РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2024Справа № 910/17674/23

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомХарківської митниці (61003, місто Харків, вулиця Короленка, будинок 16Б)
до Фонду гарантування вкладів фізичних особі в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини Олександрівни (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 6)
прозобов`язання включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів
Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Харківської митниці з вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних особі в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини Олександрівни про зобов`язання включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для зобов`язання відповідача визнати та включити в реєстр кредиторів кредиторські вимоги позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

28.11.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 відкрито провадження у справі № 910/17674/23, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.12.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли клопотання про залишення позову без розгляду та відзив на позовну заяву.

08.01.2024 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слобожанської митниці від 09.04.2021 № 26 про надання розстрочення податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейпер Некст" надано розстрочку сплати податку на додану вартість у сумі 22 050,00 євро на 24 платежі, зі сплатою кожного платежу 25 числа місяця, що настає за місяцем, у якому обладнання поміщено у митний режим імпорту, сума одного платежу складає 918,75 євро, яка перераховується у гривнях за офіційним валютним курсом, встановленим Національним банком на дату подання митної декларації під час ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту такого обладнання.

22.04.2021 між Акціонерним товариством "Банк Січ" (гарант за договором, відповідач у справі), Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейпер Некст" (принципал за договором, третя сторона у справі) та Слобожанською митницею Держмитслужби (бенефіціар за договором, позивач у справі) укладено індивідуальну гарантію № 205626-Г-1263, відповідно до умов якої для забезпечення виконання зобов`язань принципала щодо сплати ним податку на додану вартість, відповідно до погодженого графіку сплати розстроченої суми податку на додану вартість, гарант безвідклично зобов`язується протягом з банківських днів сплатити бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 743 054 грн 13 коп., що є еквівалентом 22 050,00 євро по курсу НБУ на дату видачі гарантії, за умови отримання від бенефіціара письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки бенефіціара, за умови, що у вимозі буде вказано, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, має бути виплачена бенефіціару у зв`язку з невиконанням принципалом своїх платіжних зобов`язань передбачених рішенням про надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України від 09.04.2021 № 26.

Умовами гарантії також визначено, що гарантія автоматично зменшується на всі суми, що виплачені гарантом бенефіціару за цією гарантією. Зобов`язання гаранта перед бенефіціаром за цією гарантією обмежується загальною сумою, що не перевищує гарантійну суму та закінчується повністю і автоматично 21.04.2023.

Харківська митниця Державної митної служби України звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" з вимогою № 1 від 10.04.2023 про сплату належної суми митних платежів за гарантією № 205626-Г-1263 від 22.04.2021, відповідно до якої зазначає, що в зв`язку з невиконанням зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейпер Некст" зобов`язань зі сплати податку на додану вартість згідно графіку визначеного рішенням Слобожанської митниці від 09.04.2021 № 26 про надання розстрочення податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України, у розмірі 434 885 грн 02 коп., у відповідача виник обов`язок щодо виплати позивачу гарантії.

Листом від 26.04.2023 № 928/07-Л відповідач повідомив позивача, що відповідно до частин 2 та 3 статті 46 закону України "Про банки і банківську діяльністю", зобов`язання АТ "Банк Січ" за виданою гарантією, були припинені з моменту запровадження процедури ліквідації, а саме з 10.10.2022.

Листом від 04.08.2023 № 7.14-1/15/14/4422 позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання вимог кредитора, що виникли на підставі банківської гарантії № 205626-Г-1263 від 22.04.2021 у розмірі 434 885 грн 02 коп.

Відповідач листом від 22.08.2023 № 1555/03-2/3 відмовив позивачу у визнанні вимог кредитора, оскільки у зв`язку із запровадженням процедури ліквідації АТ "Банк Січ", задоволення вимог кредиторів здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Станом на дату запровадження процедури ліквідації АТ "Банк Січ", відповідно до балансових даних, кредиторська заборгованість АТ "Банк Січ" перед Харківською митницею Державної митної служби України не обліковується.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає неправомірність відмови відповідача в частині акцептування вимог на суму 434 885 грн 02 коп., у зв`язку з чим просить суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку вимоги Харківської митниці Державної митної служби України на вказану суму.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статтей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 563 Цивільного кодексу України унормовано, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарантія діє протягом строку, на який вона видана, та є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше (частини 1, 2 статті 561 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії). У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (частина 1 статті 565 Цивільного кодексу України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення), згідно пункту 9 частини 3 розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з пунктом 36 Положення банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.

Пунктом 37 Положення передбачено, що банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення.

З аналізу наведених норм права слідує, що зобов`язання за банківською гарантією виникають у гаранта з моменту настання гарантійного випадку, а не з моменту видачі банківської гарантії, як помилково зазначає скаржник, оскільки в разі належного виконання принципалом своїх зобов`язань за договором гарантійний випадок не настає.

Як було зазначено, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 10.04.2023 № 1 про сплату 434 885 грн 02 коп. за банківською гарантією № 205626-Г-1263 від 22.04.2021, у зв`язку з неналежним виконанням принципалом зобов`язань.

Однак, на підставі рішення Правління Національного банку України № 405-рш/БТ від 09.08.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 579 від 09.08.2022, яким розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства "Банк Січ" з ринку та призначено тимчасовим адміністратором банку Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Степанець Вікторію Сергіївну.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.08.2022 року № 654 строк тимчасової адміністрації неплатоспроможного Банку, а також строк повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Банку Степанець Вікторії Сергіївни продовжено по 09.10.2022 (включно).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 №495-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.10.2022 прийнято рішення №803 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк Січ" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зазначена інформація також відображена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) та Національного банку України (http://www.bank.gov.uа).

Згідно із наведеними рішеннями відкликано банківську ліцензію банку, розпочато процедуру його ліквідації з 10.10.2022 по 09.10.2025 включно та призначено Уповноважену особу Фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписанням всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному вказаним законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частині 5 та частині 10 статті 52 вказаного Закону, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюковій Ірині Олександрівні строком на 3 роки з 10.10.2022 по 09.10.2025 включно.

Відповідно до пункту 4.20 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату початку процедури ліквідації банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.10.2022 №810 "Щодо формування реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк Січ" в умовах воєнного стану в Україні" погоджено формування реєстру акцептованих вимог кредиторів банку на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках контрагентів станом на дату запровадження процедури ліквідації банку. Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку зобов`язано у термін до 18.11.2022 здійснити дії щодо формування реєстру акцептованих вимог кредиторів банку на підставі балансових даних в розмірі залишків на рахунках контрагентів на дату запровадження процедури ліквідації банку та надати його на затвердження виконавчої дирекції Фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банку регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У відповідності до положень частини 1 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до частин 1, 4 статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Положеннями статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" унормовано, що з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

З огляду на викладені норми та беручи до уваги рішення Правлінням Національного банку України від 06.10.2022 №495-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ", згідно якого з 10.10.2022 розпочато процедуру ліквідації банку, строк виконання всіх грошових зобов`язань Акціонерного товариства "Банк Січ" настав 10.10.2022 та з вказаної дати у відповідача не виникає жодних додаткових зобов`язань, зокрема, і щодо виплати за банківською гарантією.

Отже, до акцептованих вимог кредиторів можуть бути внесені вимоги бенефіціара за банківською гарантією у разі настання гарантійного випадку до моменту запровадження процедури ліквідації Акціонерного товариства "Банк Січ" (до 10.10.2022). Разом з тим, Харківська митниця Державної митної служби України звернулася до банку із вимогою про виплату банківської гарантії лише 17.04.2023, яка отримана гарантом 24.04.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача включити грошові вимоги Харківської митниці Державної митної служби України на суму 434 885 грн 02 коп. за банківською гарантією до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки позивачем не надано доказів виникнення відповідних зобов`язань до моменту введення ліквідаційної процедури банку.

Судом до уваги не беруться твердження позивача щодо відсутності у останнього об`єктивної можливості звернутися з вимогою про виплату банківської гарантії та заявою про визнання вимог кредитора у строк визначений законодавством, оскільки лише наказом Держмитслужби від 03.07.2023 №296 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 №113" припинено простій у Харківській митниці і ії співробітники в повній мірі приступили до виконання своїх безпосередніх функцій, оскільки наказом Держмитслужби від 12.08.2022 №366 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 №113" припинено простій у роботі начальника Харківської митниці або посадової особи, яка виконує його обов`язки з 15.08.2022.

Крім цього, цим же наказом начальнику Харківської митниці або особі, яка виконує його обов`язки дозволено припиняти простій окремим посадовим особам посадами, призначення та звільнення на які здійснюється начальником митниці, за умов: існування нагальної необхідності у цьому в процесі організації роботи підпорядкованого територіального органу Держмитслужби; перебування таких посадових осіб на території, підконтрольній Україні; наявності безпечного середовища та технічної можливості для роботи таких посадових осіб, зокрема виконання роботи дистанційно.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України , належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами з урахуванням наказу Держмитслужби від 12.08.2022 №366 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 №113" та дати підписання вимоги про виплату банківської гарантії відсутності у позивача об`єктивної можливості звернутися до відповідача з відповідною вимогою у строк визначений законодавством.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи прийняте виконавчою дирекцією Фонду рішення про ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ", спірні правовідносини сторін не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки визначаються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, у тому числі на підставі судового рішення, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що на позивача поширюються обмеження щодо задоволення майнових вимог, впроваджені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому його вимоги не можуть бути задоволені поза межами ліквідаційної процедури банку в окремому позовному провадженні.

Отже, з огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивачем так і не було належними та допустимими доказами доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, чи на спростування наведених вище висновків, суд з огляду на наявні у матеріалах справи докази та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, вважає заявлені позовні вимоги не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька