УХВАЛА

м. Київ

20.02.2024Справа № 910/10904/23

За заявою Політичної партії «Європейська Солідарність»

про відстрочення виконання рішення суду

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ»

до Політичної партії «Європейська Солідарність»

про виселення з орендованого майна

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Невмержицький В.П., ордер серії АІ № 1374283 від 04.04.2023

Левченко В.В., ордера серії АР № 1152757 від 11.12.2023

від відповідача Корж В.М., адвокат за довіреністю б/н від 01.11.2023

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/10904/23 від 03.10.2023 позов задоволено повністю; виселено Політичну партію «Європейська Солідарність» з нежитлових приміщень, загальною площею 1674,27 кв. м, що розташовані на першому поверсі будівлі (літ. «Н»), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16; стягнуто з Політичної партії «Європейська Солідарність» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ» 2.684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/10904/23 від 22.01.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/10904/23 залишено без змін.

08.02.2024 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

09.02.2024 відповідачем до суду подано заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/10904/23 до 09.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10904/23 від 12.02.2024 розгляд заяви призначено на 20.02.2024.

19.02.2024 позивачем до суду подано заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

20.02.2024 позивачем до суду подано клопотання про надання дозволу на трансляцію судових засідань у справі № 910/10904/23 та про забезпечення технічними засобами суду трансляцію судових засідань у справі № 910/10904/23 на YouTube каналі «Судова влада України» та на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

20.02.2024 у судовому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати про відмову в задоволенні клопотання позивача про надання дозволу на трансляцію судового засідання у справі № 910/10904/23, з огляду на наступне.

Приписами частини шостої та сьомої статті 8 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав.

Аналогічні положення містяться в статтях 4, 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засідання мають право бути присутніми будь-які особи. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео - та аудіо запис з використанням портативних відео- та аудіо технічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з врахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляцій судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Суд може визначити місце в залі судових засідань, з якого має проводитися фотозйомка, відеозапис.

У поданому клопотанні позивач просить суд забезпечити технічними засобами трансляцію судового засідання, однак зал судових засідань № 8, в якому призначено розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/10904/23 не забезпечений технічними засобами для здійснення трансляції судових засідань.

Вимогами чинного законодавства не передбачено можливості зміни дати та часу призначеного судового засідання у зв`язку з поданням стороною клопотання про трансляцію судового засідання.

З огляду на наведене, за технічної неможливості здійснення трансляції судового засідання, клопотання позивача про трансляцію судового засідання у справі № 910/10904/23 на YouTube каналі «Судова влада України» та на офіційному веб-порталі «Судова влада України», що призначене на 20.02.2024 не може бути задоволено.

Відповідач в судовому засіданні 20.02.2024 вимоги заяви про відстрочення виконання рішення суду підтримав повністю.

Позивач в судовому засіданні 20.02.2024 проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення заперечив повністю.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представників сторін, суд відзначає наступне

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішення про виселення боржника.

Так, згідно ч. 1 наведеної статті державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 2 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Отже, рішення про примусове виселення боржника виконується у строк, який встановлює державний виконавець після закінчення 10-денного строку на добровільне його виконання.

Відповідач зазначив, що у строки, які передбачені законодавством та додатково будуть встановлені державним виконавцем неможливо звільнити приміщення площею 1674,27 кв. м, яке використовується для здійснення статутної діяльності політичної партії у комплексі з іншими приміщеннями за цією ж адресою. Потрібний час для пошуку альтернативних приміщень та здійснення в них необхідних ремонтних робіт. Зазначив, що наразі у Верховному Суді знаходиться справа № 910/16492/23 про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору оренди нежитлових приміщень № к-206 від 15.10.2019, предметом оренди якого є спірні приміщення. Додатково зазначив, що приміщення, в якому розташований офіс партії постійно використовується для проведення важливих міжнародних зустрічей з метою посилення підтримки України, надання більше зброї для ЗСУ, прискорення вступу у ЄС, запрошення Україну в НАТО.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Суд відзначає, що дійсно виселення відповідача із займаного приміщення потребує додаткового часу з огляду на необхідність пошуку нових альтернативних приміщень для розміщення працівників та здійснення статутної діяльності партії, можливого проведення ремонтних робіт в ньому та переміщення значної кількості матеріальних цінностей.

Суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило продовжити статутну діяльність партії, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення, а тому з метою дотримання балансу інтересів обох сторін суд вважає можливим відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/10904/23 на п`ять місяців, оскільки відстрочення виконання рішення на один рік є занадто тривалим.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Оцінивши наведені відповідачем пояснення, суд дійшов висновку, що відстрочення виконання рішення суду у цій справі до 20.07.2024 не призведе до невиправданої затримки виконання рішення суду, реалізації гарантованого для стягувача права на отримання результату вирішення спору між сторонами та не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви Політичної партії «Європейська Солідарність» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/10904/23 на п`ять місяців з дня ухвалення даної ухвали, тобто до 20.07.2024, який не перевищує одного року з дня ухвалення такого рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Політичної партії «Європейська Солідарність» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/10904/23 від 03.10.2023 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/10904/23 до 20.07.2024.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити повністю.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова