ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5422/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/5422/23

за позовом: Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (вул. Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001)

до відповідача: Приватного підприємства ЗУБИ (67842, Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжейка, вул. Центральна, буд. 14-А, )

про стягнення 33805,96 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Морський торговельний порт Чорноморськ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства ЗУБИ заборгованості у розмірі 33 805, 96 грн., яка складається з загальної суми основного боргу 22 662, 38 грн. у т.ч. ПДВ, загальної суми 3 % річних за рахунками 526, 86 грн., загальної суми інфляційного збільшення за рахунками 951, 23 грн., загальної суми подвійної облікової ставки НБУ за рахунками (пеня) 8 178, 60 грн., штрафу 7 % 1 486, 89 грн., а також судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 2684 грн. та витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду у сумі 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди рухомого майна №385-0 від 07.11.2014 щодо здійснення оплати орендних платежів в повному обсязі та у визначені договором строки.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

19.12.2023 Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвалу суду від 19.12.2023, яку надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позові та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повернуто до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 19.0122023 строк до суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

07.11.2014 між Приватним підприємством ЗУБИ (Орендар) та Державним підприємством Іллічівський морський торговельний порт, яке в подальшому перейменоване на Державне підприємство Морський торговельний порт Чорноморськ (Орендодавець) укладено договір оренди рухомого майна №385-0, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене рухоме майно (надалі - Майно), що знаходиться на балансі Орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ПП «Аркада Юг» станом на « 26» травня 2014 року і становить 45 045,00 грн. без ПДВ.

Найменування, кількість, вартість, рівень орендної плата, стан та іншу інформацію про Майно зазначено у Переліку майна, який є додатком №1 до цього Договору та невід`ємною його частиною (п. 1.2. договору).

У п. 2.1. зазначено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном в термін зазначений у цьому Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання- передачі майна.

Відповідно до п. 2.4. договору передача Майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.5. договору у разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає Майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майні; Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

У п. 3.1. договору вказано, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786, і становить 664,12 гри без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2014.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. 3.3. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п.3.5. договору).

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата оплачується безготівковими платежами на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 15- го числа місяця наступного за звітним.

Згідно з п. 3.7. договору Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з Орендаря з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж гри місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7% (сім відсотків) від суми заборгованості (п. 3.8. договору).

У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі (п. 3.11. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору орендар зобов`язується, зокрема своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 8.1. договору цей Договір укладено строком на десять років, і діє з дня його підписання та скріплення печатками Сторін, але регулює відносини між Сторонами з дня підписання Акту прийому - передачі.

Додатком №1 до договору оренди майна від 07.11.2014 за №385-0 є Перелік майна, що передається в оренду, із найменуванням майна .кількістю, ринкової вартістю майна та місячної орендною платою.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв майно в оренду, згідно переліку майна, що передається в оренду, про що свідчать підписані між сторонами та скріплені печатками Акти передачі-приймання майна до договору оренди рухомого майна від 08.04.2015.

Судом також встановлено, що відповідач з лютого 2022 не сплачує позивачу орендну плату, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 22662,38 грн. з лютого 2022 по серпень 2023 включно.

Позивачем були направлені відповідачу на його поштову адресу Акти здачі-прийняття робіт, а саме: А/2 210 від 28.02.2022, А/3347 від 31.05.2022, А/3596 від 30.06.2022, А/3796 від 31.07.2022, А/4263 від 31.08.2022, А/4764 від 30.09.2022, А/5200 від 31.10.2022, А/5546 від 30.11.2022, А/5825 від 31.12.2022, А/300 від 31.01.2023, А/592 від 28.02.2023, А/857 від 31.03.2023, А/1179 від 30.04.2023, А/1427 від 31.05.2023, А/1 635 від 30.06.2023, А/1 790 від 31.07.2023, А/1 951 від 31.08.2023 та рахунки на оплату, а саме: №№ А/2 210 від 28.02.2022 на суму 1851, 76 грн., А/3 347 від 31.05.2022 на суму 40,24 грн., А/3596 від 30.06.2022 на суму 1285,84 грн., А/3796 від 31.07.2022 на суму 1294,85 грн., А/4263 від 31.08.2022 на суму 1309,09 грн., А/4764 від 30.09.2022 на суму 1333,97 грн., А/5200 від 31.10.2022 на суму 1367,32 грн., А/5546 від 30.11.2022 на суму 1376,88 грн., А/5825 від 31.12.2022 на суму 1386,52 грн., А/300 від 31.01.2023 на суму 1397,62 грн., А/592 від 28.02.2023 на суму 1407,40 грн., А/857 від 31.03.2023 на суму 1428,50 грн., А/1179 від 30.04.2023 на суму 1431,36 грн., А/1427 від 31.05.2023 на суму 1438,52 грн., А/1 635 від 30.06.2023 на суму 1450,03 грн., А/1 790 від 31.07.2023 на суму 1441,33 грн., А/1 951 від 31.08.2023 на суму 1421,15 грн., про що свідчать списки згрупованих поштових відправлень, описи вкладення, накладні та повідомлення про вручення поштових відправлень.

Проте, відповідач підписані акти здачі-прийняття робіт позивачу не повернув та заборгованість на загальну суму 22662,38 грн. не оплатив, через що, позивач нарахував 3% річних у сумі 526, 86 грн., інфляційне збільшення у сумі 951, 23 грн., пеню у сумі 8 178, 60 грн., штраф 7 % у сумі 1486, 89 грн. та звернувся з даним позовом до суду.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір оренди рухомого майна №385-0 від 07.11.2014, згідно з яким позивач зобов`язався передати в строкове платне користування рухоме майно, а відповідач зобов`язався сплачувати оренду плату безготівковими платежами на поточний рахунок позивача не пізніше 15-го числа наступного за звітним.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 3157-ІХ, орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у частинах 1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як встановлено господарським судом на підставі поданих позивачем доказів, під час користування майном за договором оренди рухомого майна від 07.11.2014 у відповідача виникла заборгованість з оплати орендної плати в розмірі 22662,38 грн.

При цьому, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо розміру цієї заборгованості з орендної плати, як і не надав доказів, які спростовують наявність такої заборгованості відповідача.

За нормами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 3.7. договору Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з Орендаря з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У п.3.8. договору встановлено, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж гри місяці. Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% (сім відсотків) від суми заборгованості.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем на суму боргу з орендної плати, та згідно з яким розмір пені становить 8178,60 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок штрафу, який здійснений позивачем на суму боргу з орендної плати, та згідно з яким розмір штрафу становить 1486,89 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Водночас господарським судом враховується правовий висновок, викладений у Постанові ВП ВС від 01.06.2021 у справі №910/12876/19, згідно з яким, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3 % річних становить 526, 86 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 951,23 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ, а отже, і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача по сплаті судового збору.

Також, на підставі п.4 ч. 3 ст. 123 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 40 грн., виходячи з того, що здійснення таких витрат позивачем підтверджується наявними у справі фіскальним чеком на суму 40 грн., накладною Укрпошти №680 та описом вкладення у конверт, які свідчать про направлення відповідачу копії позовної заяви із доданими до неї доказами.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ до Приватного підприємства ЗУБИ про стягнення 33805,96 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства ЗУБИ (67842, Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжейка, вул. Центральна, буд. 14-А, ) на користь Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (вул. Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001) заборгованість у розмірі 33 805, 96 грн., яка складається з загальної суми основного боргу у розмірі 22 662, 38 грн. у т.ч. ПДВ, 3 % річних у сумі 526, 86 грн., інфляційного збільшення у сумі 951, 23 грн., пені у сумі 8 178, 60 грн., штрафу 7 % у сумі 1 486, 89 грн., а також судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 2684 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду у сумі 40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 21 лютого 2024 р.

Суддя Г.Є. Смелянець