ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 лютого 2024 року м. ХарківСправа № 922/4194/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3592 від 07.02.2024) у справі

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" (40030, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12),
про стягнення коштів у розмірі 589 386, 53 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.02.2024 у справі № 922/4194/23 в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 175 623, 99 грн - провадження у справі закрито. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 413 762, 54 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0, 7533 га по вул. Біологічній, 17 у м. Харкові, з кадастровим номером :05:054:0022 за період з 01.02.2021 по 28.02.2022 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 206, 44 грн.

07.02.2024 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду по справі № 922/4194/23 (вх. № 3592).

Ухвалою суду від 09.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" про розстрочення виконання рішення суду по справі № 922/4194/23 призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.02.2024 о 15:30 год.

У судове засідання 15.02.2024 представники сторін не з`явились.

Харківською міською радою надані до суду заперечення на заяву боржника (вх. № 4321), які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, подану боржником заяву про розстрочення виконання рішення суду, заперечення стягувача щодо поданої заяви, суд виходить з наступного.

Звертаючись до господарського суду з відповідним клопотанням, боржник посилається на те, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого наразі триває, звузились ринки збуту та знизилась ціна на товар та послуги, з огляду на перенасичення внутрішнього ринку. За умовами виробничого циклу, ТОВ «ВКФ «ВВВ» не має залишків на рахунках станом на 26 січня 2024 року, про що надає банківську довідку. Крім того, ТОВ «ВКФ «ВВВ» у вказаний період виконував свої поточні зобов`язання за рахунок залучених коштів, шляхом оформлення кредитного договору та має обв`язки по погашенню кредиту на суму 893 750 грн. Крім того, ТОВ «ВКФ «ВВВ» має поточну кредиторську заборгованість на суму 3 556 608, 77 грн. Як вказує заявник, вказані обставини, свідчать про складний фінансовий стан підприємства боржника, а тому сплата зобов`язань за рішенням суду значно ускладнить своєчасно виконувати зобов`язання перед працівниками та контрагентами, а також сплачувати податки та збори. Отже, просить суд розстрочити виконання рішення суду рівними частками на 12 місяців, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Заперечуючи проти задоволення заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду, стягувач, зокрема, зазначає, що невиконання рішення суду, з врахуванням інфляційних процесів в економіці держави, порушує матеріальні інтереси Харківської міської ради, як представника інтересів територіальної громади міста Харкова, що призведе до негативних наслідків у його діяльності у вигляді неодержання місцевим бюджетом грошових коштів. Харківська міська рада є бюджетною установою та здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із своєю діяльністю, за рахунок коштів міського бюджету. Поточні видатки забезпечують поточне функціонування органів місцевого самоврядування, утримання бюджетних установ (оплата праці працівникам бюджетних установ, нарахування на фонд оплати праці, придбання матеріалів, оплата комунальних послуг та енергоносіїв тощо), особливо в умовах воєнного стану. Розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/4194/23, на думку стягувача, призведе до порушення права територіальної громади міста Харкова, зокрема, на фінансування програм стабілізації, соціально економічного розвитку територіальної громади та інших пріоритетних галузей, які забезпечують життєдіяльність територіальної громади міста в умовах військової агресії РФ проти України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ч. 1 ст. 331 ГПК України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Ч. 4 ст. 331 ГПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів ст. 331 ГПК України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

При цьому судом враховано, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду, може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

У рішенні по справі Савіцький проти України від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Водночас розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, виконання боржником зобов`язань перед стягувачем.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене, дослідивши надані боржником докази в обґрунтування поданої заяви, враховуючи існування надзвичайних обставин в країні через військову агресію РФ проти України, введення у зв`язку з цим воєнного стану, згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, суд вважає за можливе задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" про розстрочку виконання судового рішення частково, строком на три місяці.

Суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення на такий термін забезпечить реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача реально отримати грошові кошти.

Згідно ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. 234, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ВВВ" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3592 від 07.02.2024) задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 02.02.2024 у справі № 922/4194/23 рівними частками на три місяці та встановити наступний графік його виконання:

- до 15 березня 2024 року - 139 989, 66 грн;

- до 15 квітня 2024 року - 139 989, 66 грн;

- до 15 травня 2024 року - 139 989, 66 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду, в порядку ст. 255-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 16.02.2024.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/4194/23

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.