ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Справа № 910/19132/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Суденко С.П. представник за довіреністю,

від відповідача Дзюбан О.О. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства Укртелеком в особі Черкаської філії

акціонерного товариства Укртелеком, м. Черкаси

до акціонерного товариства Укрпошта, м. Київ

про стягнення 72 018 грн. 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом акціонерне товариство Укртелеком в особі Черкаської філії акціонерного товариства Укртелеком до акціонерного товариства Укрпошта про стягнення з відповідача 72 018 грн. 34 коп. суми понесених витрат на утримання майна на підставі ст. 360 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 грудня 2023 року справу було передано за виключною підсудністю на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до ст.ст. 6, 32 ГПК України матеріали справи 12 січня 2024 року передано на розгляд судді Васяновичу А.В.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 00 хв. 13 лютого 2024 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві та зазначав, що позивач самостійно, без попереднього погодження з відповідачем визначив підрядника на проведення ремонтних робіт покрівлі, відповідно договірна ціна ремонтних робіт є не узгодженою з відповідачем. Таким чином, позивач своїми діями позбавив відповідача можливості взяти участь у проведенні ремонтних робіт покрівлі об`єкта, що перебуває у спільній частковій власності з відповідачем.

Також відповідач вказував, що ОСОБА_1 , який підписав акт обстеження не мав відповідних повноважень на здійснення представницьких інтересів відповідача перед третіми особами чи вчинення правочинів.

Позивачу було відомо про продаж відповідачем 31 січня 2023 року своєї частки у праві спільної власності через електронний аукціон, оскільки позивач мав переважне право на її придбання.

У зв`язку з чим відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами викладеним відповідачем у відзиві та зазначав, що оскільки приміщення в якому проводилися ремонтні роботи є спільним майном, то відповідач мав би теж проводити відповідні обстеження, створювати для цього комісію, складати акти та інше.

19 липня 2023 року проводилося візуальне обстеження технічного стану покрівлі на яке відповідач направив свого працівника ОСОБА_1 .

Коваленко І.Л. є працівником Укрпошти і саме цього фахівця визначив та направив відповідач для огляду та подальшого підписання акту.

Підписання акту не є правочином, а тому для його підписання видача довіреності на представництво особи не вимагається.

Відповідач не розглядав питання про відшкодування понесених позивачем витрат, а лише переводив цей борг на нового власника.

АТ Укртелеком не погоджується з тим, що понесені витрати повинні бути покладені на нового набувача об`єкту нерухомості, оскільки відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі йому такого майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У запереченні відповідач зазначав, зокрема, що позивач не надав відповідачу доказів, які б підтверджували аварійний стан покрівлі будівлі, а тому у відповідача не було підстав для створення комісії з метою обстеження технічного стану будівлі.

Позивач незважаючи на заявлену відповідачем пропозицію відтермінувати проведення ремонтних робіт покрівлі будівлі, через відсутність документів, зокрема, таких як дефектний акт, локальний кошторис, без погодження з відповідачем самостійно визначив підрядника для виконання ремонтних робіт.

Відповідач наголошує на тому, що від початку продажу об`єкта нерухомості та до його завершення, позивач мав змогу здійснювати обстеження технічного стану будівлі для подальшого проведення ремонтних робіт з метою недопущення непередбачуваних наслідків.

Таким чином відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні, яке відбулося 13 лютого 2024 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №910/19132/23.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду позивач вказував, що останній поніс витрати на ремонт покрівлі будівлі за адресою: вул. Соснівська,3, м. Черкаси, а тому відповідач повинен відшкодувати частину витрат, пов`язаних з утриманням майна, що перебуває у спільній частковій власності (44/100 часток) у сумі 72 018 грн. 34 коп.

У частині першій та пунктах 4, 5 частини третьої статті 162 ГПК України передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia (суд знає закони), який полягає в тому, що:

1) суд знає право;

2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін;

3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Деталі пояснила Велика Палата Верховного Суду у справі №904/5726/19 (постанова від 15 червня 2021 року).

Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на норму права, що є значно конкретизованим, аніж закон.

Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Виходячи з аналізу наведених норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.

Отже, в разі доведеності одним зі співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 522/21596/17.

Отже, предметом даного позову є стягнення збитків понесених позивачем при ремонті спільного з відповідачем майна.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративна будівля, що знаходиться за адресою: вул. Соснівська, 3, м. Черкаси, перебуває у спільній частковій власності сторін, частка відповідача становить 44/100.

Позивач стверджував, що 03 липня 2023 року, після звернення орендаря з приводу замокання стін та стелі в приміщеннях адмінбудівлі за адресою: вул. Соснівська, 3, м. Черкаси, комісією позивача було проведено позапланове обстеження покрівлі.

Комісією було виявлено часткове пошкодження покриття з хвилястих азбестоцементних листів (сколи, повздовжні тріщини, вибоїни), частково відсутні конькові елементи, гнилі окремі частини дерев`яних конструкцій даху, що призвело до локального просідання покрівлі та може призвести до аварійних ситуацій та подальшого руйнування покрівлі.

За наслідками проведеного обстеження було складено акт обстеження технічного стану будівлі (споруди) від 03 липня 2023 року.

10 липня 2023 року позивач надіслав на адресу відповідача лист за №140 ВИХ-СК-71М000-2023, в якому вказав, що з липня по серпень 2023 року за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська, буд. 3, будуть проведені ремонтні роботи: Ремонт покрівлі на об`єкті Черкаської філії АТ Укртелеком, загальною вартістю 130 000 грн. без ПДВ. З одночасним проханням взяти участь у відшкодуванні витрат відповідно до частки власності AT Укрпошта у вказаній будівлі.

Також у вказаному листі позивач зазначив, що після проведення будівельно-монтажних робіт буде надано акти виконаних робіт та рахунок на оплату для проведення розрахунків.

Матеріалами справи підтверджується, що 13 липня 2023 року відповідач направив лист - відповідь за №1 на адресу позивача, в якому вказав про те, що позивач не повідомляв відповідача щодо своїх намірів проводити обстеження покрівлі об`єкта нерухомості за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська (Мініна та Пожарського) буд. 3, та просив для повного розгляду та вивчення питання щодо необхідності виконання ремонтних робіт надати наступні документи: акт обстеження об`єкта, укладений договір з підрядником, локальний кошторис, договірну ціну, підсумкову відомість ресурсів та всі інші документи, які відносяться до цього питання.

Разом з тим, відповідач в указаному листі, з метою двостороннього розгляду та погодження питання щодо ремонту покрівлі, просив відтермінувати початок проведення ремонтних робіт.

Також відповідач вказав, що без погодження вартості робіт з ремонту покрівлі спеціалістами підприємства, АТ Укрпошта не буде мати підстав для подальшого відшкодування частини витрат.

18 липня 2023 року на адресу відповідача був направлений лист №151 ВИХ-СК-71М000-2023 щодо неможливості відтермінування початку ремонтних робіт, оскільки це призведе до погіршення стану покрівлі, додаткових пошкоджень та збільшення ціни ремонту.

Цим листом позивачем було запропоновано відповідачу спільно з представником AT Укрпошта провести обстеження об`єкту 19 липня 2023 року.

Також позивач вказав, що загальна сума виконання робіт становить 130 000 грн., а сума відшкодування частини витрат відповідача становить 60 015 грн. 20 коп. без ПДВ.

До листа в якості додатку було вказано договірна ціна.

Повторне обстеження покрівлі було проведено 19 липня 2023 року та складено відповідний акт (а.с.31).

Акт обстеження було підписано старшим спеціалістом з експлуатації будівель та споруд ГРЕБС ВПБ ЧкФ Кононенком С.А., начальником ВПБ АТ Укртелеком Піонтом М.Г. та представником AT Укрпошта Коваленком І.Л.

Доводи відповідача стосовно того, що Коваленко І.Л. не був уповноваженим на підписання акту суд відхиляє, оскільки відповідач не був позбавлений можливості направити для обстеження будівлі уповноважену особу.

Водночас, доводи позивача стосовно того, що обстеження покрівлі було проведено 19 липня 2023 року спільно з представниками підрядної організації документально не підтверджено.

З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2023 року начальник центру управління нерухомого майна AT Укрпошта Кушнарьов Микола Борисович звернувся до позивача з листом в якому повторно просив позивача надати кошторис та підсумкову відомість ресурсів на виконання відповідних ремонтних робіт.

Цей факт сторони не заперечують.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що вже наступного дня - 21 липня 2023 року ремонтні роботи були завершені, про що позивачем було підписано з підрядною організацією акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року форми КБ-2в на загальну суму 156 000 грн. (з ПДВ) (а.с. 12-13) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ -3 (а.с.11).

26 липня 2023 року позивачем було надіслано на адресу відповідача лист за №155-ВИХ-СК-71М000-2023 про ремонт покрівлі об`єкта, в якому було вказано про прийняте рішення щодо термінового проведення ремонтних робіт та про проведення повторного обстеження 19 липня 2023 року покрівлі будівлі в присутності представника AT Укрпошта.

При цьому було також запропоновано відповідачу укласти договір на відшкодування витрат та направлено на адресу відповідача два екземпляри проекту договору №71М000/ на відшкодування витрат.

Водночас, договору між сторонами укладено не було.

01 вересня 2023 року позивач повторно направив на адресу відповідача лист за №180ВИХ-СК-71М000-2023 щодо відшкодування витрат, в якому зазначив, що обстеження покрівлі було проведено 19 липня 2023 року спільно з представником AT Укрпошта та підрядною організацією.

Повідомив відповідача, що підрядник визначився на підставі процедури закупівлі проведеної за допомогою платформи Smart Tender.

Позивач зазначив, що на вимогу AT Укрпошта 18 липня 2023 року було надано договірну ціну ремонту покрівлі на об`єкті Черкаської філії АТ Укртелеком, за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська, буд. 3, відповідно ремонтні роботи було виконано 21 липня 2023 року.

Також у вказаному листі позивач вказав, що у зв`язку з систематичним небажанням відповідача приймати участь у спільному утриманні майна, у разі несплати частки витрат, позивач змушений застосувати ст. 360 ЦК України та в подальшому звернутися до суду за захистом своїх прав.

В подальшому 07 вересня 2023 року позивач направив на адресу відповідача лист за №185 ВИХ-СК-71М000-2023 щодо відшкодування витрат.

Разом з тим, позивач повторно направив відповідачу проект договору №71М000/, копію довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, копію акту №5 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року.

17 жовтня 2023 року відповідачу було направлено претензію №71С00017-182 щодо сплати витрат за проведений ремонт покрівлі.

01 листопада 2023 року від відповідача надійшла відповідь на претензію в якій було вказано, що 31 січня 2023 року частину об`єкту, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська (Мініна та Пожарського) буд. 3 було продано через електронний аукціон, а тому по питаннях, що стосується відповідного об`єкту відповідач просив звертатися до нового власника.

07 листопада 2023 року позивач знову надіслав на адресу відповідача вимогу за №71С000/17-193 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням майна, що перебуває у спільній частковій власності на суму 72 018 грн. 34 коп.

Відповідачем було надано позивачу відповідь своїм листом від 12 грудня 2023 року, в якому відповідач вказав про продаж своєї частки в майні, а також про те, що позивач в односторонньому порядку, без відома відповідача вирішив відремонтувати покрівлю спільного приміщення, односторонньо визначив підрядника та уклав з ним договір підряду.

В зв`язку з чим відповідач відхилив вимогу позивача.

Так, в матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26 жовтня 2023 року укладеного між АТ Укрпошта (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) згідно умов якого було передано у власність покупця нерухоме майно 44/100 часток у праві спільної часткової власності на адміністративну будівлю з підвалом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд дійшов висновку, що на момент виконання позивачем ремонтних робіт, співвласником майна був відповідач.

Також судом враховано, що в матеріалах справи міститься Рамковий договір №18М500-2-17/04/23 на виконання ремонтно-будівельних робіт від 17 квітня 2023 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕРТ-ІНБУД (підрядник) та АТ Укртелеком (замовник).

Згідно п. 1.1 на умовах, викладених у договорі підрядник зобов`язується на підставі окремих замовлень на свій ризик, власними силами і засобами та з використанням власних матеріалів виконати на об`єктах замовника, ремонтно-будівельні роботи категорій: Внутрішні роботи, Комунікації (тепло, газ, вода, електрика), Дах, Вікна і двері, Фасади та прилеглі території, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

20 червня 2023 року сторонами договору підряду було підписано Замовлення №2 до Рамкового договору №18М500-2-17/04/23 на виконання ремонтно-будівельних робіт від 17 квітня 2023 року.

За цим замовленням підрядник зобов`язується виконати ремонтно-будівельні роботи з ремонту покрівлі на об`єкті замовника: Черкаська філія Укртелеком, м. Черкаси, вул. Соснівська, 3.

Загальна вартість робіт за замовленням визначена відповідно до договірної ціни до цього Замовлення та становить 156 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ (п.п. 1, 2 Замовлення).

Також в матеріалах справи знаходиться:

- договірна ціна на будівництво Ремонт покрівлі на об`єкті Черкаської філія Укртелеком за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська, 3, що здійснюється у 2023 році, яка є додатком №1 до Замовлення №2;

- локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Ремонт покрівлі на об`єкті Черкаської філія Укртелеком за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська, 3;

- підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №02-01-01 Ремонт покрівлі на об`єкті Черкаської філія Укртелеком за адресою: м. Черкаси, вул. Соснівська, 3;

- календарний план виконання робіт, який є додатком №2 до Замовлення №2 від 20 червня 2023 року.

Згідно календарного плану роботи з ремонту покрівлі мають бути виконані протягом 40 календарних днів. Початок виконання робіт - через 5 днів після отримання авансу. Не пізніше 31 серпня 2023 року.

Отже, доводи позивача стосовно того, що лише після звернення до нього орендаря з приводу замокання стін в адмінприміщенні та проведення 03 липня 2023 року комісією обстеження покрівлі в цій будівлі позивачу стало відомо про необхідність проведення термінового ремонту суд відхиляє, оскільки рішення про проведення ремонтних робіт позивач фактично прийняв одноособово ще 20 червня 2023 року після підписання з підрядником Замовлення №2 до Рамкового договору №18М500-2-17/04/23.

Підрядну організацію позивач обрав також одноособово, а вартість ремонтних робіт на момент укладання договору з підрядником не узгодив зі своїм співвласником.

Також суд критично ставиться до доводів позивача стосовно того, що в липні 2023 року саме із-за погодних умов він не міг задовольнити клопотання відповідача від 18 липня 2023 року та відтермінувати початок проведення ремонту до надання всіх документів.

При цьому, як вже було наведено вище, календарним планом виконання робіт, який є додатком №2 до Замовлення №2 від 20 червня 2023 року передбачалося, що ремонтні роботи повинні були закінчитися на об`єкті не пізніше 31 серпня 2023 року.

Натомість, позивач не надав відповідачу раніше укладений договір з підрядником, локальний кошторис, підсумкову відомість ресурсів, а після двох днів з моменту направлення договірної ціни для її узгодження з відповідачем вже прийняв роботи та підписав з підрядником акти виконаних робіт.

Розглядаючи поняття розумності та добросовісності як принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав необхідно враховувати, що розумною є поведінка особи, яка діє у межах, не заборонених їй договором або актами цивільного законодавства. Виходячи із аналізу норм, закріплених у ЦК України, поняття добросовісність ототожнюється із поняттям безвинність і навпаки, недобросовісність із виною. Такий висновок випливає із того, що за діяння, якими заподіяно шкоду внаслідок недобросовісної поведінки, може наступати відповідальність (наприклад, частина третя статті 39 ЦК України), а оскільки обов`язковим елементом настання відповідальності, за загальним правилом, є вина, то такі діяння є винними. Постанова ВС від 04 вересня 2020 року у справі № 311/2145/19-ц (провадження № 61-5521св20).

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання суду, і мало місце у даній справі позивач на момент звернення до відповідача щодо узгодження вартості та об`єму робіт для відновлення спільного майна фактично вже все вирішив одноособово та розпочав виконувати ремонтні роботи, а в подальшому звинуватив співвласника в ухиленні від участі у витратах на утримання спільної власності.

Враховуючи, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками, водночас судом встановлено, що позивач провів ремонт покрівлі без згоди відповідача, на свій ризик, не погодивши вартість ремонту, а також своєчасно не надав доказів про те, що адмінбудинок потребував поліпшення з метою недопущення його руйнації або неможливістю користування, аварійного стану приміщення та необхідності негайного, обов`язкового проведення ремонтних робіт.

При цьому судом було враховано правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 08 травня 2020 року у справі №635/516/18.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності з ч. 2 названої норми Закону, під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т.ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої ст. 224 ГК України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв`язок між ними; вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

В даному випадку суд вважає, що саме недобросовісні дії позивача призвели до виникнення даного спору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову про стягнення збитків немає, оскільки відповідач довів у суді відсутність своєї вини.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя А.В.Васянович