № 910/15906/19; суди неправильно застосували статтю 167 Господарського кодексу України, статті 8, 15 Закону України "Про кооперацію" та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20; неправильно застосували статтю 167 Господарського кодексу України та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.03.2018 у справі № 927/524/17; суди не застосували статтю 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.04.2018 у справі № 917/1375/16; суди не застосували статтю 11 Закону України "Про кооперацію" та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.06.2021 у справі № 910/2442/20; суди не застосували частину 3 статті 247 Цивільного кодексу України щодо наслідків нікчемності правочину та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.04.2018 у справі № 910/8091/17; суди не застосували статтю 245 Цивільного кодексу України щодо вимог до форми довіреності та не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.03.2018 у справі № 922/4604/16.

До заяви про усунення недоліків також надана копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи; термін дії 30.04.2023; дата видачі 18.08.2020. Тобто станом на дату подання касаційної скарги термін дії вказаного пенсійного посвідчення сплинув. При цьому, доказів на підтвердження того, що ІІ група інвалідності ОСОБА_1 встановлена довічно або підтверджена відповідними документами після 30.04.2023 (дата закінчення терміну дії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ) скаржником не надано.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги для надання ОСОБА_1 доказів на підтвердження того, що ІІ група інвалідності ОСОБА_1 встановлена довічно або підтверджена відповідними документами після 30.04.2023; у разі відсутності вказаних документів - надання Суду доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 911/737/22 у сумі 9 924,00 грн.

При цьому Суд звертає увагу, що наслідком неусунення названих недоліків протягом установленого строку є повернення касаційної скарги відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями статями 119, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений Судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко