ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1031/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму "Великомученика Юрія переможця" селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області

до Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області

про усунення перешкод у користуванні приміщенням, виселення та вселення

за участю представника позивача Тугай І.М. та Семко Ю.В.

за участі представника відповідача - Бойчук М.

ВСТАНОВИВ: Релігійна громада Української Православної церкви Київського патріархату храму "Великомученика Юрія переможця" селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні приміщенням каплиці "Великомученика Юрія Переможця", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виселення та вселення.

Позов мотивований тим, що позивач є власником каплиці «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відповідач самовільно без будь-яких правовстановлюючих документів зайняв зазначену каплицю та користуються нею для власних цілей та не має наміру повертати каплицю позивачу. За таких обставин позивач, як власник каплиці, не може належним чином володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

12.12.2023 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.17852/23 від 12.12.2023)

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2023року відкладено підготовче судове засідання.

18.12.2023 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. 18141/23 від 18.12.2023)

Від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів ( вх.18177/23 від 19.12.2023), а саме : копії ухвали слідчого судді у справі №350/1927/23, копії ухвали слідчого суді у справі №350/1926/23, копії витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінальних проваджень, копії довідки №70 від 13.02.2020р., копії листа Рожнятівського ВП від 23.09.2019р. №3494, копії протоколу допиту свідка в кримінальному провадженні, копії талону обліку про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.06.2019р.; копії довідки від 23.09.2019р., копії ухвали слідчого судді ві/і~М.08.2019р.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.12.2023року відкладено підготовче судове засідання на 16.01.2024.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх.831/24 від 16.01.2024) який містить клопотання про витребування доказів та клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Перегінську селищну раду, як власника земельної ділянки на якій розташована каплиця, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останньої.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Суд відмовляє в задоволенні відповідача про витребування доказів, оскільки відповідач не виконав положення процесуального закону в частині порядку та строків звернення з клопотанням про витребування доказів.

Більше того, матеріали справи містять технічний паспорт на каплицю «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідач просить витребувати.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.01.2024 суд постановив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі № 909/1031/23 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перегівську сільську раду - відмовити, та за наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2024.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову у судовому засіданні подав клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив , що здійснює богослужіння у спірній каплиці, будучи її настоятелем на підставі декрету Української Греко-Католицької церкви.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного провадження в даному судовому засіданні.

Водночас, судом враховується, що у судовому засіданні присутній представник відповідача, а також те, що у відзиві на позовну заяву відповідачем чітко викладено свою позицію щодо позовних вимог.

Щодо поданого відповідачем клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання суд зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності повернення до стадії підготовчого провадження відповідач зазначає, що під час розгляду справи в судовому засіданні 16.01.2024 представник не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні, так як у Івано-Франківській області тривала повітряна тривога.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та відкладення судового засідання.

Нормами ГПК України не передбачено підстав, за яких є можливим повернення до підготовчого провадження на стадії судового розгляду справи, після закриття підготовчого провадження.

Суд звертає увагу відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №204/6085/20, в якій зазначено, що відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, судом було надано відповідачу достатньо часу для реалізації процесуальних прав в підготовчому провадженні, зокрема, для подання заяв та клопотань.

У даному випадку судом не встановлено поважних підстав та обставин для повернення до стадії підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» селища Пергінське, Рожнятівського району, Івано-Франківської області є власником каплиці «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: смт.Перегінське, вул. Січових Стрільців, 6В, загальною площею 40,7кв.м., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.05.2019 року.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в смт.Перегінське зареєстрована та діє релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця»( надалі Позивач). Позивач в своїй діяльності керується статутом релігійної громади, який зареєстровано на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації №871, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію статуту релігійної громади.

Згідно з указом №19 митрополита Івано-Франківського і Галицького Української Православної церкви від 31.07.2015 року настоятелем релігійної громади храму «Великомученика Юрія Переможця» в смт.Перегінське призначено ОСОБА_2 . Вказане повністю підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, де ОСОБА_2 зазначений як керівник позивача.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 165857373 позивач є власником каплиці « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2019року відповідач чинить релігійній громаді перешкоди в користуванні каплиці «Великомученика Юрія Переможця», що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Повідомленням №3494 від 23.09.2019року та довідкою про результат розгляду звернення ОСОБА_2 від 23.09.2019 року, що видані Рожнятівським відділенням поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за результатом проведення перевірки незаконного заволодіння «каплицею Великомученика Юрія Переможця» встановлено, що на момент проведення перевірки каплиця перебуває в користуванні відповідача, який не допускає до неї ОСОБА_2 та православну релігійну громаду смт.Перегінська.

Вказане підтверджується і ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Пулика М.В. від 19 серпня 2019 року якою скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 14.06.2016року внесеного до ЄРДР 06.10.2015року за №00000282, попередня кваліфікація ч.1 ст.161 КК України.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2020 у справі №909/557/20 відмовлено в задоволенні позову Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму "Великомученика Юрія переможця" селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області про скасування запису про реєстрацію права власності. Вказане рішення залишено без змін судами апеляційної і касаційної інстанцій.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 02.12.2022року у цивільній справі №350/1227/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області про скасування запису про реєстрацію права власності. Рішення залишено в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.03.2023р. та відповідною постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

Позивач вже звертався до суду загальної юрисдикції з позовом до керівника парафії УГКЦ Св.Духа - ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням спірної каплиці. Рішенням Рожнятівського районного суду від 30.10.2020 року у справі №350/1862/19 задоволено позов релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт.Пергінське до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні каплицею, виселення та вселення. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.02.2021року рішення суду першої інстанції скасовано частково, а в подальшому постановою Касаційного цивільного суду ВС від 16.02.2023року рішення судів першої та другої інстанцій скасовано повністю та постановлено нове рішення, яким в позові відмовлено. При цьому, Верховний Суд встановив наступні фактичні обставини: ОСОБА_1 здійснює богослужіння в спірній каплиці, будучи її настоятелем на підставі декрету Української Греко-Католицької церкви (вказана обставина ним визнавалась); зміст і характер відносин між учасниками справи з урахуванням установлених судами попередніх інстанцій обставин справи свідчать, що спір у справі, що переглядається, виник з приводу користування нежитловим приміщенням релігійного призначення між релігійними громадами Української православної церкви Київського Патріархату та Української Греко-Католицької церкви. При цьому відповідна територіальна релігійна громада Української Греко-Католицької церкви не залучена до участі в справі; клопотання про залучення вказаної особи до участі в справі як співвідповідача або про заміну неналежного відповідача позивач не заявляв. Отже, в задоволенні позовних вимог слід було відмовити внаслідок їх пред`явлення до неналежного відповідача.

Відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від10.11.2023 року ОСОБА_2 звернувся до відділення поліції №2 (с-ще Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою, у якій просив прийняти його заяву про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 161 КК України; внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; невідкладно розпочати досудове розслідування, у формі попереднього слідства, з підстави вчинення правопорушення, що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.161 КК України; визнати його потерпілими від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України; вручити йому пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого; направити його на судово-медичну експертизу для встановлення наявності у нього тілесних ушкоджень, їх особливостей та ступеня тяжкості; надати йому можливість дати додаткові свідчення (пояснення); повідомити його письмово, у встановленому законом порядку і строки, про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування. Вказаною ухвалою суд задоврлив скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність відділення поліції №2 (сел. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч.І ст.161 КК України та зобов"язав уповноважену посадову особу відділення поліції №2 (сел. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 03.11.2023, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

16.11.2023року внесено до ЄРДР відомостей про повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з правою кваліфікацією правопорушення - ч.1 ст.180 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР (короткий зміст) 31.10.2023 біля 15год. в смт. Перегінське, декан Перегінського деканату ОСОБА_4 , священики греко-католицької громади смт. Перегінська, отець ОСОБА_3 , отець ОСОБА_1 перешкоджали ОСОБА_2 як священнику УПЦ здійснювати обряд у його каплиці, ображали його честь та гідність. після чого зачинили каплицю, в такий спосіб унеможливили проведення ОСОБА_2 релігійного обряду.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації.

Релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом (стаття 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»).

Згідно статей 317,319,321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Захист права власності врегульований главою 29 Цивільного кодексу України. Зокрема, захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, передбачений статтею 391 зазначеного Кодексу, згідно з якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Верховний Суд неодноразово (зокрема в постановах від 17.04.2018 у справі №924/623/16, від 29.08.2019 у справі №910/551/18) звертав увагу, що звернутися з передбаченим наведеною нормою негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем може бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Необхідно зауважити, що з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 (пункт 146) у справі №359/3373/16-ц зазначає, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 95- 98), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86, 115), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74).

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову є належне позивачу право користування і розпорядження майном, а також обставини, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то відпадає і підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами. Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 916/1666/18.

Умовами подання негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №926/3881/17.

Право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених вище обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №909/392/1, від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19.

Релігійна громада Української Православної церкви Київського патріархату храму "Великомученика Юрія переможця" доводить, що відповідач без належної правової підстави на даний час займає спірне приміщення для здійснення богослужінь, приміщення не звільняє.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов).

При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Усунення перешкод власнику у користуванні своїм майном, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу, фактично передбачає покладення на відповідача обов`язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення.

Звертаючись до суду з цим позовом, релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату посилалася на те, що відповідач без правових підстав використовують спірне нежитлове приміщення, чим створюють перешкоди власнику у користуванні його власністю.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165857373 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248 каплиці Великомученика Юрія-Переможця загальною площею 40,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , власник релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату Храму «Великомучиника Юрія Переможця» селища Перегінське Ронятівського району Івано-Франківської області,

Право власності позивача на каплицю Великомученика Юрія-Переможця в смт. Перегінське, вул. Січових Стрільців, 6В, у встановленому законом порядку не скасовано.

Судом також встановлено, що між власником приміщення релігійною громадою та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини.

В судовому засіданні відповідач не заперечував факту, що він користується нежитловим приміщенням спірної каплиці, а саме здійснює в ньому богослужіння.

Відповіддю начальника Рожнятівського ВП №3494 від 23.09.2019 року та копіями довідки про результати розгляду звернень і ухвали Рожнятівського районного суду від 19.08.2019 року ) встановлено факт зайняття представниками відповідача приміщення каплиці «Великомученика Юрія Переможця», що розташована в смт. Перегінське, вул. Січових Стрільців, 6В , внаслідок чого використання приміщення позивачем, є неможливим.

Крім того, судом встановлено, що правопорушення мають триваючий характер правопорушення і існують в момент подання позову. Вказаний факт підтверджують неодноразові звернення позивача до Калуського відділення поліції Рожнятівського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що вимога про виселення відповідача та вселення у каплицю Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області є належним способом захисту в розумінні вимог ст. 15-16 ЦК України оскільки призведе по поновлення порушених прав володільця у користуванні своїм майном, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму "Великомученика Юрія переможця" про усунення перешкод позивачу у здійсненні права розпорядження і користування каплицею «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: смт.Перегінське, вул. Січових Стрільців, 6В шляхом виселення з неї Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви та вселення в це приміщення позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України, решта суми судового збору покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Усунути перешкоди в користуванні релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт.Пергінська, Рожнятівського р-ну, Івано-Франківської області нежитловим приміщенням - каплицею «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., Рожнятівський р-н., смт.Перегінське, вул.Січових Стрільців,6В шляхом виселення Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української греко-католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області (парафія УКЦ Св.Духа) з вказаної каплиці та вселення релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт.Пергінська, Рожнятівського р-ну, Івано-Франківської області у нежитлове приміщення - каплицю «Великомученика Юрія Переможця», що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., Рожнятівський р-н., смт.Перегінське, вул.Січових Стрільців, 6В.

3. Стягнути з Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області ( 77662, Івано-Франківська обл., Рожнятівського району, смт.Перегінське, вул.Осипа Мошури, 5 ) на користь Релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт.Пергінське, Рожнятівського р-ну, Івано-Франківської області (77662, Івано-Франківська обл., Калуський р-н., смт.Перегінське, вул.Річна,43 ) - 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 16.02.2024

Суддя Шкіндер П.А.