ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 лютого 2024 року Справа № 902/680/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Дика А.І.,

представники учасників справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.12.2023, повний текст якої складено 12.12.2023 у справі №902/680/23 (суддя Міліціанов Р.В.)

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1

ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про неплатоспроможність,-

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/680/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою від 19.06.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, при-значено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О., попереднє засідання призначено на 15.08.2023.(т.1, арк.справи 14-24).

19.06.2023 офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.(т.1, арк.справи 26).

Ухвалою суду від 15.08.2023 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства акціо-нерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» (№50702/1104 від 05.07.2023) (вх.№01-36/715/23 від 13.07.2023) про визнання грошових вимог до боржника, визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» (надалі в тексті Банк) до Фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 7 064,42 грн основного боргу (друга черга задоволення) та 5 368,00 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів).(т.1, арк.справи 111-114).

Суд першої інстанції ухвалою від 07.12.2023 відмовив Банку в задоволенні заяви від 29.11.2023 про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів. Відмовлено також у клопотанні Банку про закриття провадження у справі про неплатоспро-можність. Затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспро-можність Фізичної особи ОСОБА_1 станом на 16.08.2023. Затверджено звіт арбітражного керуючого Белінської Н.О. за результатом виконання повноважень керуючої реструктуризацією у справі №902/680/23 та про виплату грошової винагороди від 13.11.2023, за період з 19.06.2023 по 16.08.2023, а саме: нарахована основна грошова винагорода в сумі 13 420,00 грн, суму якої станом на 09.11.2023 не відшкодовано; витрати 0,00 грн.(т.2, арк.справи 20-36).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Банк подав скаргу до Північно-західного апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.12.2023 у справі №902/680/23 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити заяву Банку, визнати ОСОБА_1 банкрутом та ввести процедуру погашення боргів, визнати ОСОБА_1 банкрутом та ввести процедуру погашення боргів. Призначити керуючого реалізацією майна Белінську Наталію Олександрівну (РНОКПП НОМЕР_2 ).(т.2, арк. справи 40-42).

Скаржник вважає, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме: неправильно тлумачить ст.126 КУзПБ та не застосував ст.130 КУзПБ, яка підлягала застосуванню в наслідок чого прийняв незаконне рішення.

На переконання Апелянта, судом першої інстанції неправомірно взято до уваги розписку чоловіка Боржника, однак розписка не підтверджує зобов`язання чоловіка перед кредиторами здійснювати погашення вимог згідно з планом реструктуризації у разі не виконання вимог Боржником та не є цивільно-правовим договором, що передбачає його зобов`язання надавати своїй дружині матеріальну допомогу, оскільки його доходи є спільною сумісною власністю подружжя.

Скаржник також звертає увагу суду, що матеріали справи не містять схваленого кредито-ром плану реструктуризації боргів боржника.

На думку Банку, оскільки фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплато-спроможності, майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі №902/680/23 та призначено справу до розгляду на 22.02.2024.(т.2, арк. справи 66).

17.01.2024 на електронну адресу суду надійшло клопотання Банку про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено апеляційним судом.(арк.справи 70).

В судове засідання апеляційної інстанції 22.02.2024 представники учасників справи не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується Довідками про доставку електронного листа від 16.01.2024.(т.2, арк.справи 67).

Крім того, в судовому засіданні 22.02.2024 апеляційний суд намагався з`єднатися через систему «Електронний суд» з представником Банку Михайлишеною Л.Л., однак представник перебувала в статусі «офлайн», тобто поза мережею, про що зазначено в протоколі судового засідання від 22.02.2024.

Враховуючи, що в клопотанні Скаржника від 17.01.2024 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник вказав, що ознайомлений з вимогами Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзвя`зку та відеозапису, ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання у адміністративному, цивільному та господарському процесах, а явка сторін обов`яз-ковою не визнавалася, колегія суддів порадившись на місці вирішила розпочати розгляд скарги по суті за наявними матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосу-вання місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Господарські суди, згідно ч.6 ст.12 ГПК України, розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, 21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10. 2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (надалі в тексті КУзПБ).

Відповідно до ч.1 ст.2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, визначено Книгою четвертою КУзПБ.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 самостійно ініційовано провадження у справі про неплатоспроможність, запропоновано план реструктуризації боргів, з урахуванням сум, які боржник спроможний сплачувати щомісяця.

Однак Банк, як кредитор, вважає, що потрібно визнати боржника банкрутом, перейти до процедури погашення боргів, а також закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Банк зазначив, що фінансовий стан Боржника характеризується як неплатоспроможний, крім того останній у декларації про майновий стан зазначив неповну та/або недостовірну інформацію про своє майно та доходи.

Матеріалами справи стверджено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено Декларації про майновий стан боржника та членів сім`ї у справі про неплатоспроможність за період 2020-2023 рр., які складено станом на 08.05.2023.

Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.(ч.3 ст.122 КУзПБ).

Зі звіту арбітражного керуючого Белінської Н.О. від 04.08.2023 за наслідками перевірки декларацій боржника ОСОБА_1 вбачається виявлення порушення відсутність відомостей про доходи членів родини.(т.1, арк.справи 88-90).

11.08.2023 боржниця ОСОБА_1 подала клопотання про приєднання до матеріалів справи виправленої декларації про майновий стан за період 2022-2023 рр., а також долучено довідки про доходи та письмові заяви членів сім`ї щодо відмови надати інформацію про майновий стан.(т.1, арк. справи 105, 106)

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується, що боржником дотримано вимог статей 122, 123 КУзПБ та надано виправлені декларації про майновий стан, відтак підстави для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ відсутні.

Крім того, наявність розписки від 17.08.2023 від ОСОБА_2 , якої станом на дату подачі декларацій 08.05.2023 не існувало, колегія суддів погоджується, що можливості відображення даного доходу у поданих деклараціях не було.

В силу п.п.4, 5 ч.3 ст.124 КУзПБ, план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (пере-кваліфікація, працевлаштування тощо).

З огляду на зазначену норму, колегія суддів вважає, що залучення матеріальної допомоги третіх осіб передбачено положеннями КУзПБ, та відповідає інтересам кредитора, що додатково свідчить про добросовісність поведінки боржника. Відтак, відхиляє доводи Скаржника про неправомірність взяття до уваги розписки від 17.08.2023 судом першої інстанції.

Щодо відсутності схваленого кредиторами плану реструктуризації, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.123 КУзПБ рішення про затвердження плану реструктуризації боргів приймається конкурсними та забезпеченими кредиторами окремо. План реструктуризації боргів та зміни до нього вважаються схваленими, якщо їх підтримали всі забезпечені кредитори та не менше 50 відсотків конкурсних кредиторів.

Як встановлено арбітражним керуючим за ОСОБА_1 на праві власності не рахується жодне рухоме майно.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №336759375 від 23.06.2023 за ОСОБА_1 відсутні записи.(т.1, арк.справи 126, 149).

З додатків до позовної заяви вбачається, що згідно Свідоцтва на право власності на житло від 25.04.2022 Боржнику належить 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 60,1 кв.м.

Поруч з тим, відповідно до ч.6 ст.131 КУзПБ визначено, що до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Апеляційним судом встановлено, що Боржнику належить 1/4 частка квартири, яка стано-вить загальну площу 15,025 кв.м. та є єдиним житлом Боржника, зазначена 1/4 частини квартири не включається до ліквідаційної маси.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 31.07.2023 ОСОБА_1 не працевлаштована. Доходи за півроку становить:

- січень 2023 р. 88 грн 24 коп.(додаткове благо);

- лютий 2023 р. 0,00 грн;

- березень 2023 р. 84 грн 88 коп.(додаткове благо);

- квітень 2023 р. 0,00 грн;

- травень 2023 р. 0,00 грн;

- червень 2023 р. 0,00 грн.(т.1, арк.справи 147).

Як встановлено судом першої інстанції, щомісячно Боржник отримує допомогу від чоловіка в сумі 6 500 грн.(згідно розписки).

