ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 лютого 2024 року Справа № 903/166/24

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши матеріали по справі №903/166/24 за позовом Комунального підприємства "Ковельводоканал" Ковельскої міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» про стягнення 44282,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 КП "Ковельводоканал" Ковельскої міської ради надіслало на адресу суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» про стягнення 44282,16 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023.

Предметом спору у даній справі є стягнення коштів у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, а не зобов`язання відповідача надати послуги по договору.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на таке.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно п.5 ч.1 ст. 29 ГПК України передбачено, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Підсудність даної справи визначається за місцем виконання договору є безпідставні, з огляду на те, що ГПК України чітко встановлено підсудність справ за вибором позивача.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Разом з тим, стягнення коштів не є у даному випадку місцем виконання зобов`язань за договором за змістом ч.5 ст.29 ГПК України, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення коштів у зв`язку із неналежним виконанням умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023.

Отже, дана вимога стосується стягнення грошових коштів пов`язаних з неналежним виконанням договірних зобов`язань.

Договором №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023 не визначено конкретного місця виконання зобов`язання по оплаті коштів.

Таким чином, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами Договору не містять жодних вимог щодо місця виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті коштів (грошове зобов`язання).

Нормами ГПК України визначено такі юрисдикції: предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23); інстанційна юрисдикція (статті 24-26); територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31).

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем у позовній заяві місцезнаходженням відповідача вказано вул.Варшавська,1, м.Ковель, Волинська обл, 45007 (юридична адреса).

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул.Оводова Миколи,буд.51, корпус 1, м.Вінниця, 21050.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023.

У частині першій статті 29 ГПК України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Предметом позову у спорі є вимога саме про стягнення заборгованості згідно договору №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023. При цьому умовами договору не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання угоди, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання робіт у визначеному місці. Зобов`язання з оплати за договором не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо здійснення оплати, передбаченої договором №42К з власником (користувачем) будівлі (приміщення будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.08.2023, суд дійшов висновку, що при визначенні територіальної юрисдикції слід виходити із положень ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Підстав, визначених приписами ст.ст. 29, 30 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід передати до Господарського суду Вінницької області за територіальною підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27-29, 31, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №903/166/24 за позовом Комунального підприємства "Ковельводоканал" Ковельскої міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» про стягнення 44282,16 грн надіслати за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області (вулиця Пирогова, 29, Вінниця, Вінницька область, 21000).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2024.

Суддя І. О. Гарбар