РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 м. КиївСправа № 910/15905/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АЙКЮЖН ІТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ ЛІМІТЕД";

про: стягнення 2.625.962,82 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Бут Д.О.

Представники:

позивача: Паламаренко Ю.А.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙКЮЖН ІТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ ЛІМІТЕД" (далі - відповідач) про стягнення 2.625.962,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 27.01.2022 № 2-22, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 2.625.962,82 грн., з яких: 2.548.755,73 грн. - основна заборгованість та 77.207,09 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15905/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 20.11.2023.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності підтвердження повноважень адвокатського бюро "ЦИРКУНОВ ТА ПАРТНЕРИ", як представника позивача та відсутності документів, на підставі яких мали бути визначені суми відшкодування адвокатських витрат.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що позивач фактично є субпідрядником відповідача за договором від 27.01.2022 № 2-22 та оформлення між сторонами спору первинних документів на підставі яких у відповідача виник обов`язок оплати за таким договором.

В підготовчих засіданнях 20.11.2023 та 18.12.2023 оголошено перерви до 18.12.2023 та до 22.01.2024.

В підготовчому засіданні 22.01.2024 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.02.2024.

Також до господарського суду надійшла заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні 12.02.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір від 27.01.2022 № 2-22 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач зобов`язується виконати роботи та надати послуги щодо завершення виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Дзвін-АС СПЗ", складової частини дослідно-конструкторської роботи, шифр "Дзвін-АС" (далі - Робота). Позивач зобов`язується у якості підприємства-співвиконавця ДКР, шифр "Дзвін-АС", за технічним завданням (далі - ТЗ) відповідача виконати з дотриманням чинного законодавства України Роботу та передати відповідачу науково-технічну продукцію, отриману за результатами виконання Роботи (далі - НТП), вчинити інші дії, передбачені цим Договором, а відповідач - прийняти виконаний відповідний етап Роботи та оплатити її (п. 1.1, п. 1.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що приймання Роботи (етапу (під етапу) Роботи) здійснюється відповідачем згідно з Календарним планом та умовами Договору, з оформленням Акту приймання-передачі, який підлягає затвердженню відповідачем.

Положеннями пункту 2.4 додаткової угоди від 26.08.2022 № 2 до Договору передбачено, що оплата (остаточні розрахунки) за виконані та прийняті Роботи здійснюється відповідачем після надходження коштів від МО України на підставі пред`явленого позивачем рахунку-фактури, погодженого сторонами та затвердженого відповідачем акту приймання-передачі, Протоколу погодження договірної ціни та за підстав повного виконання умов п. 8.1 даного договору.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини 1 статті 892 Цивільного кодексу України визначено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов`язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Позивач виконав роботи за укладеним між сторонами спору Договором на загальну суму 2.802.514,14 грн., що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 17.10.2022 № 1261 на суму 2.322.978,32 грн. з ПДВ;

- від 03.12.2022 № 1601 на суму 1.978.014,14 грн. з ПДВ.

Проте, відповідачем не здійснено повного розрахунку за виконані позивачем роботи за Договором, що призвело до звернення останнього до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 2.548.755,73 грн.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 77.207,09 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 2.548.755,73 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю в сумі 2.548.755,73 грн.

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 77.207,09 є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю, за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи відповідача, викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені, оскільки наявність/відсутність повноважень на підписання поданого до суду позову перевірено судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, а документи в підтвердження надання послуг з правової допомоги додані позивачем в окремій заяві.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 01.08.2023 № 3, додаткову угоду від 07.08.2023 № 7/08 до такого договору та акт виконаних робіт від 02.02.2024 № б/н на суму 8.000,00 грн.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 та пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ ЛІМІТЕД" (Україна, 03142, м. Київ, проспект Палладіна Академіка, будинок 44, ідентифікаційний код: 38980356) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЙКЮЖН ІТ" (Україна, 08341, Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки, вулиця Велика Набережна, будинок 11а, інше ПРИМІЩЕННЯ 13, ідентифікаційний код: 40026988) 2.548.755 (два мільйони п`ятсот сорок вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 73 коп. заборгованості, 77.207 (сімдесят сім тисяч двісті сім) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 39.389 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору, 8.000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22 лютого 2024 року

Cуддя Сергій Балац