Таким чином, середньомісячний дохід Боржника складає 6528 грн 85 коп.

Загальні витрати боржника (в місяць) 5 517 грн.

Необхідний прожитковий мінімум в місяць для боржника 2 684 грн.

Необхідний прожитковий мінімум в місяць на моїх дітей від 6 до 18 років 2 833грн.

(містяться в матеріалах справи) (навпіл із чоловіком).

Різниця між доходами та витратами боржника (в місяць) « 1 011 грн 85 коп.»

Матеріалами справи стверджено, що Арбітражним керуючим 05.12.2023 були проведені збори кредиторів по справі №902/680/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (т.1, арк.справи 194-198).

Одним з питань порядку денного було план реструктуризації боргів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надано план реструктуризації боргів станом на 16.08.2023 з проханням розглянути його на зборах кредиторів. План реструктуризації передбачає наступні умови. ОСОБА_1 має заборгованість перед кредитором, який заявився у справі про неплатоспроможність: АТ «Укргазбанк» в сумі 7 064,42 грн (друга черга задоволення) та 5 368,00 грн судового збору (позачергово). Дані вимоги Боржник зобов`язується сплатити протягом 13 місяців. Погашення здійснюватиметься шляхом внесення коштів на рахунки АТ «Укргазбанк». В зазначеному плані реструктуризації боргів, виконується повне погашення боргів кредиторів, які заявилися. Тому, після повного виконання плану реструкту-ризації не будуть списані вимоги кредиторів, які заявилися.

За підсумками голосування, вирішено не затверджувати план реструктуризації боргів боржника.

Поруч з тим, відповідно до п.4 ч.8 ст.126 КУзПБ, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспро-можність, якщо: кредитор, який не брав участі в голосуванні чи проголосував проти схвалення плану реструктуризації боргів, доведе, що в разі визнання боржника банкрутом у порядку, визначеному цим Кодексом, його вимоги були б задоволені у розмірі, що перевищує розмір вимог, які будуть задоволені відповідно до умов плану реструктуризації боргів.

При цьому, відмова у затвердженні плану реструктуризації боргів (який передбачає повне погашення кредиторських вимог) та перехід до процедури погашення боргів, за відсутності майнових активів, які можуть бути реалізовані, порушуватиме майнові інтереси кредитора, котрий може не отримати навіть часткового задоволення вимог.

Однак, кредитором не доведено, що його вимоги були б задоволені у розмірі, що перевищує розмір вимог, які будуть задоволені відповідно до умов плану реструктуризації боргів. Натомість з плану реструктуризації вбачається, що кредиторські вимоги Банку будуть повністю погашені Боржником протягом 13 місяців.

Разом із цим, абз.2 ч.7 ст.126 КУзПБ, зокрема, встановлено, що господарський суд має право за вмотивованим клопотанням кредитора змінити план погашення боргів у частині збільшення чи зменшення строку його виконання або розміру суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів, чи суми, яка щомісяця залишається боржнику на задоволення побутових потреб (не менше розміру, встановленого ст.124 цього Кодексу).

Однак матеріали справи не містять, а кредитором не надано суду доказів подання до суду такого клопотання.

Враховуючи, що нормами КУзПБ не передбачено обов`язок суду не затверджувати план реструктуризації, якщо кредитори проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що умови реструктуризації боргів, що містяться у вказаному плані не суперечать чинному законодавству, відповідають як інтересам боржника, так і сприятимуть забезпеченню інтересів кредитора, а також дотриманню розумного балансу у відносинах сторін.

Щодо відмови суду першої інстанції у закритті провадження у справі про неплатоспро-можність та переходу до процедури погашення боргів, натомість затвердження плану реструкту-ризації, апеляційний суд зазначає наступне.

За ч.2 ст.6 КУзПБ до боржника фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст.1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добро-совісності, який ґрунтується на приписах ст.ст.3 та 13 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовіс-ними (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризу-ється чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.2, 3 ст.13 ЦК України).

Тому до боржника фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплато-спроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його плато-спроможності.(постанова КГС ВС від 26.05.2022 у справі №903/806/20).

При цьому, відповідно до ч.11 ст.126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постанов-лення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Тобто, за визначених вказаною нормою умов господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи, зокрема: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

При цьому вказані приписи не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, на чому наполягає кредитор, зокрема за ч.7 ст.123, ч.11 ст.126 КУзПБ.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 21.09.2023 року №908/3839/21, від 22.09.2021 №910/6639/20, від 26.05.2022 №903/806/20.

З огляду на вище зазначені норми та те, що боржницею надано виправлені декларації про майновий стан, відомості про наявність доходу, достатнього для погашення кредиторських вимог, план реструктуризації боргів боржника передбачає повне погашення кредиторських вимог, розстрочення платежів здійснюється на строк 13 місяців, який уп`ятеро менший за визначений максимальний п`ятирічний термін погашення вимог (ч.6 ст.124 КУзПБ), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що процесуальна поведінка боржника є послідовною та добросовісною.

Натомість, на переконання апеляційного суду, посилання Скаржника про необхідність закриття провадження у справі та переходу до процедури погашення боргів, за відсутності доказів про можливість задоволення вимог у інший спосіб, свідчать про непослідовну та недобросовісну поведінку кредитора, оскільки не відповідатиме інтересам саме кредитора.

Доводи Скаржника, що розписка не підтверджує зобов`язання чоловіка перед кредиторами здійснювати погашення вимог згідно з планом реструктуризації у разі не виконання вимог Боржником, відхиляються апеляційним судом, оскільки, згідно ч.3 ст.128 КУзПБ, у разі порушення боржником плану реструктуризації боргів кредитори, вимоги яких включені до такого плану, мають право звернутися до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі або про введення процедури погашення боргів боржника.

У разі задоволення судом одного з таких клопотань вимоги кредиторів, які мали бути прощені (списані) на умовах плану реструктуризації боргів, відновлюються в повному обсязі.

Відтак, колегія суддів наголошує, що у випадку не погашення Боржником заборгованості відповідно до плану реструктуризації, Банк має право звернутися до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі або про введення процедури погашення боргів боржника.

Розглянувши матеріали справи та поданий план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на 16.08.2023, колегія суддів вважає, що даний план розроблено з дотриманням вимог КУзПБ, умови реструктуризації боргів не суперечать чинному законодавству, а тому, з метою відновлення платоспроможності боржника, суд першої інстанції правомірно затвердив план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на 16.08.2023.

Щодо звіту про нарахування та виплати грошової винагороди арбітражному керуючому, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.30 КУзПБ установлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керую-чого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Матеріалами справи стверджено, що ухвалою суду від 19.06.2023 арбітражного керуючого Белінську Н.О. призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно звіту арбітражного керуючого Белінської Н.О., остання з урахуванням права на зменшення грошової винагороди на 50% повідомила, що основна грошова винагорода керуючої реструктуризацією у справі №902/680/23 за період з 19.06.2023 по 16.08.2023 становить 13420,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст.30 КУзПБ, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредито-рів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, забезпе-ченим кредитором.

Матеріалами справи стверджено, що зборами кредиторів, рішення яких оформлено прото-колом від 05.12.2023 схвалено звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Белінської Н.О. при виконані повно-важень керуючої реструктуризацією у справі № 902/680/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Враховуючи, що Скаржником у тексті апеляційної скарги не наведено жодного заперечення щодо затвердження звіту арбітражного керуючого Белінської Н.О. за результатом виконання нею повноважень керуючої реструктуризацією у справі №902/680/23 та виплату грошової винагороди від 13.11.2023 за період 19.06.2023 16.08.2023, колегія суддів погоджується з висновком, що сума 13 420,00 грн нарахованої основної грошової винагороди є правомірною та такою, що підлягає до оплати за рахунок коштів, внесених Боржником на депозитний рахунок суду.

Враховуючи зазначене ухвала господарського суду у даній справі постановлена при повному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи Скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповід-ності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,276,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.12.2023 у справі №902/680/23 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Матеріали справи №903/160/22 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.