СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Харків Справа № 922/2432/21 (643/8790/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу (вх.№2446Х/2) ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21) (повний текст рішення складено 19.10.2023 суддею Кононовою О.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом ОСОБА_2 , м.Харків,

до 1. ОСОБА_1 , м.Харків,

2.Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, м.Харків,

3.Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича, м.Харків,

4.Державного підприємства «Сетам», м.Київ,

за участі третьої особи ОСОБА_3 , м.Харків,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що розглядається у межах провадження у справі №922/2432/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року до Московського районного суду м.Харкова звернулась ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_1 , приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича, Приватного нотаріуса Малахової Галини Іванівни, Державного підприємства «Сетам», третя особа - ОСОБА_3 , яким просила визнати виконавчий напис №348 (дублікат виконавчого напису №348), виданий 02.03.2021 приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. про звернення стягнення на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53,1 кв.м, що належить ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що 21.03.2019 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як позичальниками, з однієї сторони, та ОСОБА_4 - позикодавцем, з іншої сторони, укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом XМНО Малаховою Г.I за №671, а також договір іпотеки, предметом якого є кв. АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом XМНО Малаховою Г.I за №673. 02.03.2021 приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. вчинено виконавчий напис №348 про звернення стягнення на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на кв. АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53,1 кв.м. 11.03.2021 приватним виконавцем Ярмоленком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64789073. Позивач не погоджується із виконавчим написом приватного нотаріуса через те, що заборгованість у виконавчому написі, що оспорюється, є спірною, позаяк сума основної заборгованості та заборгованість за розміром нарахованої пені є значно меншою від тієї, яка зазначена у виконавчому написі, вказує, що мала намір укласти договір позики на суму 3000 доларів США, але уклала на суму 9640 доларів США, правочин укладено на вкрай невигідних умовах, кошти їй були потрібні для того, щоб її сина не посадили у в`язницю та вказує, що через нервозність та напруженість ситуації була у вкрай поганому самопочутті.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 30.09.2021 у справі №643/8790/21 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постановою від 20.04.2023 Полтавський апеляційний суд задовольнив частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Московського районного суду Харківської області від 30.09.2021. Задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Ципліцького Дмитра Олеговича, про передачу справи за підсудністю. Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича, приватного нотаріуса Малахової Галини Іванівни, державного підприємства «Сетам», третя особа ОСОБА_3 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передав на розгляд до господарського суду Харківської області.

01.06.2023 справа №643/8790/21 надійшла до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2021 серед іншого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 , арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича. Заборонено фізичній особі ОСОБА_2 відчужувати майно. Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 27.09.2021 для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду. Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 27.10.2021 для підготовки та подання до суду плану реструктуризації боргів боржника. Зобов`язано керуючого реструктуризацією у строк до 27.10.2021 провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 опубліковано 26.08.2021 за №67095 на офіційному веб-сайті ВГСУ, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - 24.09.2021.

07.09.2021 до господарського суду від ОСОБА_1 надійшло повідомлення забезпеченого кредитора у порядку частини 2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства про вимоги до ОСОБА_2 , які забезпечені заставою майна боржника на загальну суму 7680 доларів США. Надане повідомлення долучено судом до матеріалів справи.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання неплатоспроможним у встановлений в оголошенні строк надійшли заяви: - ОСОБА_5 (вх.№22279 від 22.09.2021) на загальну суму 220000,00 грн; - ОСОБА_6 (вх.№22407 від 23.09.2021) на загальну суму 1187000,00 грн; - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вх.№22456 від 24.09.2021) на загальну суму 31144,89 грн. Відповідними ухвалами суду зазначені заяви з грошовими вимогами прийняті судом до розгляду та призначений їх розгляд у попередньому засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у попередньому засіданні визнано такий розмір грошових вимог кредиторів: - ОСОБА_5 на загальну суму 220000 грн та 4540,00 грн судового збору; - ОСОБА_6 на загальну суму 1187000,00 грн; - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на загальну суму 22924,54 грн (з яких, 16651,70 грн сума заборгованості, 1378,00 грн судовий збір, стягнутий за рішенням суду у справі №640/335/16-ц, 1454,86 грн 3% річних, 3439,98 грн - інфляційні витрати) та 4540,00 грн судового збору; - ОСОБА_1 на загальну суму 210 671,92 грн як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника відповідно до іпотечного договору від 21.03.2019. Зобов`язано керуючого реструктуризацією за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду. Зобов`язано керуючого реструктуризацією в чотирнадцяти денний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням ст.123 зазначеного Кодексу організувати та провести збори кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів. Докази надати суду. Призначено проведення зборів кредиторів на 29.11.2021 року. Призначено засідання господарського суду (підсумкове), на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Постановою господарського суду Харківської області від 17.01.2022, окрім іншого, припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича. Визнано фізичну особу ОСОБА_2 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. Призначено керуючим реалізації фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією фізичної особи ОСОБА_7 у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2023, зокрема, прийнято справу №643/8790/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича, приватного нотаріуса Малахової Галини Іванівни, Державного підприємства «Сетам», третя особа - ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- до розгляду у межах справи №922/2432/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2023 клопотання 1-го відповідача (вх.№19219 від 21.07.2023) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Ухвалено перейти до розгляду справи №922/2432/21 (643/8790/21) за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21) позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №338, виданий 01.03.2021 (дублікат виконавчого напису №348, виданий 02.03.2021) приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною щодо звернення стягнення на нерухоме майно: 1/2 (одну другу) частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53,1 кв.м, що належить боржнику - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908,00 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду. Відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича та Державного підприємства «Сетам».

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд мотивував його тим, що на момент вчинення виконавчого напису, розмір заборгованості за основним зобов`язанням, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, стягувачем визначений у розмірі 9640 доларів США, що різниця з тими сумами, на які попередньо надсилались вимоги боржникам (7680 доларів США), тобто ОСОБА_1 при зверненні із заявою про вчинення виконавчого напису, не було враховано суми, які надходили на рахунки ОСОБА_4 та у подальшому ОСОБА_8 (який діяв в інтересах ОСОБА_1 ). Така поведінка стягувача щодо визначення різних сум основного зобов`язання на різних етапах звернення стягнення на іпотечне майно шляхом вчинення виконавчого напису є суперечливою. Тобто, така заборгованість, в межах якої звертається стягнення на майно боржників, не може вважатися безспірною, а, відповідно, є необґрунтованою та заперечною. Окрім суми основного зобов`язання до суми заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 включено нараховану стягувачем пеню у розмірі 20360 доларів США, при цьому жодного розрахунку нарахованої пені не містять ані матеріали справи №922/2432/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , ані матеріали справи №643/8790/21, що розглядається в межах справи про неплатоспроможність, у тому числі й відзив боржника ОСОБА_1 .. Господарським судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , перестала сплачувати заборгованість за договором позики з 21.08.2020 (відповідно до пункту 1 договору позики платити потрібно не пізніше 21 числа кожного місяця). Заява ОСОБА_1 від 01.03.2021, яка надавалась приватному виконавцеві ОСОБА_9 , та на підставі якої був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, свідчить про те, що стягувач заявив до стягнення заборгованість, у тому числі й по пені, яка нарахована за період: з 23.02.2020 до 27.01.2021. Господарський суд визнав обґрунтованими заперечення позивача про нарахування пені на прострочене зобов`язання, оскільки статтею 1 Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» №691-IX від 16.06.2020, який набрав чинності 04.07.2020, внесені зміни до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України. За таких підстав, суд дійшов висновку про порушення першим відповідачем ОСОБА_1 чинного законодавства при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису із зазначенням суми заборгованості, яка не є безспірною, що у свою чергу є безумовною підставою для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, господарський суд позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, доведеними позивачем, та такими, що підлягають задоволенню. Щодо визначених позивачем інших відповідачів приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахову Г.І., приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. та ДП «Сетам» господарський суд зазначив, що вказані особи не можуть бути учасниками спірних правовідносин та позивач безпідставно визначив їх відповідачами за цим спором, тому відмовив у задоволенні позовних вимог стосовно зазначених відповідачів.

ОСОБА_1 з рішенням господарського суду не погодилась, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21) та прийняти нове, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Апелянт, посилаючись на судову практику Верховного Суду, зазначає, що в даній справі відсутні, як будь-які сумніви щодо спірності заборгованості, що передбачається договором, так і докази оскарження заборгованості зі сторони позивача. На думку апелянта, така позиція позивача спрямована на затягування процесуального часу на стягнення заборгованості. Також апелянт зазначає, що, не зважаючи на введення мораторію після відкриття провадження у справі про банкрутство, продовжують нараховуватись штрафні санкції, оскільки за своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов`язаннями, які забезпечують виконання основного зобов`язання, і є похідними від нього. Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2432/21(643/8790/21), необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/2432/21(643/8790/21).

21.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21). Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 07.02.2024 о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104. Встановлено учасникам справи строк по 16.01.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження. Зобов`язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахову Галину Іванівну, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентиновича зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Запропоновано учасникам справи надати оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

16.01.2024 від позивача ОСОБА_2 , до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив (вх.№766) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що заборгованість позивача за основним боргом дорівнювала 7680,00 доларів США, а не 9640,00 доларів США, як про те протиправно вказано в оскаржуваному написі, а сума пені складала 0,00 грн, а не 20360,00 доларів США. Крім цього, якщо б пеня і нараховувалась, її розмір був би спірним, адже, сума пені могла бути зменшена у судовому порядку. З наявних у матеріалах доказів убачається, що вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є солідарною, у зв`язку з чим повністю погашеними станом на 13.11.2023 є вимоги як до ОСОБА_3 , так і до ОСОБА_2 , а поданням цієї скарги намагається отримати додаткову підставу для стягнення неіснуючого боргу (неіснуючого у розмірі, вказаного у спірному написі, на момент винесення спірного напису, та взагалі неіснуючого боргу у зв`язку з його повним погашенням на момент звернення до суду апеляційної інстанції з даною скаргою. Посилання апелянта на відповідну практику Верховного Суду є безпідставними, адже, відповідні висновки ухвалені за інших обставин, та не є релевантними до даної справи. Доводи апелянта про те, що не зважаючи на мораторій, введений після відкриття провадження у справі про банкрутство, продовжують нараховуватись штрафні санкції, є хибними, оскільки спір у даній справі щодо розміру заборгованості існував ще до відкриття провадження у справі про банкрутство.

17.01.2024 від арбітражного керуючого Тищенко О.І. до суду через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення (вх.№841), в яких зазначає, що погоджується з рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21) про задоволення у повному обсязі позовних вимог до ОСОБА_1 та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №338, виданий 01.03.2021 (дублікат виконавчого напису №348, виданий 02.03.2021) приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною щодо звернення стягнення на нерухоме майно: частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53, 1 кв.м, що належать боржнику ОСОБА_2 . Також зазначає, що постановою господарського суду Харківської області віл 13.01.2022 у справі №922/2639/21 визнано фізичну особу ОСОБА_3 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. На виконання рішення зборів кредиторів та суду, якими встановлені умови продажу майна у справі про неплатоспроможність ОСОБА_3 19.10.2023 здійснена реалізація майна банкрута на аукціоні житлова нерухомість частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по частині кожному на підставі дублікату свідоцтва, що має силу оригіналу. Квартира перебуває в іпотеці ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору від 21.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за рег.№671 та договору від 27.02.2020 про відступлення прав за іпотечним договором від 21.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за рег.№42. За рахунок коштів, що надійшли від реалізованого майна, що перебуває в іпотеці, - 13.11.2023 повністю погашені кредиторські вимоги ОСОБА_1 у сумі 210671,92 грн, які визнані ухвалою господарського суду Харківської області від 28.10.2021 у справі №922/2639/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 клопотання представника позивача, адвоката Колісниченка Артура Сергійовича, про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №922/2432/21(643/8790/21) задоволено. Ухвалено судове засідання у справі №922/2432/21(643/8790/21), призначене на 07.02.2024 о 10:00 год., провести за участі представника позивача, адвоката Колісниченка Артура Сергійовича у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 07.02.2024, яке проходило у режимі відеоконференції, представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги. Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Представники заявника апеляційної скарги та інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, ураховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, явка сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги, заслухавши представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

21.03.2019 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (позичальники) та ОСОБА_4 (позикодавець) укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом XМНО Малаховою Г.I. за №671. За цим договором позики позикодавець передав у власність позичальникам грошові кошти у розмірі 9640 доларів США на строк до 21.03.2022 із відповідним графіком погашення (а.с.190, том 1).

Відповідно до умов договору позики позичальники зобов`язалися не пізніше 21 числа кожного місяця з квітня 2019 по березень 2022 сплачувати 140 доларів США, в якості поточних платежів.

У забезпечення виконання зобов`язань боржників за договором позики, 21.03.2019 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 від імені якого діяла ОСОБА_10 , укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53,1 кв.м.

Договором іпотеки сторони передбачили право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі прострочення сплати боргу (а.с.192, том 1).

27.02.2020 між первісним кредитором ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги за договором позики №671, посвідчений приватним нотаріусом XМНО Клопотовою Л.Ю. за реєстровим №41 (договір відступлення за позикою).

За договором відступлення за позикою ОСОБА_4 відступив своє право вимоги на користь нового кредитора - ОСОБА_1 (а.с.196, том 1).

Також 27.02.2020 між первісним кредитором ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором №673, посвідчений приватним нотаріусом XМНО Клопотовою Л.Ю. за реєстровим № 42 (договір відступлення за іпотекою) (а.с.198, том 1). Вищевказані дії відповідно до вимог чинного законодавства відображені у відповідних державних реєстрах.

Отже, з 27.02.2020 до ОСОБА_1 перейшли права кредитора щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як свідчать матеріали справи, кредитором ОСОБА_1 (через приватного нотаріуса Клопотову Л.Ю.) 06.10.2023 та 19.10.2020 надіслано позичальникам вимоги про усунення порушень, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запропоновано добровільно погасити нараховану кредитором заборгованість відповідно умов договору з урахуванням пені за прострочення виконання зобов`язання за договором позики (а.с.24-27, том 1).

У зв`язку із порушенням умов договору позики від 21.03.2019 та невиконанням ОСОБА_2 вимог про усунення порушень нотаріусом XMНO Малаховою Г.І. вчинено виконавчий напис №338 від 01.03.2021 (та у зв`язку з пошкодженням 02.03.2021 видано його дублікат за №348) (а.с.90-91, том 1).

Відповідно вказаного виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , у рахунок задоволення вимог стягувача: - 9640,00 доларів США (дев`ять тисяч шістсот сорок доларів США) заборгованість за тілом позики; - 20360,00 доларів США (двадцять тисяч триста шістдесят доларів США) заборгованість з пені.

На підставі вказаних виконавчих написів приватним виконавцем Ярмоленко О.В. відкрито виконавчі провадження №64789099 за боржником ОСОБА_2 (а.с.62, 63, том 1).

У рамках виконавчого провадження № 64789099 винесено постанову від 13.04.2021 про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,5 кв.м, загальною площею 53,1 кв.м, яка є предметом іпотеки та належить ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення виконавчих написів регулюється Законом Україні «Про нотаріат». Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» визначений порядок вчинення виконавчих написів. Зокрема, норми статті 88 цього Закону встановлюють, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні положення містяться у пункті 3.1 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Отже, правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19).

У постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанови Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №204/4071/14, від 09.02.2022 у справі №547/210/20).

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.

Позивач в обґрунтування позову посилався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався у безспірності боргу, відповідачем у заяві про вчинення відповідного напису зазначена неправильна сума заборгованості, розрахунок пені також здійснений з порушенням вимог закону, а тому нотаріусом порушені вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису.

Матеріали справи містять чеки та виписки по квитанціям АТ КБ «ПриватБанку», що свідчать про перерахування на рахунки отримувачів: ОСОБА_4 та у подальшому - ОСОБА_8 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , щомісячних платежів в еквіваленті 140,00 доларів США, усього, на загальну суму 50590,50 грн (що в сумі становить еквівалент 1960,00 доларів США у відповідні місяці). Вказані оплати здійснювались у період: 2019-2020 років (а.с.41-58, том 1).

Господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла вказані оплати на загальну суму 1960 доларів США у рахунок погашення основного боргу, оскільки при зверненні до приватного нотаріуса із заявами про надсилання вимоги позичальникам, нею, саме в такому розмірі визначено суму основного зобов`язання.

Зазначене підтверджується і вимогами від 06.10.2020 про усунення порушень, підпис засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю., реєстровий № 254, в якому зазначається розмір заборгованості за тілом позики у сумі 7680,00 доларів США; а також від 19.10.2020 про усунення порушень, підпис засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю., реєстровий №290, в якому зазначається розмір заборгованості за тілом позики у сумі 7680,00 доларів США.

Розглядаючи позов у межах справи про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, у тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника. Вказане сприяє ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення щодо відповідних вимог, а також дотриманню принципу процесуальної економії господарського судочинства сутність якого полягає в тому, що б під час розгляду справи в суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.11.2019 у справі №911/2548/18 (у межах справи №917/50/13-г про банкрутство).

При зверненні до господарського суду Харківської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_2 надавала суду відповідні документи та докази наявності підстав для відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, які суд досліджував під час відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та встановив, що боржниця має заборгованість перед ОСОБА_1 за договором позики у розмірі суми основного зобов`язання, тобто у межах суми 7680,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.08.2021 (1долар США становить 26,6718 грн.) - становить 204839, 42 грн. Про це зазначено в ухвалі господарського суду Харківської області від 25.08.2021 у справі №922/2432/21 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Крім того, під час проведення попереднього засідання у справі №922/2432/21 ОСОБА_1 надавала суду повідомлення від 07.09.2021 забезпеченого кредитора у порядку частини 2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства про вимоги до ОСОБА_2 , які забезпечені заставою майна боржника також на загальну суму саме 7680 доларів США.

Ухвалою попереднього засідання у справі №922/2432/21 господарський суд визнав вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 210671,92 грн (еквівалент 7680 доларів США) як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника відповідно до іпотечного договору від 21.03.2019.

Зазначені ухвали господарського суду Харківської області у справі № 922/2432/21 набрали законної сили та є чинними.

Отже, станом на жовтень 2019 року кредитор ОСОБА_2 - перший відповідач - ОСОБА_1 , не заперечувала проти часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 , погодилась із зменшенням суми основного зобов`язання у зв`язку з його частковим погашенням та визначала при формуванні вимог про сплату розмір основного зобов`язання у сумі 7680 доларів США.

Водночас при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису вимоги стягувача ОСОБА_1 щодо розміру суми основного зобов`язання визначені у розмірі 9640 доларів США, тобто в межах початкового розміру позики за договором від 21.03.2019.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Господарським судом правомарно встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису, розмір заборгованості за основним зобов`язанням, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис стягувачем, визначений у розмірі 9640 доларів США, що різниться з тими сумами, на які попередньо надсилались вимоги боржникам (7680 доларів США). Тобто ОСОБА_1 при зверненні із заявою про вчинення виконавчого напису не враховано суми, які надходили на рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 .

Отже, така поведінка стягувача щодо визначення різних сум основного зобов`язання на різних етапах звернення стягнення на іпотечне майно шляхом вчинення виконавчого напису є суперечливою. Тобто така заборгованість, у межах якої здійснюється звернення стягнення на майно боржників, не може вважатися безспірною, а, відповідно, є необґрунтованою та суперечливою.

З урахуванням наведеного, не можуть братися до уваги посилання заявника апеляційної скарги на те, що в даній справі відсутні, як будь-які сумніви щодо спірності заборгованості, що передбачається договором, так і докази оскарження заборгованості зі сторони позивача.

Крім суми основного зобов`язання, до суми заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 включено нараховану стягувачем пеню у розмірі 20360 доларів США.

При цьому жодного розрахунку нарахованої пені не містять ані матеріали справи №922/2432/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , ані матеріали цієї справи №643/8790/21, що розглядається у межах справи про неплатоспроможність, у тому числі й відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

Разом з тим, як правильно встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позивач - ОСОБА_2 , перестала сплачувати заборгованість за договором позики з 21.08.2020 (відповідно до пункту 1 договору позики платити потрібно не пізніше 21 числа кожного місяця).

Із заяви ОСОБА_1 від 01.03.2021, яка надавалась приватному виконавцеві Малаховій Г.М., та на підставі якої вчинений оскаржуваний виконавчий напис, убачається, що стягувач заявив до стягнення заборгованість, у тому числі й по пені, яка нарахована за період: з 23.02.2020 до 27.01.2021.

Щодо нарахування пені на прострочене зобов`язання колегія суддів виходить з такого.

Статтею 1 Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» №691-IX від 16.06.2020, який набрав чинності 04.07.2020, внесені зміни до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 15 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Матеріали справи не містять розрахунку пені із зазначенням чіткого періоду її нарахування та відповідної суми заборгованості станом на момент початку прострочення виконання зобов`язання боржниками за основним договором позики, тому господарський суд правомірно зазначив про неможливість надання відповідної правової оцінки розміру нарахованої пені та проведення висновку про правомірність та правильність її нарахування.

Щодо доводів апелянта про те, що, не зважаючи на введення мораторію після відкриття провадження у справі про банкрутство, продовжують нараховуватись штрафні санкції, колегія суддів зазначає, що такі твердження є помилковими, адже нарахування у даному випадку пені жодним чином не пов`язане з введенням мораторію у справі про неплатоспроможність, адже спір у даній справі щодо розміру заборгованості існував до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність позивача.

Необхідно також зазначити, що наведені в апеляційній скарзі цитати з постанов Верховного Суду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі висновки сформовані за інших обставин справи, що формують зміст правовідносин, та їх оцінки у кожному конкретному випадку в межах дискреційних повноважень судів та не стосуються питання неправильного застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Отже, матеріали справи свідчать про спірність стягуваної за спірним виконавчим написом суми, тому першим відповідачем не доведено належними та допустимими доказами безспірності вимог, на які звернуто стягнення шляхом вчинення виконавчого напису.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення першим відповідачем - ОСОБА_1 , норм чинного законодавства при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису із зазначенням суми заборгованості, яка не є безспірною, що у свою чергу є безумовною підставою для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ураховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Разом з цим, щодо визначення позивачем відповідачами даного позову, крім ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахову Галину Іванівну, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентиновича та Державне підприємство «Сетам» господарським судом правильно зазначено, що, як приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, так і приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович та Державне підприємство «Сетам» не можуть бути учасниками спірних правовідносин, відтак, позивач безпідставно визначив їх відповідачами за цим спором, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог стосовно зазначених відповідачів.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують встановлені господарським судом обставини, апелянт не обґрунтував та не довів порушення застосування місцевим господарським судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2023 у справі №922/2432/21(643/8790/21) залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.02.2024.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова