УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

19.02.2024Справа № 910/11128/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17; ідентифікаційний код 21708016)

до: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 )

4. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 )

5. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_5 )

6. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_6 )

7. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ; РНОКПП: НОМЕР_7 )

8. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ; РНОКПП: НОМЕР_8 )

9. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ; РНОКПП: НОМЕР_9 )

10. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ; РНОКПП: НОМЕР_10 )

про стягнення 11 706 838 257,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , про стягнення 11 706 838 257,34 грн збитків, завданих відповідачами як пов`язаними з ПАТ «ВіЕйБі Банк» особами (посадовими особами цього Банку).

Позов обґрунтовано завданням відповідачами шкоди Банку внаслідок прийняття управлінських рішень щодо ряду укладених кредитних та забезпечувальних правочинів, оскільки рішення відповідачів про видачу кредитів юридичним особам, виведення з-під застави високоліквідного майна, зменшення процентної ставки за користування кредитними коштами та про систематичне відтермінування сплати відсотків позичальниками приймались кредитною комісією з корпоративного бізнесу та середнього і малого бізнесу Банку (кредитний комітет) у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (окремі рішення приймались за участі ОСОБА_12 ); членами спостережної ради Банку були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з порушенням фідуціарних обов`язків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2023, позовну заяву повернуто заявнику на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2023 у справі №910/11128/23 скасовано, справу № 910/11128/23 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

12.02.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Оскільки позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, вона відповідає вимогам, викладеним у ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Приймаючи до уваги предмет позову, характер спірних правовідносин, предмет доказування, категорію і складність спору, суд згідно з ч. 3 ст. 247 ГПК України дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що відповідач-1 - ОСОБА_1 24.07.2023 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_11 , і наразі суду не повідомлено про нову адресу місця знаходження (проживання).

У той же час при дослідженні відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено відомості про фактичну адресу місця проживання ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ): АДРЕСА_12 , що встановлено, зокрема, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі №910/7122/23.

Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що для забезпечення права відповідача-1 на доступ до правосуддя, потрібно додатково здійснити повідомлення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_12 .

Відповідно до частин 1-3 статті 371 Господарського процесуального кодексу України судове доручення про вручення документів громадянину України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі. Такі документи особа отримує добровільно. Вручення документа здійснюється під розписку із зазначенням дати вручення, підписується посадовою особою та скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України.

Доручення суду про виконання певних процесуальних дій стосовно громадянина України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі вчинення певних процесуальних дій складається протокол, що підписується особою, стосовно якої вчинено процесуальні дії, та особою, яка вчинила процесуальні дії, і скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України. У протоколі зазначаються день, час і місце виконання доручення.

Під час виконання судового доручення застосовується процесуальний закон України. Для виконання доручення не можуть застосовуватися примусові заходи.

Україна та Австрія приєдналися до Конвенції про вручення судових і позасудових документів за кордоном у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція).

Статтею 8 Конвенції встановлено, що кожна Договірна Держава може здійснювати вручення судових документів особам, які перебувають за кордоном, без застосування будь якого примусу безпосередньо за допомогою своїх дипломатичних або консульських агентів.

Будь-яка Держава може заявити, що вона заперечує проти такого вручення на її території, крім випадків, коли документ підлягає врученню громадянину Держави походження цих документів.

Австрією, при ратифікації Конвенції, було здійснено застереження, зокрема, щодо статті 8 Конвенції, а саме: Австрія заперечує проти вручення документів, передбачених пунктом 1 статті 8, дипломатичними або консульськими представниками інших договірних держав на її території, якщо документ не буде вручено громадянину країни походження.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи інформації щодо правових відносин ОСОБА_1 з державою Австрія, зокрема наявності громадянства Австрії або іншої країни (окрім України), суд вважає за доцільне здійснити повідомлення відповідача через Центральний Орган запитуваної Держави.

Відповідно до частинами 1-2 статті 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до частин 1-4 статті 368 Господарського процесуального кодексу України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються: 1) назва суду, що розглядає справу; 2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення; 3) найменування справи, що розглядається; 4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про її місце проживання (перебування) або місцезнаходження та інші дані, необхідні для виконання доручення; 5) процесуальне становище осіб, стосовно яких необхідно вчинити процесуальні дії; 6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити; 7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Австрією здійснено застереження щодо вручення Центральним Органом документів, а саме: документ вручається, якщо він складений німецькою мовою або супроводжується перекладом на німецьку мову.

Згідно з статтею 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до частини 2 пункту b) статті 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Керуючись ст. ст. 12, 176, 228, 234, 235, 247, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче засідання у справі на 15.10.24 о 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44-Б, зал судових засідань № 22.

3. Направити судове доручення про надання правової допомоги у справі № 910/11128/23 щодо вручення ОСОБА_1 судових та позасудових документів до Центрального Органу Австрії - Bundesministerium fьr Justiz (1070, Austria, Wien, Museumstrasse, 7).

4. Зобов`язати позивача в строк до 22.03.2024 включно через канцелярію Господарського суду міста Києва надати по три примірники нотаріально засвідченого перекладу на німецьку мову: позовної заяви з доданими до неї документами, даної ухвали Господарського суду міста Києва, прохання про вручення за кордоном судових та позасудових документів з підтвердженням про вручення документа.

5. Відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду обґрунтовані письмові відзиви на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві. Звернути увагу відповідача, що відзив повинен містити мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на законодавство. Звернути увагу відповідачів на вимоги ст. 165 ГПК України щодо відзиву. Докази направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача подати до суду.

6. Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив із врахуванням вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч. 3-6 ст. 165 ГПК. Надати суду докази направлення відповіді на відзив з доданими до нього документами на адресу відповідача.

7. Попередити відповідачів, що в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

8. Повідомити учасників справи, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 01.10.2024 включно з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

9. Заяви, клопотання та заперечення (з процесуальних питань) подавати тільки в письмовій формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України).

10. Учасникам справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

11. Повідомити, що сторони відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

12. Довести до відома учасників судового процесу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд має право стягувати в дохід Державного бюджету України з винної особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

13. Повідомити учасників справи про можливість участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних заходів. У разі подання учасником справи відповідного клопотання з дотриманням вимог ст. ст. 170, 197 ГПК України, воно буде задоволено без постановлення додаткової ухвали.

14. Зупинити провадження у справі № 910/11128/23 до 15.10.2024.

Ухвала набрала законної сили 19.02.2024 та може бути оскаржена в частині п. 14 її резолютивної частини в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко