ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4095/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Богацької Н.С., Діброви Г.І.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Белень Михайла Михайловича

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2023, прийняте суддею Мостепаненко Ю.І. у м. Одесі

у справі №916/4095/23

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд"

про стягнення 108 469,75 грн. та

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) Белень Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Транслойд", в якій просив суд стягнути з відповідача 108 469,75 грн. заборгованості, у тому числі: 74 643,58 грн. основного боргу, 28 500,91 грн. інфляційних витрат, 5 325,26 грн. 3% річних, а також суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору міжнародного перевезення №М/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги на перевезення вантажу згідно заявки №М/ТРЛ-230221-24 від 23.02.2021.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2023 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання відповідачу послуги з перевезення вантажу у визначеному позивачем розмірі.

Із зазначеним рішенням місцевого господарського суду не погоджується позивач, який звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що:

- суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про неукладеність договору в силу ст. 207 ЦК України тоді, як відповідно до вимог ст. 642 ЦК України не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами і аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 5.06.2018 у справі №338/180/17;

- в силу ст. 50 ГПК України за власною ініціативою суд мав залучити ПрАТ «ВО Стальканат-Сілур» для підтвердження/спростування факту перевезення відповідачем вантажу через позивача;

- суд дійшов помилкового висновку про непідтверження належності електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачу тоді, як доменне ім`я transloyd.com вказано і для інших поштових скриньок на офіційному сайті компанії відповідача у розділі контакти, а отже тільки представники відповідача мають доступ до створення і користування електронними поштовими скриньками з відповідним доменним ім`ям;

- суд без підстав критично оцінив скриншоти електронних листів, з огляду на відсутність доказів їх підписання цифровим підписом, при цьому відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21, відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те, що особу неможливо ідентифікувати з доступним ступенем вірогідності, як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою;

- суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не працював у нього;

- суд безпідставно не взяв до уваги наявну в матеріалах справи експрес-накладну ТОВ «Нова Пошта», яка підтверджує, що одержувачем надісланих позивачем 15.01.2021 документів для оплати наданих послуг був законний представник відповідача;

- суд неправомірно не прийняв долучені позивачем до відповіді на відзив скриншоти переписки з відповідачем через месенджер «Viber» та не дослідив їх, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів, викладених в ній та зазначає, що між сторонами ані договір №М/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021, ані заявка ніколи не укладались, вони не містять ані підпису ані печатки відповідача. Також відповідач зауважував, що не має жодного відношення до вказаної позивачем електронної адреси, а також стверджує, що така особа як ОСОБА_2 йому не відома та вона ніколи не працювала у відповідача.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів розглянула матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірила законність і обґрунтованість оскарженого рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ствержує, що 23.02.2021 на його електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_2) від ТОВ «Транслойд» (ІНФОРМАЦІЯ_1) надійшов договір міжнародного перевезення №М/ТРЛ -230221-1 від 23.02.2021 та заявка на перевезення вантажу №М/ТРЛ 23.0221-24 від 23.02.2021.

Згідно до п.1.1 договору, замовник доручає перевезення вантажів, а перевізник зобов`язується доставити надані замовником вантажі до пункту призначення в обумовлений сторонами строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу, а замовник зобов`язується вчасно оплатити надані послуги перевезення.

Відповідно до п.2.1 договору, перевезення виконуються відповідно до умов Конвенції 1956 року про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ), Митної конвенції 1975 року про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (конвенція МДП), Європейської угоди 1957 про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), а також інших нормативних документів і актів, що регламентують здійснення автомобільних перевезень вантажів. На кожне перевезення оформляється заявка, яка складається в письмовій формі, підписується уповноваженою собою Замовника і передається перевізнику за допомогою факсимільного зв`язку, електронним переказом (за допомогою мережі «Інтернет») та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно із п.2.3 договору, після одержання заявки перевізник акцептує або відхиляє заявку в письмовій формі протягом 3 годин з моменту її одержання за допомогою факсимільного зв`язку, електронним переказом з відбитком печатки підприємства та підпису уповноваженої особи. У випадку відсутності письмового акцепту протягом зазначеного часу, заявка вважається не прийнятою до виконання (анульованою).

Перевізник визнає, що Замовник не є власником вантажу, що перевозиться, тому перевізник не має права будь-яким чином притримувати вантаж і зобов`язаний у відповідності до умов договору видати його належному вантажоодержувачу (п.3.1.23 договору).

Згідно до п.4.3 договору, замовник здійснює оплату за виконі перевезення протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання пакету документів та підписання сторонами Акту виконаних робіт. Пакет документів складається з 1 (один) оригінальний примірник заявки на перевезення вантажу, оригіналу CMR (2 примірника) з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем (дата, підпис та печатка ), що заповнена відповідно до вимог чинного Законодавства, рахунок-фактура та акт виконаних робіт (2 примірника). Перелік необхідних для оплати документів та термінів оплати може бути змінений сторонами в заявці.

У п. 8.1 договору вказано, що договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його укладання.

Відповідно до п.8.2 договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору, та діє до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим договором. Послуги перевезення вантажів за цим договором надаються протягом 1 (одного) року з моменту укладення цього договору.

Згідно до п.9.2 договору, сторони погодили, що направлення замовником бланку договору, заявки на перевезення вантажу на електронну адресу перевізника у розумінні ст. 638 Цивільного кодексу України є «Офертою», а отримання замовником з електронної адреси перевізника, підписаної перевізником за допомогою власноручного підпису з його подальшим скануванням або факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. Скан-копії договору у розумінні ст. 638 Цивільного кодексу України є «Акцептом».

Пунктом 9.3 договору встановлено, що керуючись положеннями ст.ст.205, 207, 639 Цивільного кодексу України, 181 Господарського кодексу України, 12 Закону України «Про електронну комерцію» сторони погодили, що даний договір та заявки на перевезення вантажу, які є невід`ємною частиною договору, що отримані електронною поштою, через програмне забезпечення Viber, Skype, Telegram з печатками та підписом, накладеними за допомогою власноручного підпису з його подальшим скануванням або факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, прирівнюються до письмової форми правочину та мають юридичну силу оригіналу до моменту обміну сторонами його оригінальними примірниками та можуть бути використані сторонами при вирішенні спору в судовому процесі.

Відповідно до п.9.4 договору, сторони погодили використання при підписанні договору та заявок на перевезення вантажу факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого аналога власноручного підпису.

Згідно до п.9.8 договору, всі виправлення за текстом цього договору мають силу та можуть братись до уваги виключно за умов, що вони в кожному окремому випадку датовані, засвідчені підписами сторін та скріплені печатками.

Відповідно до п.9.9 договору сторони підтверджують, що особи, які підписали даний Договір уповноваженні на його підписання.

В заявці №М/ТРЛ23.0221-24 від 23.02.2023 визначено замовником ТОВ «Транслойд», перевізником - ФОП Белень Михайло Михайлович. Крім того, в заявці визначено, що замовник доручає, а перевізник бере на себе обов`язок здійснити перевезення наступного вантажу: «Проволока у бухтах», габарити та вагові характеристики вантажу: до 22т, 86 м3, на наступних умовах: маршрут перевезення - Одеса-63065, Ripatransone (AP) Italy; адреса завантаження - м. Одеса, вул. Водопровідна, 16; адреса розвантаження - Contrada Cabiano; 39,63065, Ripatransone (AP), Italy; вартість фрахту - 2200 євро (у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на день замитнення).

Відповідно до п.12 заявки №М/ТРЛ 23.0221-24 від 23.02.2021, керуючись положеннями ст.205,207,639 Цивільного кодексу України, 81 Господарського кодексу України, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» сторони погодили що дана заявка на перевезення вантажу, отримана електронною поштою, через програмне забезпечення Viber, Skype, Telegram, з печатками та підписами, накладеними за допомогою власноручного підпису з його подальшим скануванням або факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, прирівнюється до письмової форми правочину та мають юридичну силу оригіналу до моменту обміну сторонами його оригінальними примірниками та можуть бути використані сторонами при вирішенні спору у судовому процесі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на підставі отриманих 23.02.2021 з електронної скриньки договору міжнародного перевезення №M/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021 та заявки на перевезення вантажу № M/ТРЛ 23.0221-24 від 23.02.2021 позивач 25.02.2021 здійснив завантаження вантажу від ПрАТ "ВО "Стальканат-Сілур" у м. Одеса, вул. Водопровідна, 16, та 16.03.2021 доставив його за місцем призначення вантажоодержувачу - MP WIRE ROPES s.r.l. Contrada Cabiano, 39, 63065, Ripatransone (AP), Italy.

На підтвердження вищенаведеного, позивачем надано міжнародну товарно-транспортну накладну СМR №773931, яка містить відомості про те, що відправником вантажу є ПрАТ «ВО Стальканат-Сілур», відмітки вантажоодержувача на підтвердження отримання вантажу та відмітки перетинання державного кордону 09.03.2021 через Закарпатську митницю ДФС вантажним автомобілем DAF, державний номер тягача НОМЕР_1 , державний номер напівпричепа НОМЕР_2 .

Також, позивачем надано до матеріалів позовної заяви копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №16/03/21-02 від 16.03.2021 про надання ФОП Белень М.М. міжнародно транспортно-експедиційних послуг по маршруту: 63065 Ripatransone (AP), Italy на суму 74 643,48 грн, який не підписаного з боку ТОВ "Транслойд" та рахунку №16/03-21-02 від 16.03.2021 на суму 74 643,58 грн..

Як зазначає позивач, 15.04.2021 засобами поштового зв`язку «Нова Пошта» експрес-накладною №7251 на адресу відповідача було направлено: рахунок №16/03/21-02 від 16.03.2021, акт виконаних робіт та оригінали: підписаної заявки на перевезення вантажу № M/ТРЛ23.0221-24 від 23.02.2021, договору міжнародного перевезення № M/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021 та CMR. При цьому, ТОВ "Транслойд" не повернув екземпляри підписаних документів та не виконав умови договору міжнародного перевезення № М/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги з перевезення вантажу згідно заявки №М/ТРЛ-230221-24 від 23.02.2021.

Правовідносини сторін регулюються наступними нормами права.

Згідно із частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини 1 цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною 1 статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що наданий позивачем примірник договору міжнародного перевезення №М/ТРЛ -230221-1 від 23.02.2021 та заявка на перевезення вантажу №M/ТРЛ 23.0221-24 від 23.02.2021 не містять підпису з боку уповноваженої особи ТОВ «Транслойд» та відбитків печатки товариства, а отже в силу ст. 207 ЦК України цей договір є неукладеним.

Крім того, надані позивачем скріншоти електронних листів з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 не можуть бути використані у даній справі, як доказ укладення між сторонами відповідного договору з перевезення вантажу, оскільки по перше, як вірно зазначив суд першої інстанції, вони не відповідають вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", позаяк не містять електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення, а по друге позивачем не доведено перебування особи, з якою позивачем велось відповідне листування, у трудових відносинах з відповідачем. Отже оскільки не можливо ідентифікувати особу, з якою велось відповідне листування, висновки щодо неналежності відповідного доказу не суперечать правовій позиції, на яку посилається апелянт у апеляційній скарзі та яка викладена Верховним Судом у постанові від 25.05.2022 у справі №914/1003/21.

При цьому, хибними є і твердження позивача про ненадання відповідачем доказів на підтвердження його доводів про не перебування Скоромнікова Семена у трудових відносинах з ним, оскільки саме позивач повинен був довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення його права відповідачем, однак не спростував зазначених відповідачем обставин.

Водночас, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт належності електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 саме уповноваженій особі ТОВ "Транслойд", і той факт, що доменне ім`я transloyd.com вказано у поштовій скриньці на офіційному сайті компанії відповідача у розділі контакти не спростовує зазначене.

На думку колегії суддів, також відсутні підстави для прийняття до уваги доводів позивача про направлення 15.04.2021 на адресу відповідача: рахунку №16/03/21-02 від 16.03.2021, акту виконаних робіт та оригіналів: підписаної заявки на перевезення вантажу № M/ТРЛ23.0221-24 від 23.02.2021, договору міжнародного перевезення № M/ТРЛ-230221-1 від 23.02.2021 та CMR, оскільки з наданої позивачем на підтвердження означеного експрес-накладної «Нова Пошта» № 7251 від 15.04.2021 неможливо встановити які саме документи були направлені відповідачу, а твердження скаржника про те, що у відповідній експрес-накладній чітко вказано одержувача і ним є уповноважена особа відповідача ніяким чином не впливає на це.

Крім того, колегія суддів звертає увагу не те, що надана позивачем копія міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №773931 не містить жодних відомостей ані про позивача, ані про відповідача.

Дійсно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), на яку посилається позивач зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, разом з тим позивач звертаючись із відповідним позовом, не довів належними та допустимими в розумінні ст. 76-77 ГПК України доказами факт надання ним послуги з перевезення вантажу саме ТОВ "Транслойд", а тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні відповідних позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд в силу ст. 50 ГПК України за власною ініціативою мав залучити ПрАТ «ВО Стальканат-Сілур» для підтвердження/спростування факту перевезення відповідачем вантажу через позивача колегія суддів не приймає до уваги, оскільки норми чинного законодавства не передбачають такого обов`язку суду.

Також судом першої інстанції підставно та обґрунтовано не досліджувались долучені позивачем до відповіді на відзив скриншоти переписки через месенджер «Viber», оскільки позивачем у відповіді на відзив не заявлялось жодних клопотань про поновлення пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів у справі, які не були ним подані разом з позовом у встановлений строк, як того вимагає ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, оскільки відповідний доказ правомірно не досліджувався судом першої інстанції, то у суду апеляційної інстанції також відсутні підстави для означеного.

За таких обставин, твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків, викладених у мотивувальній частині цієї постанови, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Отже, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ФОП Белень Михайла Михайловича слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2023 у справі №916/4095/23 - без змін.

Судові втрати, пов`язані з апеляційним розглядом, відповідно до правил ст. 129 ГПК України не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Белень Михайла Михайловича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2023 у справі №916/4095/23 - без змін.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено 20.02.2024 об 11.50

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Богацька Н.С.

Суддя Діброва Г.І.