ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19.02.2024м. ДніпроСправа № 904/75/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Приватного підприємства "Тарпан" (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 30, ідентифікаційний код 32637980) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" (49128, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 82, ідентифікаційний код 44963930) про стягнення 188 600,00 грн. заборгованості за послуги перевезення

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Тарпан" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 24.12.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" 188 600,00 грн. заборгованості за послуги перевезення.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2 829,00 грн. судового збору, витрати понесені на правову допомогу адвоката у сумі 16 100,00 грн. та гонорар успіх у сумі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів-заявок на перевезення вантажів автомобільним транспортом:

- №313 від 21.09.2023 на суму 94 300,00 грн.;

- №405 від 01.10.2023 на суму 94 300,00 грн.,

в частині своєчасної та повної оплати за послуги перевезення на загальну суму 188 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/75/24, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 23.01.2024 відповідачем подано відзив в якому зазначає, що планує повністю погасити заборгованість, пред`явлену до стягнення в рамках даної справи, в строк до 20.02.2024.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідач просить суд повністю витрати позивача на професійну правничу допомогу покласти на позивача у зв`язку із зловживанням ним процесуальними правами. В даному випадку позивач фактично подав клопотання про покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу адвоката при тому, що саме зазначені по даній справі види правової допомоги є предметом розгляду у іншій судовій справі. Такі дії містять ознаки зловживання процесуальними правами. Таким чином, розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу в рамках даної справи фактично призведе до подвійного стягнення грошових коштів за одні і ті самі правничі послуги. Що не тільки не відповідає принципу добросовісності, а містить ознаки зловживання процесуальними правами. Виходячи з критерію розумності та виходячи з конкретних обставин справи, відповідач вважає, що сума витрат позивача на професійну правничу допомогу, які підлягали розподілу, мали б бути зменшена до 1 000,00 грн.

До суду 02.02.2024 надійшла відповідь позивача на відзив в якій зазначає, що сплачена позивачем сума на правову допомогу відповідає обсягу уже виконаної та виконуваної адвокатом роботи. Вона є співмірною з ціною позову, а за розміром сплачених коштів відповідає рівню звичайних цін, сформованому на ринку подібних послуг в такій категорії спорів. Детальний опис виконаних адвокатом робіт відображений в позовній заяві, договорі та акті. Усі роботи погоджені в акті, або виконані, або в даний час виконуються адвокатом. Клієнт оплатив адвокату не лише за виконані, на момент підписання акту роботи, а за увесь супровід справи. Тому, висновки про завищений розмір витрат на правову допомогу є передчасними.

На електрону пошту суду 06.02.2024 надійшла заява позивача про закриття провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 188 600,00 грн. у зв`язку із сплаченою відповідачем, що підтверджується платіжними інструкціями №251 від 05.02.2024 на суму 94 300,00 грн. та №252 від 05.02.2024 на суму 94 300,00 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу оскільки недобросовісна господарська поведінка відповідача, що виявилася в порушенні строків виконання грошового зобов`язання, стала причиною подання позову та понесення позивачем зазначених в позовній заяві судових витрат.

За допомогою системи "Електронний суд" відповідачем 19.02.2024 до суду подана заява про закриття провадження у справі №904/75/24 на підставі пункту 2 часини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору, що підтверджується платіжними інструкціями №283 від 13.02.2024 на суму 94 300,00 грн. та №284 від 13.02.2024 на суму 94 300,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Тарпан" (далі-виконавець, перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" (далі-замовник, відповідач) укладені договори-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом:

1) №313 від 21.09.2023 в якій сторонами погоджено наступні умови: маршрут слідування - Красногорівка Полтавська обл. - Вяетса Естонія 72801; опис вантажу - кукурудза біг бег; адреса завантаження - Красногорівка Полтавська область; дата та час завантаження - 27-28.09.2023; пункт перетину кордону - Краковець; вивантаження - Вяетса Естонія; загальна вартість транспортних витрат - 94 300,00 грн.

Згідно з міжнародною товаротранспортною накладною CMR №б/н від 22.09.2023 автомобільний перевізник Приватне підприємство "Тарпан" автомобілем MAH НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ) на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" з пункту завантаження (Україна) до пункту розвантаження (Естонія) поставив вантажоодержувачу BioPellets OU обумовлений вантаж.

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1159 від 05.10.2023 на суму 94 300,00 грн. за послуги автоперевезень;

2) №405 від 01.10.2023 в якій сторонами погоджено наступні умови: маршрут слідування - Красногорівка Полтавська обл. - Вяетса Естонія 72801; опис вантажу - кукурудза біг бег; адреса завантаження - Красногорівка Полтавська область; дата та час завантаження - 04.10.2023; пункт перетину кордону - Краковець; вивантаження - Вяетса Естонія; загальна вартість транспортних витрат - 94 300,00 грн.

Згідно з міжнародною товаротранспортною накладною CMR №б/н від 27.09.2023 автомобільний перевізник Приватне підприємство "Тарпан" автомобілем ДАФ НОМЕР_3 , напівпричіп НОМЕР_4 (водій ОСОБА_2 ) на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" з пункту завантаження (Україна) до пункту розвантаження (Естонія) поставив вантажоодержувачу BioPellets OU обумовлений вантаж.

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1183 від 11.10.2023 на суму 94 300,00 грн. за послуги автоперевезень.

Таким чином, на виконання умов договорів-заявок позивачем надано послуги перевезення на загальну суму 188 600,00 грн., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними від 22.09.2023 та від 27.09.2023.

Також позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату:

- №1159 від 05.10.2023 на суму 94 300,00 грн.;

- №1183 від 11.10.2023 на суму 94 300,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №143 від 20.11.2023 про сплату за рахунками, зокрема, рахунками №1159 від 05.10.2023 та №1183 від 11.10.2023, протягом 7-ми банківських днів з дня отримання зазначеної вимоги (а.с.12-15 том 1).

Відповідачем не оплачено надані послуги на суму 188 600,00 грн.

Відтак, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 188 600,00 грн. заборгованості за отримані послуги з перевезення вантажів, що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування по справі є обставини укладення договору, строк дії договору, види послуг, строки виконання послуг, вартість послуг за договором, умови оплати, наявність актів виконання робіт (надання послуг), наявність прострочення оплати послуг.

Згідно частини 1 статті 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини з перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог по стягненню заборгованості у розмірі 188 600,00 грн., строк оплати якої настав.

Після звернення позивача з позовом до суду, відповідачем сума основного боргу у розмірі 188 600,00 грн. погашені у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями:

- №283 від 13.02.2024 на суму 94 300,00 грн. з призначенням платежу: сплата за міжнародні послуги з перевезення автомобільним транспортом зг. договорів-заявки №313 від 21.09.2023, рахунку на оплату №1159 від 05.10.2023;

- №284 від 13.02.2024 на суму 94 300,00 грн. з призначенням платежу: сплата за міжнародні послуги з перевезення автомобільним транспортом зг. договорів-заявки №405 від 01.10.2023, рахунку на оплату №1183 від 11.10.2023.

Розглянувши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що відповідачем сплачена заборгованість, стягнення якої є предметом даної справи, в повному обсязі вже після звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується платіжними інструкціями, суд дійшов висновку про те, що станом на момент розгляду справи відсутній предмет спору, що в розумінні ст. 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження по справі.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, враховуючи, що відповідачем сплачено заборгованість після звернення позивача до суду з позовом, а спір доведено до суду саме з вини відповідача суд, керуючись ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача у сумі 2 829,00 грн.

Щодо заяви позивача про покладення на відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 100,00 грн. та 5 000,00 грн. гонорару успіху, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи: договір №2 про правову допомогу від 22.12.2023, квитанція до прибуткового касового ордеру №05-12 від 24.12.2023 на суму 16 100,00 грн., акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 24.12.2023, довіреність від 22.12.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008.

Детальний опис наданих послуг Адвокатським бюро "Лози" на загальну суму 16 100,00 грн. викладений в акті №2 приймання-передачі наданих послуг від 24.12.2023:

1) вивчення, аналіз та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням - 7 год. 45 хв.;

2) проведення заходів досудового врегулювання спору шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 0 год. 25 хв.;

3) аналіз судової практики - 0 год. 35 хв.;

4) здійснення арифметичних розрахунків - 0 год. 20 хв.;

5) підготовка документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви - 16 год. 00 хв.;

6) вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання судового рішення - 8 год. 00 хв.

У позовній заяві позивачем зазначено розрахунок витрат проведений, шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначених договором про правову допомогу:

1) 3 700 грн. - за огляд, вивчення та попередню правову оцінку документів та ін. доказів за ї місцезнаходженням;

2) 200,00 грн. - за проведення переговорів на предмет повернення боргу;

3) 200,00 грн. - за здійснення арифметичних розрахунків;

4) 300,00 грн. - за аналіз судової практики;

5) 8 100,00 грн. - за підготовку позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду;

6) 3 600,00 грн. - за вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (в т.ч. підготовка пояснень, заяв на виконання ухвал, заяв по суті, клопотань, тощо), в тому числі, забезпечення примусового виконання судового рішення.

У договорі про правову допомогу сторони домовилися про премію (гонорар успіху) у сумі 5 000,00 грн., який повинен бути сплачений адвокату у випадку вирішення спору на користь клієнта (п.2.3 договору про правову допомогу).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Суд, врахувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді, дослідивши фактичний обсяг наданих адвокатським бюро послуг позивачу, врахувавши результат розгляду справи, керуючись статтями 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції.

Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000, 00 грн. є співрозмірні з наданими позивачу послугами у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності адвокатських витрат - встановлення їхньої дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 46, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/75/24 за позовом Приватного підприємства "Тарпан" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" про стягнення 188 600,00 грн. заборгованості за послуги перевезення закрити за відсутністю предмета спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" (49128, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 82, ідентифікаційний код 44963930) на користь Приватного підприємства "Тарпан" (39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 30, ідентифікаційний код 32637980) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 829,00 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн., про що видати наказ.

Ухвала набирає законної сили - 19.02.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв