номер провадження справи 24/331/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 Справа № 908/3858/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 908/3858/23

за позовом Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя 69105, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛАСТ (69032, м.Запоріжжя, вул. Самоцвітна, буд. 15, код ЄДРПО 31036634)

про стягнення 284348,20грн.

за участю представників:

від позивача: Михайловський Д.С., посвідчення № 1108 від 17.02.2023

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізька міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛАСТ про стягнення 284348,20грн заборгованості за договором оренди землі № 00367 від 21.08.2014 за період з 01.01.2022 по 31.10.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 28.12.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3858/23 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.08.2014 між Запорізькою міською радою та ТОВ «УКРПЛАСТ» було укладено договір оренди землі № 00367 від 21.08. 2014 на виконання умов якого Запорізька міська рада передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,0380 га, кадастровий номер :06:004:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду. Оскільки відповідач у 2022 та 2023 роках орендну плату за користування земельною ділянкою сплачував не в повному обсязі заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 становить 284348,20 грн. Просить суд на підставі ст. ст. 11, 16, 377, 509, 525, 526, 530, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. 83, 120, 206 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3858/23 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/331/23. Судове засідання для розгляду справи призначено на 25.01.2024 об 11 год. 20 хв.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 25.01.2023 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надали, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 908/3858/23 направлялася судом відповідачу на електрону адресу відповідача та доставлена до електронної скриньки 01.01.2024.

Крім того, ухвала господарського суду Запорізької області у справі № 908/3858/23 опублікована на офіційному веб-сайті судової влади України.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідачів про відкриття провадження та відкладення розгляду у справі № 908/3327/23.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Відзив на адресу суду від відповідачів не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

В засіданні 25.01.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

21.08.2014 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПЛАСТ» (орендар) укладено договір оренди землі № 00367, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис від 03.09.2014 за №6934521, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 359150618 від 20.12.2023.

Згідно п. 1 Договору орендодавець, відповідно до рішення сорок восьмої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №55/36 від 27 червня 2014 року, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування котельної, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником земельної ділянки загальною площею 2,0380 га, кадастровий номер :06:004:0012 за адресою: АДРЕСА_1 є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 359150618 від 20.12.2023.

Відповідно до п. 11 договору, договір укладено до 27.06.2024.

Пунктом 6 Договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 3 285 052 грн. 20 коп. (три мільйона двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятдесят дві грн. 20 коп.), в цінах 2014 року.

Відповідно до п. 12 договору оренда плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 98 551 грн. 57 коп. (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна грн. 57 коп.), що складає 3% від нормативної грошової оцінки в цінах 2014 року.

Відповідно до п. 14 договору орендна плата вноситься щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Управління державної казначейської служби України у Хортицькому районі м. Запоріжжя Запорізької області 0008 отримувач: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, МФО 813015, , код 13050200.

Як вбачається з матеріалів справи Запорізька міська рада виконала покладені на неї зобов`язання передбачені договором, та передала орендарю земельну ділянку загальною площею 2,0380 га, кадастровий номер :06:004:0012 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів 10, а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду, що підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі.

За таких умов, у орендаря за результатами підписання договору виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.

Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 30.11.2023 за № 06.1-14/2504 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LОGІКА», через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПЛАСТ»: протягом 2022 року сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» 15 582,00грн.

З 01.01.2023 по 31.10.2023 сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» 102 840,00 грн.

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п. 34.6. Договору орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до даних офіційного сайту Державної податкової служби України (httрs://tах.gоv.uа/nоvе-рrо-роdаtkі-nоvіni-/рrіnt-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222-275/2-22 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2014-2021 роки (2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433; 2016 рік - 1,06; 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,1) складав 2,0869, тобто 1,249 (2014)* 1,433 (2015) * 1,06 (2016) * 1,1 (2021) = 2,0869.

Таким чином розмір річної орендної плати за 2022 рік, відповідно до умов Договору становить: з 285 052,20 (НГО2014) * 2,0869 (К2014-2021) = 6 855 662,89грн. (НГО 2022) * 3% = 205 669,89грн.

Позивач розраховує розмір заборгованості орендної плати за період 01.01.2022-31.12.2022, відповідно до умов Договору наступним чином: 205 669,89 - 15 582,00 = 190 087,89 грн.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить 1,15, тому розмір річної орендної плати за 2023 рік, відповідно до умов Договору становить:

6 855 662,89грн. (НГО 2022) * 1,15 (К2022) = 7 884 012,32грн. (НГО2023) * 3% =- 236520,37 грн.

Позивач розраховує розмір заборгованості орендної плати за період 01.01.2023-31.10.2023, відповідно до умов Договору наступним чином:

236 520,37 /12* 10= 197 100,31 грн. (нараховано орендної плати за період 01.01.2023-31.10.2023).

197 100,31 - 102 840,00 = 94 260,31грн. (заборгованість за період 01.01.2023-31.10.2023)

Таким чином, оскільки відповідач у 2022 та 2023 роках орендну плату за користування земельною ділянкою сплачував не в повному обсязі заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 становить 284 348,20грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення з ТОВ «УКРПЛАСТ») 284 348,20 грн. заборгованості за договором оренди землі № 100367 від 21.08.2014 за період з 01.01.2022 по 31.10.2023.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з такого.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

У ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ «Податок на майно») об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Тож, згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи із змісту вищенаведених норм права, на відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельної ділянкою за договором

Між тим, за відповідачем за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 рахується заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 2,0380 га, кадастровий номер :06:004:0012 за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 284 348,20грн.

Оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

Оскільки відповідач не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди за яким стягується заборгованість, між сторонами існують господарські відносини, то повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між відповідачем та позивачем у даному спорі, наділена саме Запорізька міська рада як орендодавець та власник земельної ділянки, що є предметом оренди.

Враховуючи, що відповідач у період 2022 та 2023 роках орендну плату за користування земельної ділянки сплачував не в повному обсязі, то заборгованість, що підлягає стягненню за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 становить 284 348,20 грн.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги не спростував, правом на заперечення проти заявлених до стягнення сум не скористався, свого документально та нормативно обґрунтованого контррозрахунку суду не подав, доказів виконання зобов`язання за договором оренди землі та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості не надав.

З урахуванням вищевикладеного вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними, туму суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 00367 від 21.08.2014 за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 в розмірі 284348,20 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

При цьому суд зазначає, що статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

В ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно зі ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Видатки місцевого бюджету формуються відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного Бюджетним кодексом України, для виконання повноважень органів місцевого самоврядування.

В ст. 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

В ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети можуть бути виключно: виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет (ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України).

З огляду на викладене, бюджетне законодавство України не передбачає можливості Запорізької міської ради бути розпорядником бюджетних коштів.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міської ради віднесено розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

07.12.2022 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 129 «Про бюджет Запорізької міської територіальної громади на 2023 рік». Згідно з додатком 3 до рішення № 129 головним розпорядником бюджетних коштів визначено Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків в фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Таким чином, Виконавчий комітет Запорізької міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів в м. Запоріжжі, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради. А тому, сплачений судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню саме на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛАСТ (69032, м.Запоріжжя, вул. Самоцвітна, буд. 15, код ЄДРПО 31036634) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя 69105, ідентифікаційний код 04053915) заборгованість за договором оренди землі № 00367 від 21.08.2014 за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 в розмірі 284 348 (двісті вісімдесят чотири тисячі триста сорок вісім) грн. 20 коп. на розрахунковий рахунок UА0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПЛАСТ (69032, м.Запоріжжя, вул. Самоцвітна, буд. 15, код ЄДРПО 31036634) на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради (, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви в розмірі 4265 (чотири тисячі тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 22 коп. отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UА0034816, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.02.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян