ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3214/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гончаров Д.О.,

від відповідача: Колесніков Є.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УЛФ-ФІНАНС до Фізичної особи-підприємця Колеснікова Євгена Юрійовича про стягнення 2258743,82 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3214/23, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 12.09.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.10.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 р.: продовжено строк підготовчого провадження на 23 дні до 07.11.2023 р.; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 07.11.2023 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 07.11.2023 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 21.11.2023 р., а від 21.11.2023 р. до 07.12.2023 р.

Судове засідання, призначене на 07.12.2023 р., не відбулось у зв`язку з кібератакою на Господарський суд Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2023 р. повідомлено сторін про те, що судове засідання відбудеться 09.01.2024 р.

Судове засідання, призначене на 09.01.2024 р., не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Лічмана Л.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 р. повідомлено сторін про те, що судове засідання відбудеться 30.01.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 06.02.2024 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено представникам сторін можливість участі їх представників у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,EASYCON.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 06.02.2024 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,УЛФ-ФІНАНС (далі ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Колеснікова Євгена Юрійовича (далі ФОП Колесніков Є.Ю.) про стягнення 2258743,82 грн заборгованості, з яких 637888,49 грн заборгованості по сплаті лізингових платежів, 795529,29 грн розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу, 405237,46 грн неустойки, 59130,82 грн 10% штрафу, 268004,02 грн пені, 16541,70 грн 3% річних, 76412,04 грн інфляційних нарахувань.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС посилається, зокрема, на приписи ст.ст.55,124 Конституції України, ст.ст.67,174,179,180,193 ГК України, ст.ст.3,6,11,12, 15,16,202-204,526,530,610,612,626-629,632,638,785,806 ЦК України, ст.ст.17,20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг, умови договору фінансового лізингу від 30.11.2021 р. № 12491/11/21-В, додаткової угоди від 01.12.2021 р. № 1 до нього, загальні умови договору фінансового лізингу (для фінансування нових об`єктів лізингу), акт прийому-передачі об`єкта лізингу від 01.12.2021 р., досудову вимогу від 16.08.2022 р. № УФ-47405 з доказами її надсилання відповідачу, повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу з доказами його надсилання відповідачу тощо та вказує на те, що право на стягнення названих в прохальній частині позову сум виникло у позивача у зв`язку з несплатою відповідачем лізингових платежів та неповерненням об`єкту лізингу після дострокового розірвання угоди.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проте направив до суду письмові пояснення, в яких не заперечує факт укладення між сторонами договору фінансового лізингу, при цьому повідомляючи, що після 24.02.2022 р. фінансове становище відповідача змінилося, а на початку березня 2022 р. він вимушений був разом із сім`єю виїхати з України. На теперішній час ФОП Колесніков Є.Ю. не має можливості виконувати умови договору лізингу, тому готовий повернути автомобіль співробітникам ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС, підписавши документ про відсутність будь-яких претензій.

Позивачем подано декілька письмових пояснень, в яких, зокрема, зауважує, що внаслідок невиконання умов договору фінансового лізингу відповідач тривалий час продовжував користуватись об`єктом лізингу на безоплатній основі, не маючи на це жодних підстав, у зв`язку з чим згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг позивач має право вимагати сплати неустойки за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу в розмірі, встановленому п.7.1.3 загальних умов.

Крім того, від ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС на стадії розгляду справи по суті надійшла письмова заява, в якій, вказуючи на повернення автомобіля під час вирішення спору судом, просить прийняти відмову від частини позовних вимог про стягнення 795529,29 грн розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу та 46580,25 грн заборгованості по сплаті лізингових платежів станом на дату розірвання договору фінансового лізингу, стягнувши з ФОП Колеснікова Є.Ю. 591308,24 грн заборгованості по сплаті лізингових платежів, 405237,46 грн неустойки, 59130,82 грн 10% штрафу, 268004,02 грн пені, 16541,70 грн 3% річних, 76412,04 грн інфляційних нарахувань.

Згідно ч.ч.1,2 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи до уваги викладене, те, що заяву про відмову від позову підписано адвокатом, повноваження якого не обмежено, господарський суд вважає за необхідне прийняти часткову відмову ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС від позову та закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України щодо вимог про стягнення 795529,29 грн розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу та 46580,25 грн заборгованості по сплаті лізингових платежів станом на дату розірвання договору фінансового лізингу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення решти позовних вимог, виходячи з такого.

30.11.2021 р. між ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС (Лізингодавець) та ФОП Колесніковим Є.Ю. (Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 12491/11/21-В (Договір).

Специфікація та вартість об`єкта лізингу: найменування (марка, модель) автомобіль LAND ROVER, Range Rover Sport (бувший у використанні) (п.3.1 Договору); специфікація (об`єм двигуна, тип палива, КПП тощо): об`єм двигуна 2995 куб. см, тип палива бензин, трансмісія АТ (п.3.2 Договору); рік випуску 2016 (п.3.3 Договору); вартість об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання договору 1392950,00 грн (п.3.5 Договору); загальна сума лізингових платежів 1949878,58 грн (п.9.1 Договору).

Графік внесення лізингових платежів: 30.11.2021 р. має сплатити перший лізинговий платіж в сумі 486062,50 грн, 03.12.2021 р. 34718,75 грн винагороди (комісії), 01.01.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 20291,97 грн винагороди (комісії), 01.02.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 19961,33 грн винагороди (комісії), 01.03.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 19630,70 грн винагороди (комісії), 01.04.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 19300,06 грн винагороди (комісії), 01.05.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 18969,42 грн винагороди (комісії), 01.06.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 18638,79 грн винагороди (комісії), 01.07.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 18308,15 грн винагороди (комісії), 01.08.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 17977,52 грн винагороди (комісії), 01.09.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 17646,88 грн винагороди (комісії), 01.10.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 17316,24 грн винагороди (комісії), 01.11.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 16985,61 грн винагороди (комісії), 01.12.2022 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 16654,97 грн винагороди (комісії), 01.01.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 16324,34 грн винагороди (комісії), 01.02.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 15993,70 грн винагороди (комісії), 01.03.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 15663,06 грн винагороди (комісії), 01.04.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 15332,43 грн винагороди (комісії), 01.05.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 15001,79 грн винагороди (комісії), 01.06.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 14671,15 грн винагороди (комісії), 01.07.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 14340,52 грн винагороди (комісії), 01.08.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 14009,88 грн винагороди (комісії), 01.09.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 13679,25 грн винагороди (комісії), 01.10.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 13348,61 грн винагороди (комісії), 01.11.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 13017,97 грн винагороди (комісії), 01.12.2023 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 12687,34 грн винагороди (комісії), 01.01.2024 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 12356,70 грн винагороди (комісії), 01.02.2024 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 12026,07 грн винагороди (комісії), 01.03.2024 р. 25191,32 грн вартості об`єкта лізингу та 11695,43 грн винагороди (комісії).

Договір фінансового лізингу набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (у разі їх наявності) та діє протягом перебігу строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим договором, сторона відмовиться від договору в односторонньому порядку або сторони досягнуть згоди про дострокове припинення/розірвання цього договору) (п.13 Договору).

Підписанням цього договору фінансового лізингу Лізингоодержувач приєднується до загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною договору фінансового лізингу (далі Загальні умови)… (п.14 Договору).

Своїм підписом на договорі Лізингоодержувач підтверджує факт отримання договору фінансового лізингу в дату його укладення та запевняє, що на дату підписання договору ознайомився та має доступ до Загальних умов договору фінансового лізингу, які розміщені на офіційному веб-сайті Лізингодавця та є діючими на дату укладання договору, а також підтверджує отримання перед укладанням договору інформації, передбаченої ч.2 ст.12 Закону України ,,Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.15 Договору).

Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене Лізингоодержувачем майно (далі по тексту ,,Об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, а в кінці __ року дії договору має право придбати Об`єкт лізингу у власність за викупною вартістю*, визначеною у договорі. Під викупною вартістю слід розуміти останній лізинговий платіж в погашення (компенсацію) вартості Об`єкта лізингу, розмір якого визначений у договорі (п.1.1 Загальних умов).

Лізингоодержувачу надається право користування Об`єктом лізингу на строк, зазначений в договорі (далі ,,Строк лізингу). Строк лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Об`єкта лізингу, але в будь-якому разі не може бути менше 1 (одного) року (п.1.2 Загальних умов).

Всі платежі за користування Об`єктом лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка внесення лізингових платежів (надалі Графік платежів). Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставляння та отримання рахунків Лізингодавця. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися Лізингодавцем на e-mail Лізингоодержувача. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості Об`єкта лізингу, комісію Лізингодавця за наданий в лізинг Об`єкт лізингу та інші платежі, передбачені договором (п.2.1 Загальних умов).

Перший лізинговий платіж (визначений в Графіку платежів) включає: авансовий платіж, що є частиною компенсації вартості Об`єкта лізингу та включає вартість ПДВ; адміністративний платіж (у разі його наявності), що є платою за організаційні заходи, пов`язані з підготовкою та укладенням договору фінансового лізингу, та включає вартість ПДВ. Після приймання-передачі Об`єкта лізингу за актом у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачем, авансовий платіж та адміністративний платіж зараховуються сторонами як лізингові платежі (п.2.2 Загальних умов).

Датою здійснення лізингового платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок Лізингодавця. Якщо дата нарахування та оплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або інший) день, то датою оплати такого лізингового платежу вважається наступний за ним робочий день (п.2.3 Загальних умов).

Сторона, яка не виконала або неналежним чином виконала свої зобов`язання за договором, не відповідає перед іншою стороною, якщо доведе, що належне виконання зобов`язань стало неможливим внаслідок непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за конкретних умов конкретного періоду часу. До обставин непереборної сили сторони віднесли явища стихійного характеру: землетруси, повені, удари блискавки, природні катаклізми, які не дають можливість використовувати Об`єкт лізингу відповідно до технічних умов. Сторони погодилися, що достатнім підтвердженням існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України (п.9.1 Загальних умов).

Сторони зобов`язані письмово у термін не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту настання обставин непереборної сили повідомити іншу сторону про їх настання, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору (п.9.2 Загальних умов).

Якщо такі обставини продовжують діяти протягом 30 (тридцяти) днів з дати їх виникнення, сторони проводять переговори з метою обговорити заходи, які необхідно здійснити в подальшому (п.9.3 Загальних умов).

Дія договору припиняється повним виконанням сторонами його умов, а також вінших випадках, передбачених договором та чинним законодавством (п.11.1 Загальних умов).

Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір (відмовитися від договору та вилучити Об`єкт лізингу у випадках, коли Лізингоодержувач: не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений договором, та прострочення оплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня настання строку платежу (п.11.2.1 Загальних умов).

У разі виникнення обставини, передбаченої п.п.11.2.1 та/або 11.2.3 Загальних умов, Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення (п.11.3 Загальних умов).

У разі, якщо протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення Лізингоодержувачу повідомлення згідно з п.11.3 Загальних умов, Лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або (на вимогу Лізингодавця) не викупить Об`єкт лізингу, сплативши Лізингодавцю суму викупу згідно з п.8.5 Загальних вимог, а також при настанні обставин, передбачених п.п.11.2.2 11.2.6 Загальних умов, Лізингодавець направляє на юридичну адресу Лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та дати і місця повернення Об`єкта лізингу Лізингодавцю… (п.11.4 Загальних умов).

Датою розірвання договору є дата, вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) від договору, що направляється рекомендованим/цінним листом чи кур`єрською доставкою на адресу, зазначену в договорі чи іншу, повідомлену Лізингоодержувачу... У випадку неотримання Лізингоодержувачем повідомлення про відмову (розірвання) від договору з будь-яких причин Лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений про відмову (розірвання) від договору та її наслідки… (п.11.6 Загальних умов).

01.12.2021 р. сторони оформили акт прийому-передачі Об`єкта лізингу за договором, де засвідчили факт прийому-передачі у користування (фінансовий лізинг за договором) бувшого у використанні автомобіля LAND ROVER, Range Rover Sport, 2016 р. випуску, від Лізингодавця Лізингоодержувачу.

Договір, акт прийому-передачі Об`єкта лізингу в користування підписано повноважними представниками та скріплено печаткою ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС.

Сторонами не заперечується, що: Лізингодавець скористався наданим п.11.6 Загальних умови правом та достроково розірвав Договір шляхом направлення спочатку досудової вимоги від 16.08.2022 р. № УФ-47405, а потім повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу від 13.01.2023 р. № УФ-51712 у зв`язку з порушенням Лізингоодержувачем Графіку платежів; Лізингоодержувачем повернуто Лізингодавцю автомобіль 20.11.2023 р.

Вказуючи на неналежне виконання ФОП Колесніковим Є.Ю. умов Договору, ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС звернулось до Господарського суду Одеської області з уточненим позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В ст.806 ЦК України (із змінами) закріплено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частинами 1, 2, 3, 7 ст.292 ГК України (із змінами) передбачено, що лізинг це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні засоби, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно абз.6 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про фінансовий лізинг (із змінами) фінансовий лізинг вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1 4 частини першої статті 5 цього Закону.

В ч.ч.4 та 7 ст.17 Закону України ,,Про фінансовий лізинг (із змінами) зазначено, що після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів… Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

Відповідно до п.п.3,4,5 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг (із змінами) лізингодавець має право: у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства.

В п.3 ч.2, ч.3 ст.21 Закону України ,,Про фінансовий лізинг (із змінами) визначено, що лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір фінансового лізингу.

При цьому Лізингодавцем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором та передано Лізингоодержувачу обумовлений Об`єкт лізингу.

В свою чергу Лізингоодержувачем у порушення приписів ст.ст.525,526, 610,629,806 ЦК України, ст.ст.193,292 ГК України, ст.ст.1,20,21 Закону України „Про фінансовий лізинг, умов Договору не оплачено 591308,24 грн лізингових платежів, з яких 01.03.2022 р. мав бути здійснений лізинговий платіж з урахуванням валютного коригування в сумі 49229,37 грн, 01.04.2022 р. в сумі 48866,21 грн, 01.05.2022 р. в сумі 48503,06 грн, 01.06.2022 р. в сумі 48139,92 грн, 01.07.2022 р. в сумі 47776,77 грн, 01.08.2022 р. в сумі 59266,99 грн, 01.09.2022 р. в сумі 58813,05 грн, 01.10.2022 р. в сумі 58359,11 грн, 01.11.2022 р. в сумі 57905,19 грн, 01.12.2022 р. в сумі 57451,25 грн, 01.01.2023 р. 56997,32 грн.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 591308,24 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.4 ст.21 Закону України ,,Про фінансовий лізинг (із змінами) невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо сплати лізингових платежів відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення, за час прострочення, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу.

За невиконання або неналежне виконання умов Договору Лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу Лізингоодержувача) наступні штрафні санкції, а саме: за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.7.1.1 Загальних умов); у разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за Договором понад 30 (тридцять) календарних днів, крім пені, передбаченої п.7.1.1 Загальних умов, Лізингоодержувач оплачує штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від суми простроченої заборгованості (п.7.1.2 Загальних умов); у разі, якщо на дату розірвання Договору Об`єкт лізингу залишається неповернутим Лізингодавцю як це передбачено в п.11.4 Загальних умов, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю неустойку у розмірі подвійної плати за користування Об`єктом лізингу за час прострочення (подвійний розмір лізингового платежу, зазначений в п.6 Графіку платежів, та належний до сплати у місяці, в якому відбувається прострочення повернення Об`єкту лізингу Лізингоодержувачем) (п.7.1.3 Загальних умов).

Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов`язань за Договором по внесенню лізингових платежів, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС має право на стягнення:

- 16541,70 грн 3% річних, з яких 11,49 грн нараховано на суму 46580,25 грн за період з 02.01.2022 р. по 04.01.2022 р., 2023,12 грн на суму 49229,37 грн за період з 02.03.2022 р. по 14.07.2023 р., 1883,69 грн на суму 48866,21 грн за період з 02.04.2022 р. по 14.07.2023 р., 1750,10 грн на суму 48503,06 грн за період з 02.05.2022 р. по 14.07.2023 р., 1614,34 грн на суму 48139,92 грн за період з 02.06.2022 р. по 14.07.2023 р., 1484,35 грн на суму 47776,77 грн за період з 02.07.2022 р. по 14.07.2023 р., 1690,33 грн на суму 59266,99 грн за період з 02.08.2022 р. по 14.07.2023 р., 1527,53 грн на суму 58813,05 грн за період з 02.09.2022 р. по 14.07.2023 р., 1371,84 грн на суму 58359,11 грн за період з 02.10.2022 р. по 14.07.2023 р., 1213,63 грн на суму 57905,19 грн за період з 02.11.2022 р. по 14.07.2023 р., 1062,45 грн на суму 57451,25 грн за період з 02.12.2022 р. по 14.07.2023 р., 908,83 грн на суму 56997,32 грн за період з 02.01.2023 р. по 14.07.2023 р.;

- 76412,04 грн інфляційних нарахувань, з яких 14101,63 грн нараховано на суму 49229,37 грн за період з 02.03.2022 р. по 14.07.2023 р. (березень 2022 р. червень 2023 р.), 11290,55 грн на суму 48866,21 грн за період з 02.04.2022 р. по 14.07.2023 р. (квітень 2022 р. червень 2023 р.), 9411,30 грн на суму 48503,06 грн за період з 02.05.2022 р. по 14.07.2023 р. (травень 2022 р. червень 2023 р.), 7829,65 грн на суму 48139,92 грн за період з 02.06.2022 р. по 14.07.2023 р. (червень 2022 р. червень 2023 р.), 6100,40 грн на суму 47776,77 грн за період з 02.07.2022 р. по 14.07.2023 р. (липень 2022 р. червень 2023 р.), 7102,94 грн на суму 59266,99 грн за період з 02.08.2022 р. по 14.07.2023 р. (серпень 2022 р. червень 2023 р.), 6331,94 грн на суму 58813,05 грн за період з 02.09.2022 р. по 14.07.2023 р. (вересень 2022 р. червень 2023 р.), 5077,77 грн на суму 58359,11 грн за період з 02.10.2022 р. по 14.07.2023 р. (жовтень 2022 р. червень 2023 р.), 3503,07 грн на суму 57905,19 грн за період з 02.11.2022 р. по 14.07.2023 р. (листопад 2022 р. червень 2023 р.), 3052,08 грн на суму 57451,25 грн за період з 02.12.2022 р. по 14.07.2023 р. (грудень 2022 р. червень 2023 р.), 2610,71 грн на суму 56997,32 грн за період з 02.01.2023 р. по 14.07.2023 р. (січень червень 2023 р.).

Відтак, позовні вимоги про стягнення 16541,70 грн 3% річних та 76412,04 грн інфляційних нарахувань підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем вірно нараховано в розмірі, визначеному в п.7.1.2 Загальних умов, 59130,82 грн штрафу, тобто 10% від суми простроченої заборгованості, та 268004,02 грн пені, з яких 68,91 грн нараховано на суму 46580,25 грн за період з 02.01.2022 р. по 04.01.2022 р., 29955,73 грн на суму 49229,37 грн за період з 02.03.2022 р. по 14.07.2023 р., 28904,70 грн на суму 48866,21 грн за період з 02.04.2022 р. по 14.07.2023 р., 27892,58 грн на суму 48503,06 грн за період з 02.05.2022 р. по 14.07.2023 р., 26866,03 грн на суму 48139,92 грн за період з 02.06.2022 р. по 14.07.2023 р., 24739,20 грн на суму 47776,77 грн за період з 02.07.2022 р. по 14.07.2023 р., 28172,12 грн на суму 59266,99 грн за період з 02.08.2022 р. по 14.07.2023 р., 25458,80 грн на суму 58813,05 грн за період з 02.09.2022 р. по 14.07.2023 р., 22863,98 грн на суму 58359,11 грн за період з 02.10.2022 р. по 14.07.2023 р., 20227,16 грн на суму 57905,19 грн за період з 02.11.2022 р. по 14.07.2023 р., 17707,58 грн на суму 57451,25 грн за період з 02.12.2022 р. по 14.07.2023 р., 15147,23 грн на суму 56997,32 грн за період з 02.01.2023 р. по 14.07.2023 р.

Однак стягнення штрафу та пені у заявлених позивачем до стягнення сумах унеможливлюється наступним.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги наведене, те, що ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем умов Договору в частині внесення лізингових платежів, те, що в Україні введено воєнний стан, який об`єктивно вплинув на ділову активність в державі, те, що розмір нарахованих пені та штрафу є значним, те, що неустойка як вид відповідальності не має на меті надмірне збагачення кредитора за рахунок боржника, те, що цим рішенням стягуються 3% річних та інфляційні втрати у заявлених позивачем розмірах, те, що під час розгляду справи відповідач повернув Об`єкт лізингу, господарський суд, з урахуванням майнових інтересів обох сторін, зменшує заявлені позивачем до стягнення пеню в сумі 268004,02 грн до 50000,00 грн, а штраф в сумі 59130,82 грн до 10000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені та штрафу слід задовольнити частково.

Відносно стягнення 405237,46 грн неустойки, нарахованої в зв`язку з тим, що відповідач тривалий час безкоштовно користувався Об`єктом лізингу, не повертаючи його після розірвання Договору з ініціативи позивача, господарський суд вказує, що правовою передумовою для відмови у позові в цій частині є те, що неустойку нараховано на підставі ч.2 ст.785 ЦК України, згідно якої, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Між тим, названа норма не може встановлювати обов`язок зі сплати та розмір неустойки для спірних відносини на відміну від п.3 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг, який в частині розміру неустойки відсилає до положень Договору, а саме п.7.1.3 Загальних умов.

Господарський суд зауважує, що в тексті позовної заяви посилання на п.3 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг наведено лише в тій її частині, де обґрунтовується наявність прав на відмову від договору фінансового лізингу та стягнення несплачених лізингових платежів (аркуш 3 позову), та жодним чином п.3 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг не зазначається під час мотивування права на стягнення неустойки (останній абзац 15 аркушу та початок 16 аркушу позову). При цьому п.7.1.3 Загальних умов, де встановлено розмір неустойки, відмінний від розміру, визначеного в ч.2 ст.785 ЦК України, в позовній заяві взагалі не згадується.

Враховуючи викладене, те, що посилання на п.3 ч.1 ст.20 Закону України ,,Про фінансовий лізинг та п.7.1.3 Загальних умов позивачем наведено у письмових поясненнях тільки після того, як на описані вище обставини увагу його представника звернув суд, те, що ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС не подавало заяву про зміну предмету позову в частині стягнення неустойки, нарахованої за безпідставне користування Об`єктом лізингу, господарський суд у позові про стягнення нарахованої за правилами ч.2 ст.785 ЦК України неустойки в розмірі 405237,46 грн відмовляє.

Доводи відповідача про те, що 24.02.2022 р. його фінансове становище змінилося, а на початку березня 2022 р. він вимушений був разом із сім`єю виїхати з України, тому на теперішній час не має можливості виконувати умови договору лізингу, враховано судом під час вирішення питання про зменшення розміру неустойки, проте не є підставами для відмови в задоволенні іншої частини позову.

При цьому, не ставлячи під сумнів те, що війна та пов`язані з нею події є обставинами непереборної сили, про якій йдеться в п.9.1 Загальних умов, господарський суд вказує, що відповідачем не надано доказів того, що у даному випадку форс-мажор призвів до того, що лізингоодержувач не може вносити лізингові платежі, не маючи для цього коштів. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що ФОП Колесніков Є.Ю. на виконання п.9.2 Загальних умов повідомив ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС про форс-мажор, який перешкоджає виконанню Договору. З урахуванням наведеного, виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для звільнення в даному випадку від виконання договірних зобов`язань чи від відповідальності за їх порушення.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд частково закриває провадження у справі та частково відмовляє у позові, ніяким чином не впливають, тому залишаються без правової оцінки.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ч.3 ст.130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача…

На підставі наведених норм процесуального законодавства суд здійснює розподіл судових витрат позивача наступним чином:

- на ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС покладаються його витрати по сплаті судового збору в розмірі 18710,21 грн, оскільки: позивач частково відмовився від позову на стадії розгляду справи по суті; господарським судом відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення 405237,46 грн неустойки.

- решта судових витрат позивача покладаються на ФОП Колеснікова Є.Ю., з якого на користь ТОВ ,,УЛФ-ФІНАНС суд стягує 15170,95 грн судового збору.

При цьому слід вказати, що зменшення судом штрафу та пені не зумовлює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, адже спір у цій частині виник внаслідок неправильних дій відповідача, тому саме на нього суд покладає витрати позивача за правилами ч.9 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129,191,231,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УЛФ-ФІНАНС від позовних вимог щодо стягнення розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу у розмірі 795529,29 грн та щодо стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів станом на дату розірвання договору фінансового лізингу у розмірі 46580,25 грн.

Провадження у справі № 916/3214/23 в частині стягнення сум, названих у попередньому абзаці резолютивної частини цього рішення, закрити.

Іншу частину позовних вимог задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колеснікова Євгена Юрійовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УЛФ-ФІНАНС (04205, місто Київ, проспект Оболонський, 35-А, офіс 300, код 41110450) 591308/п`ятсот дев`яносто одну тисячу триста вісім/грн 24 коп. заборгованості по сплаті лізингових платежів, 10000/десять тисяч/грн 00 коп. штрафу, 50000/сто тисяч/грн 00 коп. пені, 16541/шістнадцять тисяч п`ятсот сорок одну/грн 70 коп. 3% річних; 76412/сімдесят шість тисяч чотириста дванадцять/ грн 04 коп. інфляційних втрат, 15170/п`ятнадцять тисяч сто сімдесят/грн 95 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2024 р.

Суддя Л.В. Лічман