ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5133/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали вх. № 5711/23 за позовом: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (вул.Батумська, буд. 11, Дніпро, Дніпропетровська обл, 49074) до відповідача - Фізичної особи-підприємеця Талаєвої Тетяни Дмитрівни ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості 94407,87грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області до Фізичної особи-підприємеця Талаєвої Тетяни Дмитрівни про стягнення заборгованості в розмірі 94407,87грн. за неналежне виконання відповідачем кредитного договору поставки № 20.01. від 13.05.2021.

Ухвалою суду від 27.11.2023 позов залишено без руху.

11.12.2023 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

25.05.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовною заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5133/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується поштовим повідомленням.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав відзив на позов тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

13.05.2021 року між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (скорочена назва АТ "А-Банк", далі по тексту Банк, Кредитор, Позивач) та фізичною особою-підприємцем Талаєвою Тетяною Дмитрівною (далі по тексту Позичальник, Відповідач) укладено кредитний договір N20.01., щодо надання банком відповідачу кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 120000,00 грн на 36 місяців, термін повернення кредиту 09.08.2024 зі сплатою процентів у розмірі 20,90 %.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк на виконання договору надав відповідачу кредит в сумі 120000грн, що підтверджується меморіальним ордером від 14.05.2021 № TR.17762698.27730.70198.

Згідно з п. А.11 договору відповідач сплачує позивачу винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,000001% від суми, встановленого у п. А.2 ліміту. Нарахування здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дати збільшення ліміту до цьому договору.

У відповідності до п. А2 та п. А3 Кредитного договору, ліміт цього договору: 120000.00 грн на поповнення обігових коштів. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 до договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Відповідно до п. А.10 договору відповідач сплачує позивачу винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Згідно з додатком № 1 до договору, відповідач зобов`язалась у строк з 13.09.2021 по 10.05.2024 сплачувати 13 числа кожного місяця суму яка зазначена у графікі погашення Щомісячна сума, яка підлягає сплаті, включає частину кредиту, що підлягає поверненню, суму процентів та суму винагороди.

Згідно до п.п. 2.2.2-2.2.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного Договору та Повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданому позивачем, та банківської виписки по рахунку відповідача, відповідач не виконувала своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за договором, через що виникла заборгованість.

Відповідно до п. 2.3.2 договору при порушенні відповідачем будь-якого зобов`язання, передбаченого умовами договору, банк на свій розсуд має право:

а) змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. При цьому згідно з ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором,

або

б) розірвати цей договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та проценти за фактичний термін користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором,

або

в) згідно з ст. 651 ЦКУ, ст. 188 ГКУ здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням повідомлення позичальнику. У зазначену у повідомленні дату договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та проценти за фактичний термін користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Пунктом А.3 договору передбачено, що згідно з ст. 212, 651 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого зобов`язання, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість з наступного дня є простроченою.

З огляду на викладене, враховуючи порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за кредитним договором, позивач направив відповідачу вимогу від 19.09.2023, у якій просив сплати в строк до 26.09.2023 заборгованість в розмірі 106691,02грн станом на 19.09.2023, з яких 93700 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), залишок заборгованості за поточними процентами 57,42 грн, залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом 7245,42 грн, залишок боргу по комісії 5688 грн.

Позивачем надано копію опису вкладення про надіслання 21.09.2023 зазначеної вимоги на адресу відповідача, а також список згрупованих відправлень та копією фіскального чека.

Однак, відповідач не сплатив зазначену заборгованість позивачу у строк, зазначений в повідомленні - до 26.09.2023, через що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 94407,87грн, з яких :

- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 82841,60грн,

- загальний залишок заборгованості по процентам 774,27грн,

- загальний залишок заборгованості за винагородою 3792рн

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Відповідач станом на час розгляду справи не надав суду доказів сплати зазначеної заборгованості, як і будь-яких заперечень, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 94407,87грн відповідно до розрахунку станом на 13.10.2023, з яких :

- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 82841,60грн,

- загальний залишок заборгованості по процентам 774,27грн,

- загальний залишок заборгованості за винагородою 3792рн

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1000грн штрафу (фіксована складова) та 6000 грн штрафу (змінна складова) на підставі п. 5.8 договору.

Відповідно до п. 5.8 Кредитного Договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Однак, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В Україні введено з 24.02.2022 воєнний стан, який триває і до сих пір.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та банківської виписки по рахунку відповідача вбачається, що заборгованість відповідача виникла після введення в Україні воєнного стану, таким чином штраф не нараховується.

Отже, позовні вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємеця Талаєвої Тетяни Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (код 14360080, м. Дніпро вул. Батумська 11, 49074) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) в розмірі 82841,60грн, загальний залишок заборгованості по процентам в розмірі 774,27грн, загальний залишок заборгованості за винагородою в розмірі 3792рн. та 2496,12 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов