ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Справа № 917/2225/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В. , розглянувши справу № 917/2225/23

за позовною заявою Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Жадана", вул. Гвардійська, 9/13, м. Лубни, Полтавська область, 37500

про стягнення 4 150,17 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 18.12.2023 року надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Жадана" про стягнення плати у розмірі 4 150,17 грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом 4 150,17 грн (вх. № 2397/23).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами проведення габаритно-вагового контролю співробітниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено перевищення нормативних вагових параметрів вантажного автомобіля марки Renault Premium 270, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є порушенням вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Ухвалою від 21.12.2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/2225/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.12.2023 року, яка направлялася відповідачу на адресу місцезнаходження, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Гвардійська, 9/13, м. Лубни, Полтавська область, 37500) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення адресат відсутній за вказаною адресою.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 21.12.2023 року є 23.12.2023 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

09.12.2019 року на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 09.12.20219 року по 15.12.2019 року (відповідно п. 13 постанови КМУ від 08.11.2006 року №1567), графіку щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на грудень 2019 року та направлення на рейдову перевірку №000157 від 06.12.2019 року (а. с. 11 - 13) співробітниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на а/д Р-03, під`їзд до М-03 км 4+100.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки Renault Premium 270 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

У пункті габаритно - вагового контролю а/д Р-03, під`їзд до М-03 км 4+100 працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно - ваговий контроль вищезазначеного автомобіля, з маршрутом руху вул. Небесної Сотні, 15, м. Хорол - м. Київ, яким керував водій ОСОБА_1 , перевізник - ТОВ "Фірма "Жадана", під час якого виявлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень осьового навантаження на строєну вісь з одиночними шинами - 14,420 т, з яких понаднормативне - 3,420 т, що підтверджується талоном про зважування №04286 від 09.12.2019 року транспортного засобу (а. с. 14) та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.09.2021 від 09.12.2019 року (а. с. 15).

Під час перевірки транспортного засобу складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2019 року (а. с. 17), в якому зафіксовано виявлення перевищення встановлених вагових норм понад 20% (фактичне навантаження на одиночну вісь складає 14,420 кг) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, що підтверджується талоном про зважування від 09.12.2019 року №04285 та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.12.2019 року.

За результатами перевірки посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 09.12.2019 року складено акт № 026584 від 09.12.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а. с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09.12.2019 року відповідно до першої з договору № 1 оренди транспортного засобу від 01.01.2019 року (а. с. 22), транспортний засіб марки Renault Premium 270 (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) був переданий у строкове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Жадана".

На підставі вказаних документів Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки здійснило розрахунок №026584 від 09.12.2019 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а. с. 16), відповідно до якого відстань за маршрутом руху становить 219 км, загальна маса 19,140 т, навантаження на одиночну вісь 14,420 т, з яких понаднормативне - 3,420 т (31,09%), з урахуванням чого плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 157,68 євро.

Станом на 09.12.2019 року за офіційним курсом гривні до євро, встановленого Національним банком України, плата становила 4 150,17 грн.

Таким чином, ТОВ "Фірма "Жадана" порушено вимоги чинного законодавства щодо проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Renault Premium 270 (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), відмовився від підписання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень, пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2019 року та акту №026584 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

09.12.2019 року Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу відповідача направлено лист повідомлення (вих. № 4224/18/24-20 від 16.01.2020 року, а. с. 21) про необхідність внесення плати за проїзд до якого додані розрахунок № 026584 від 09.12.2019 року плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Отже, до відома перевізника доведено відомості про перевищення ТЗ нормативних вагових параметрів та нарахування плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування.

Відповідно до постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно - господарського штрафу №186002 від 21.01.2020 року (а. с. 19) до перевізника - ТОВ "Фірма "Жадана" було застосовано адміністративно - господарський штраф у розмірі 34 000,00 грн,

Крім того, Відділом державного нагляду (контролю) у місті Києві Державної служби Україна з безпеки на транспорті направлено відповідачу лист-повідомлення вих. № 77132/5.4.1/24-23 від 09.10.2023 року) разом із копією розрахунку № 026584 від 09.12.2019 року плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа-повідомлення та квитанцією АТ «Укрпошта» ПН55 від 09.10.2023 року (а. с. 20)

Результати габаритно-вагового контролю відповідачем не оскаржені в установленому законом порядку, кошти добровільно не сплачено.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі (копії): направлення на рейдову перевірку №000157 від 06.12.2019 року, щотижневий графік проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 09.12.20219 року по 15.12.2019 року (відповідно п. 13 постанови КМУ від 08.11.2006 року №1567), графік щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю на грудень 2019 року та направлення на рейдову перевірку №000157 від 06.12.2019 року, талон про зважування №04286 від 09.12.2019 року, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.12.2019 року, розрахунок № 026584 від 09.12.2019 року, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2019 року, акт №026584 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2019 року, постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №186002 від 21.01.2020 року, лист повідомлення вих. № 4224/18/24-20 від 16.01.2020 року, лист-повідомлення вих. № 77132/5.4.1/24-23 від 09.10.2023 року), перший аркуш договору № 1 оренди транспортного засобу від 01.01.2019 року, товарно - транспортна накладна №94 від 09.12.2019 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М07805219 від 19.02.2019 року, витяг з ЄДРЮОФОПГФ відносно відповідача, офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату 19.12.2019 року, посадова інструкція, витяг з ЄДРЮОФОПГФ відносно позивача.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (в редакції, яка діяла на момент перевірки), передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Згідно з п. 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобівна автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезгіекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон).

Статтею 1, 33 Закону визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункту 18 Порядку № 879).

Згідно з п. 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з п. 22.5. Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т. здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 г) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, то визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машині механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, у тому числі:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадови ми особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктами 26, 27, 28, 30, 31-1 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку (09.12.2019 року) до 1 євро становив 26,3202 грн.

За розрахунком № 026584 від 09.12.2019 року встановлена плата у розмірі 157,68 євро становить 4 150,17 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньмісцезнаходженням ТОВ "Фірма "Жадана" є вул. Гвардійська, 9/13, м. Лубни, Полтавська область, 37500 (а. с. 25, 41-47).

Як встановлено судом, шляхом направлення листів - повідомлень (вих. № 4224/18/24-20 від 16.01.2020 року та вих. № 77132/5.4.1/24-23 від 09.10.2023 року) відповідача було повідомлено про необхідність сплати плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспорту згідно з розрахунком № 026584 від 09.12.2019 року.

Судом враховано висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17 та від 12.02.2020 у справі №926/16/19, згідно яких за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість. Також, відповідач не надав доказів оскарження в установленому Законом порядку дій позивача щодо фіксування відповідного правопорушення та нарахування стягуваної суми грошових коштів.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 237 - 238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Жадана" (вул. Гвардійська, 9/13, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний ) на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 4 150,17 грн та 2684,00 грн витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 20.02.2024 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко