ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у визнанні судового наказу таким, що не підлягає виконанню

12.02.2024м. Дніпро№ 904/2970/23

Суддя Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук, Полтавська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 1 742 382,36 грн.

Представники:

від стягувача не з`явився

від боржника (заявника) не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

02.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі № 904/2970/23 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Паливо КР" посилається на те, що 02.10.2023 його підприємством з дотриманням положень частини 1 статті 256, частин 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України було подано до Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 у справі № 904/2970/23.

Таким чином, на думку заявника, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 не набрало законної сили, а отже, наказ від 06.10.2023 видано помилково.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" заперечує проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР", посилаючись на відсутність підстав відповідно до положень частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України для визнання наказу від 06.10.2023 таким, що не підлягає виконанню.

Так, стягувач у своїх запереченнях вказує на те, що виконавчий документ не було видано помилково, заборгованість відповідачем добровільно не погашена.

Крім того, ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" зазначає про те, що на момент видачі судового наказу у господарського суду не було інформації щодо подання апеляційної скарги на рішення у даній справі.

Також, звертає увагу стягувач і на те, що судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ТОВ "Паливо КР" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 залишено без змін.

Листом від 03.11.2023 господарським судом повідомлено заявника про те, що справа № 904/2970/23 направлена до Центрального апеляційного господарського суду на виконання ухвали від 16.10.2023, у зв`язку з чим заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, буде розглянута після повернення справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

02.02.2024 справа № 904/2970/23 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 05.02.2024 господарським судом прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.02.2024.

08.02.2024 від ТОВ "Паливо КР" через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, без участі представника підприємства останнього.

09.02.2024 на електронну адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 12.02.2024.

Представники стягувача та боржника (заявника) у судове засідання з розгляду заяви 12.02.2024 не з`явились.

Статтею 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву та залучені до неї докази, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 292 181,60 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 473/2/2118 від 01.06.2021, 396 672,58 грн. - інфляції грошових коштів та 53 528,18 грн. - річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 позовні вимоги задоволено та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" 1 292 181,60 грн. - основного боргу, 396 672,58 грн. - інфляції грошових коштів, 53 528,18 грн. - річних та 26 135,74 грн. - судового збору.

06.10.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023, яке набрало законної сили 06.10.2023, судом першої інстанції видано відповідний наказ.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 328 Господарського процесуального кодексу України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом (частина 5 статті 328 Господарського процесуального кодексу України).

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Разом із тим, до інших причин, у розумінні частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України слід відносити скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент такого скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково, або інші причини, які зумовили зникнення підстави для видачі виконавчого документу.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023, на підставі якого видано спірний наказ, складено 15.09.2023, у зв`язку з чим строк для подання апеляційної скарги закінчився 06.10.2023.

У той же час, господарський суд зазначає, що на момент видачі наказу від 06.10.2023 у справі № 904/2970/23 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" на рішення суду в даній справі не була зареєстрована в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" Центрального апеляційного господарського суду.

До Господарського суду Дніпропетровської області також не було надано жодної інформації щодо подання відповідачем апеляційної скарги на рішення суду в даній справі, ухвали про витребування справи з Центрального апеляційного господарського суду не надходило.

Отже, суд вважає, що за відсутності інформації щодо подання апеляційної скарги на рішення від 05.09.2023 у справі № 904/2970/23 господарським судом правомірно видано наказ від 06.10.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023, яка відправлена відповідачем засобами поштового зв`язку 02.10.2023 на адресу Центрального апеляційного господарського, зареєстровано канцелярією апеляційного суду 09.10.2023 (вх. № 35289, том 1, а.с. 157).

Господарський суд повторно звертає увагу на відсутність будь-якої інформації стосовно подання відповідачем апеляційної скарги на рішення суду під час видачі судом наказу в даній справі.

З огляду на викладене, у суду були відсутні підстави не видавати наказ від 06.10.2023 на виконання рішення від 05.09.2023 у справі № 904/2970/23, а отже, відсутня помилковість видачі такого наказу.

У той же час, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 у справі № 904/2970/23 залишено без задоволення, зазначене рішення залишено без змін.

Доказів припинення зобов`язань за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі № 904/2970/23 заявником також до матеріалів справи не надано.

Таким чином, з огляду на те, що заявником не надано доказів на підтвердження зазначених у частині 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР".

Керуючись ст.ст. 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливо КР" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі № 904/2970/23 таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 19.02.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко