СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Харків Справа № 905/51/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Радіонова О.О.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від позивача Піун С.П. на підставі свідоцтва №609 від 10.02.2012
від відповідача не з`явився;
від третьої особи на стороні Позивача не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги (об`єднанні у провадження 2816 Д/З) 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», 2. Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023)
у справі №905/51/23(суддя Хабарова М.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ
про стягнення 1 380 518,47 грн

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі-Відповідач) з вимогами про стягнення основного боргу у розмірі 976547,30 грн, 3% річних у розмірі 24320,05 грн, інфляційних втрат у розмірі 235443,17 грн та пені у розмірі 144207,95 грн.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.01.2023 відкрито провадження у справі №905/51/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023) у справі №905/51/23 позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість у розмірі 976547,30грн., пеню у розмірі 1000,00грн., 3% річних у розмірі 24320,05грн., інфляційні втрати в розмірі 235443,17грн. та судовий збір у розмірі 18559,66грн. В іншій частині позову відмовлено.

4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що факт поставки Позивачем Відповідачу природного газу та факт порушення останнім своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати спожитого природного газу підтверджені матеріалами справи, а Відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність стягуваної заборгованості в розмірі 976547,30 грн.

4.1. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період 01.02.2022-30.11.2022 на суму заборгованості 976547,30грн, суд зазначив, що він становить 24320,05грн. та 235443,17грн. відповідно, є арифметично вірним, а вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню.

4.2. Щодо стягнення пені у розмірі 144207,95грн. за період 01.02.2022 - 31.07.2022 на суму заборгованості 976547,30грн., суд зазначив, що він є арифметично вірним. Проте, Відповідачем заявлено клопотання про зменшення нарахованих 3% річних, інфляційних втрат та пені на 99%:

- Зважаючи на те, що Відповідач, особовий склад якого бере участь у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони та у зв`язку із наведеним та із виконанням завдань за призначенням, існує потреба закупівлі відповідних товарів, робіт, послуг, виходячи з того, що наведені обставини, враховуючи ситуацію, яка склалась у Державі, і є тими виключними обставинами, які надають суду право на зменшення розміру неустойки у вигляді пені, враховуючи, також, компенсацію майнових втрат позивача шляхом задоволення вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на засадничі положення цивільного законодавства такі, як справедливість, добросовісність та розумність, баланс інтересів сторін, суд, користуючись своїм правом, вважає доцільним зменшити розмір пені до 1000,00 грн.

- Враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, про те що відсутні підстави для зменшення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

4.3. Місцевим судом було відмовлено у задоволені клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення до закінчення воєнного стану, оскільки останнім не надано суду належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 Господарського процесуального кодексу України доказів відсутності коштів на рахунках або доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення, чи інших виняткових обставин, які станом на час розгляду справи судом ускладнюють виконання рішення. Крім того, відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, а Відповідач просить відстрочити його виконання до фактично невизначеного моменту.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційних скарг:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі Скаржник 1), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 у справі №905/51/23, звернулось з апеляційної скаргою на означене рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 143207,95грн., просить скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 1 зазначає:

- Відповідач був обізнаний, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов пункту 4.5 Типового договору;

- до матеріалів справи Відповідач взагалі не надав жодного доказу на підтвердження свого майнового стану, наявності/відсутності коштів на рахунках, бюджетних асигнувань/призначень, кошторису тощо. У зв`язку з чим, суд не міг дослідити майновий стан Відповідача та об`єктивно розглянути питання про зменшення пені;

- на думку Скаржника 1, збитковість Відповідача, його бюджетне фінансування не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності;

- бюджетне фінансування Відповідача не є винятковим випадком та підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором. Суд мав врахувати ступінь виконання зобов`язання Відповідачем, який складає 45%, і прострочення основного боргу триває вже майже 2 роки;

- у даній справі нараховані штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 144 07,95гр. не є надмірно великими в порівнянні із зобов`язанням за Договором зі сплати поставленого природного газу у розмірі 976 547,30грн., яке не виконувалось належним чином протягом дії Договору. Зменшення розміру пені на 99,3% фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

7. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі Скаржник 2), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 у справі №905/51/23, звернулось з апеляційної скаргою на означене рішення суду, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

8. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 2 зазначає наступне:

8.1. Місцевий суд вказав, що позовні вимоги стосуються неналежного виконання відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині оплати ним спожитого газу за період з 10.11.2021 по 09.12.2021, але насправді позовні вимоги стосуються періоду з 01.12.2021 по 09.12.2021 року.

8.2. Позовну заяву про стягнення основного боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме лише 27.03.2023 року (після відкриття провадження у справі) Позивачем подано до суду докази відправлення копії позовної заяви з додатками на адресу Скаржника. Місцевий суд, встановивши дане порушення подання позовної заяви, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви повинен постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що не було зроблено. Натомість, 23.01.2023 року судом першої інстанції, всупереч процесуальному законодавству, було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 905/51/23.

8.3. В додаткових поясненнях від 20.04.2023 року Позивач з невідомих причин ідентифікує споживача з ЕІС-кодом 56XS0000N8PQC00R як Скаржника 2 при тому, що у формі № 10 і згідно принтскрину з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи, ЕІС-код споживача природного газу (тобто Скаржника 2) - 56X101.

8.4. Серед додатків до позовної заяви пунктом 3 Позивач зазначає копію довіреності особи, що підписала розрахунок заборгованості з основного боргу, а саме: копію довіреності від 21.06.2022 № 21/06-2022, якою уповноважено директора фінансового Швидкого Олександра Сергійовича, зокрема, підписувати від імені Позивача будь-які документи, зокрема, але не обмежуючись, листи, довідки, відповіді, звернення, заяви, скарги, протоколи, акти, заперечення на складені акти, звіти, платіжні відомості, листки непрацездатності та інші документи, в тому числі й ті, що пов`язані з фінансово-господарською діяльністю.

Невідповідність наданого розрахунку вимогам до оформлення документів, наведеним в Стандарті, перешкоджає визнанню його документом юридичної особи Позивача, а отже, у Олександра Швидкого відсутнє право на підставі довіреності його підписувати.

8.5. Позивачем порушений порядок оплати за споживання природного газу, визначений розділом IV Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», тому у Скаржника 2 не виникло зобов`язання сплатити рахунок. Крім того, надані Позивачем копії документів не свідчать про направлення на адресу Скаржника рахунку на оплату і, відповідно, не підтверджують виконання Позивачем вимог п.4.3. Договору.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи:

9. Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України через електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за змістом якого Відповідач проти її задоволення заперечує та просить закрити провадження у справі, зазначає:

- зобов`язання Відповідача, встановлене п. 4.4. Договору, не виникло у зв`язку з невиконанням Скаржником вимог п. 4.3. Договору;

- копія Договору була надана скаржником як додаток № 11 до позовної заяви про стягнення основного боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а не наданий відповідачем до відзиву до позовної заяви. Список № 19.01.2022 (юріки) Ткаченко і скріншот із сайту Укрпошти, які Скаржник надав у якості доказу направлення на адресу Відповідача рахунку за поставлений природний газ, підтверджують лише відправлення Скаржником на адресу Відповідача 20.01.2022 року і отримання представником Відповідача за довіреністю 25.01.2022 року певного поштового відправлення невідомого змісту.

10. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» через електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за змістом якого Позивач проти її задоволення заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 143 207,95 грн скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним.

10.1. Щодо ЕІС-кодів Відповідача:

- згідно інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від АТ «Укртрансгаз» (Форма № 10) (додаток № 8 до позовної заяви), Відповідача з ЕІС-кодом 56X101 та кодом було включено в Реєстр споживачів Позивача;

- згідно інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від ПАТ «Маріупольгаз» (Форма № 10) (додаток №2 до додаткових пояснень від 20.04.2023), Відповідача з ЕІС-кодом 56XS0000N8PQC00R та кодом було включено в Реєстр споживачів Позивача.

10.2. Позивач зазначає, що розрахунок з основного боргу, як і розрахунок заборгованості, пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних (додаток № 3 до позовної заяви) є арифметичними поясненнями та формами для зручного сприйняття сторонами та судом розрахунку позовних вимог, і виконані Позивачем виключно для того, щоб було зручніше орієнтуватись в сумах заборгованості та сумах нарахувань, похідних від основної заборгованості, нарахованих на таку заборгованість.

10.3. Порядок здійснення оплати визначений пунктом 4.4. Типового договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. Тобто визначальним для обрахунку перебігу строку оплати є місяць, в якому мав місце факт постачання газу. Саме кінець місяця поставки є початком обрахунок наступного (місячного) строку впродовж якого повинен бути здійснений платіж. Таким чином, неотримання рахунку на оплату товару не впливає на обов`язок покупця оплатити товар.

11. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзивів на апеляційну скаргу подано не було. Поштова кореспонденція направлялась апеляційним судом на наявні в матеріалах справи поштові та електроні адреси учасників справи.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

12. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги (номер провадження 2816 Д/З) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Радіонова О.О.

13. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху через виявлені недоліки, а 21.12.2023 до апеляційного суду надійшла заява Скаржника про усунення означених недоліків.

14. Ухвалою від 29.12.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/51/23 та призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023) у судовому засіданні на 19.02.2024 об 10:15 з повідомленням учасників справи.

15. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (номер провадження 2903 Д/З) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Радіонова О.О.

16. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху через виявлені недоліки, а 08.01.2024 до апеляційного суду надійшла заява Скаржника про усунення означених недоліків.

17. Ухвалою від 16.01.2024 вказана судова колегія відкрила апеляційні провадження у справі №905/51/23 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (номер провадження 2903 Д/З), об`єднавши її розгляд до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (номер провадження 2816 Д/З на рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023), та призначила розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у судовому засіданні на 19.02.2024 об 10:15 з повідомленням учасників справи.

18. Враховуючи викладене в п.п.12-17 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Радіонова О.О. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

19. 19.02.2024 представником Відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, вказав, що документ на підтвердження хвороби представника буде надано після одужання.

20. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

21. У судовому засіданні 19.02.2024 суддя-доповідач доповів про надходження до суду клопотання Скаржника 2 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Уповноважений представник Скаржника 1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в останній, надав додаткові пояснення на запитання суду. Щодо клопотання про відкладення вказав, що вважає за можливим розгляд апеляційних скарг без представника Відповідача (Скаржника 2).

Уповноважений представник Скаржника 2 у судове засідання 19.02.2024 не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

Розглянувши клопотання Скаржника 2, судова колегія, враховуючи достатність матеріалів справи та не визнання явки учасників справи обов`язковою, статус юридичної особи, яка не позбавлена можливості забезпечити представництво своїх інтересів іншою уповноваженою осбою, та також відсутність доказів поважності причин неявки представника, дійшла висновку про необґрунтованість такого клопотання та відмовила у його задоволені.

Представник Третьої особи у судове засідання 19.02.2024, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явився, що, за висновком судової колегії, з урахуванням не визнання явки обов`язковою та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

22. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

23. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальній послуг (далі - НКРЕКП) №880 від 04.07.2017 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Постачальник) здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

24. Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника «останньої надії» також підтверджується інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10) та відомостями з інформаційної платформи оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодами 56ХS0000N8PQC00R та 56Х101 (а.с.44 т.1).

25. Згідно з пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

25.1. Як вбачається з матеріалів справи у період з 10.11.2021 по 09.12.2021 діяв типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Споживач) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник «останньої надії») (а.с.45-48 т.1).

25.2. Відповідно до п.2.1. Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

25.3. Згідно п.3.1. Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

25.4. Пунктом 3.3. Договору погоджено, що період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

25.5. Відповідно до п.4.1. Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

25.6. Згідно п.4.2. Договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

25.7. Пунктом 4.3. Договору погоджено, що Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

25.8. Згідно п.4.4. Договору Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

25.9. Відповідно до п.11.1. цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

25.10. Відповідно до п.11.3. протягом строку дії договору Споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС).

26. Матеріали справи містяться розрахунок заборгованості, підписаний фінансовим директором О.Швидким, за договору постачання газу ПОН від 10.11.2021 за період з 01.10.2021 по 30.11.202 на суму 797055,67грн. Стан заборгованості (сальдо) на 30.11.2022: 976547,30грн (а.с.11,12 т.1).

До матеріалів справи додана довіреність від 21.06.2022 №21/06-2022, підписана (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань а.с.68,69 т1) директором Бєляєвим С.М., на підтвердження повноважень Швидкого О.С., на підставі якої останній може посвідчувати своїм підписом копії будь-яких документів Товариства (а.с. 13,14 т.1).

До позовної заяви доданий витяг з архіву ціни ПОН для непобутових споживачів (а.с.19-28 т.1).

27. Як вбачається з матеріалів справи, у споживача природного газу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України наявні два ЕІС-коди, а саме: 56ХS0000N8PQC00R та 56Х101.

27.1. Згідно інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від АТ «Укртрансгаз», відповідача з ЕІС-кодом 56Х101 та кодом було включено в Реєстр споживачів позивача. У листі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 14.06.2022 №ТОВВИХ-22-6251 зазначено, споживач з ЕІС-кодом 56Х101 спожив з ресурсу позивача: у період з 10.11.2021 по 30.11.2021 природний газ в обсязі 26821,89 м3, з 01.12.2021 по 09.12.2021 11475,49 м3 (а.с. 39 т.1.).

27.2. В той же час, згідно інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від ПАТ «Маріупольгаз», відповідача з ЕІС-кодом 56ХS0000N8PQC00R та кодом було включено в Реєстр споживачів позивача. У листі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 18.04.2023 №ТОВВИХ-23-4942 споживач з ЕІС-кодом 56ХS0000N8PQC00R спожив з ресурсу позивача: у період з 10.11.2021 по 30.11.2021 природний газ в обсязі 20621,90 м3, з 01.12.2021 по 09.12.2021 10089,15 м3 (а.с.160 т.1).

28. Крім того, з матеріалів справи вбачається що 01.12.2021 року між Відповідачем та Третьою особою підписаний Договір постачання природного газу №04-1165/21-БО-Т, відповідно до п.13.1 Даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до « 31» грудня 2022 включно, а в частині розрахунків до поданого їх виконання Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди. (а.с.89-94 т.2).

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до п.14 Договору адреси та реквізити сторін, Споживач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України вказав два коди ЕIС 56X0000N8PQC00R та 56X101 (а.с. 94 т.2).

29. З урахуванням оприлюднених показників вартості природного газу Позивач визначив вартість поставленого природного газу та сформував рахунок на оплату (природний газ) №31991 за період 01-30 листопада 2021 року за постачання 47443,79 м3 на загальну суму 797055,67грн. з ПДВ (а.с.54 т.1) та рахунок на оплату (природний газ) №1587 за період 01-31 грудня 2021 року за постачання 21564,64 м3 на загальну суму 976547,30 грн. (а.с.60 т.1).

30. Позивачем був направлений рахунок на оплату (природний газ) №1587 Відповідачу на його юридичну адресу, що підтверджується списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком. Вказаний рахунок був отриманий Відповідачем 25.01.2022, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошта про вручення поштового відправлення №472 (а.с.62 т.1).

Таким чином, відповідач мав сплатили за поставлений газ у грудні 2021 року до 31.01.2022 включно.

31. Відповідач сплатив лише рахунок №31991 на суму 797055,67грн., що підтверджується листом АТ «Ощадбанк» про надходження коштів (а.с. 65,66 т.1).

32. Матеріали справи містять розрахунок штрафних санкції, 3% річних та інфляційних нарахувань, нарахованих Позивачем в зв`язку з порушенням строків оплати за природний газ, поставлений згідно з Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501 станом на 30.11.2022 (а.с.15,16 т.1).

33. Матеріали справи містять не підписані Споживачем акт №19157 приймання-передачі природного газу на суму 797055,00грн. (а.с.20 т.2) та акт №30955 приймання-передачі природного газу на суму 976547,00грн. (а.с.21 т.2).

34. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.03.2023 відмовлено Відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №905/51/23 (а.с.121,122 т.1).

35. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (а.с.112-114 т.2).

36. Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру нарахованих Позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені на 99%. Клопотання обґрунтоване тим, що Позивачем не заявлено у позовній заяві та не надано доказів понесення ним збитків або погіршення матеріального стану внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором. Також відповідач відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про національну гвардію України» бере участь у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення бойових дій та у виконанні завдань територіальної оборони. У зв`язку з цим, бюджетні асигнування спрямовані на потреби обороноздатності, тому стягнення з Відповідача коштів під час воєнного конфлікту залишить незакритими певні потреби Відповідача на відсіч збройній агресії противника.

Крім того, Відповідач також просить суд у разі задоволення позову, відповідно до положень ст. 239 Господарського процесуального кодексу України, надати йому відстрочення виконання такого рішення до закінчення воєнного стану (а.с.9-14 т.3).

37. Позивач, заперечуючи проти зазначених клопотань про зменшення та стосовно відстрочення судового рішення, зазначив, що посилання на бюджетне фінансування та відсутність необхідних коштів без наявності будь-яких доказів (доказів відсутності коштів на банківських рахунках або доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення), не може слугувати підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення. Крім того, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

38. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Кодексу Газотранспортної системи, Закону України «Про ринок природного газу».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

39. Суть апеляційного перегляду полягає у перевірці висновків місцевого суду про часткове задоволення позовних вимог крізь претензії Позивача щодо часткового відхилення позовних вимог через застосоване судом зменшення пені та незгоду Відповідача з наявністю підстав для стягнення будь-яких сум взагалі.

39.1. Доводи Позивача (Скаржник 1), приведені у п. 6 цієї постанови, полягають у запереченні наявності належних підстав для зменшення пені на 99,3% від заявленої до стягнення.

39.2. Аргументи Відповідача (Скаржник 2) щодо невідповідності оскаржуваного ним рішення нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи зводяться до такого:

- не з`ясування обставин щодо оплати рахунка за газ, поставлений у листопаді 2021, хоча Позивач зазначав період формування вимог з 10.11.2021 по 09.12.2021 щодо оплати спожитого газу (1);

- недотримання Позивачем вимог процесуального законодавства щодо надсилання до суду доказів надсилання іншій стороні позову з додатками і безпідставне відкриття провадження у справі замість залишення позовної заяви без руху (2);

- не дослідження судом обставини присвоєння Відповідачеві двох ЕІС-кодів, за якими здійснювалась ідентифікація поставлених обсягів природного газу та недоведеність обсягів постачання через відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі природного газу за грудень 2021(3);

- невідповідність розрахунку позовних вимог приписами Стандарту щодо організаційно-розпорядчих документів юридичної особи і відсутність повноважень у О.Швидкого на підписання такого розрахунку (4);

- недотримання Позивачем порядку оплати за споживання природного газу у зв`язку із не підтвердженням наданими доказами факту надсилання рахунку на оплату (5).

40. Оскільки Скаржник 2 заперечує правомірність задоволення позовних вимог взагалі, тоді як Скаржник 1 не погоджується тільки зі здійсненим судом зменшенням стягуваної неустойки, що передбачає попереднього висновку апеляційний суд має, насамперед, надати оцінку аргументам Відповідача, результати якої визначать існування «об`єкту для зменшення».

41. Колегія апеляційного суду відмічає, що ані за змістом процесуальних документів, поданих у суді першої інстанції, ані за змістом апеляційної скарги Відповідач не спростував та не заперечував факту постачання Позивачем природного газу та його споживання у визначений спірний період, так само, як і не доводив відсутності грошових зобов`язань з оплати спожитого у грудні газу. Вказане, у сукупністю із наданими матеріалами справи, статусом Відповідача як бюджетної установи та відсутністю доказів отримання останнім упродовж розглядуваного періоду газу від іншого постачальника, зумовлює погодження із правильністю висновку суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини є правовідносини із постачання газу Відповідачу Позивачем як «постачальником останньої надії», унормовані, зокрема, Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», укладання якого між сторонами узалежнено від факту споживання газу за відсутністю іншого постачальника.

42. Аргументи Відповідача (2) і (4), приведені у п.39.2. цієї постанови, стосуються аспектів оформлення (неналежного, на думку Скаржника 1) позовної заяви та відтворюють відповідні претензії, що висловлювалися у суді першої інстанції, які не зачіпають безпосереднього матеріально-правової сторони спірних правовідносин.

Колегія апеляційного суду відхиляє означені доводи через їх юридичну неспроможність, оскільки:

-офіційним місцем знаходження Відповідача на момент подання позову згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є м. Маріуполь і саме за цією адресою за змістом п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України мало бути здійснене надсилання копії позовної заяви на момент її подання до суду, але станом на 16.01.2023 (день реєстрації позову у суді) або 10.01.2023 (а.с. 76 т.1 поштове надсилання Відповідачу) надсилання/поштовий зв`язок із м. Маріуполь (а.с. 185 т.1) було неможливим через загальновідомі у розумінні ч.3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України;

-процесуальна вимога про надсилання копії позовної заяви з додатками Відповідачеві покликана забезпечити належні умови змагальності та рівного «ефективного доступу до суду» у розумінні комплексу прав, гарантованих ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 і у розглядуваній справі через надсилання Позивачем 21.03.2023 (а.с. 127, 128 т.1) таких документів за визначеною у власних процесуальних заявах Відповідача його адресою для листування та подальше неодноразове відкладання судом підготовчого засідання, прийняття та врахування наданого Відповідачем відзиву на позов (а.с.178-184 т.1) відповідні належні умови для реалізації процесуальних прав були забезпечені у позовному обсязі;

- розрахунок суми позовних вимог згідно п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України є елементом позовної заяви, а не доказом у розумінні ч.1 ст.73 цього Кодексу, а отже його оформлення регламентоване процесуальним законодавством, а не положеннями вказаного Скаржником 2 стандарту оформлення. Своєю чергою, повноваження підписанта такого розрахунку (а.с. 11,12 т.1) підтверджені належним чином - довіреністю директора (а.с. 13,14 т.1) як одноособового органу управління Позивача згідно положень ч.1 ст.92, ч.2 ст.99, ст.246 Цивільного кодексу України, що підтверджується наявними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.68-69 т.1), які презюмуються достовірними.

43. Аргумент (1) Відповідача, наведений у п.39.2 цієї постанови, зумовлений довільним та неправильним тлумаченням/розумінням як змісту позову, так і встановлених судом обставин. Так, визначений період з 10.11.2021 по 09.12.2021 є періодом правовідносин з постачання газу від «постачальника останньої надії», проте факт оплати поставок газу, спожитого у листопаді 2021 у обсязі 47443,79 куб.м на суму 797055,67грн.(а.с. 54 т.1), підтверджений відомостями АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 65-67 т.1), визнаний та врахований як Позивачем за змістом розрахунку 3% річних, інфляційної індексації і пені (а.с. 15,16 т.1), так і судом в оскаржуваному рішенні.

44. Неспроможність аргументу (3) Відповідача щодо обсягів природного газу, постановленого Позивачем та спожитого у період з 01.12 по 09.12.2021 через використання відомостей за двома ЕІС-кодами та відсутністю підписаного акту-приймання-передачі за висновком судової колегії полягає у такому:

-наявність у Відповідача двох ЕІС-кодів для цілей ідентифікації обсягів постачання/оспорювання природного газу 56XS000N8PQC00R та 56X101 підтверджується як наданими Позивачем відомостями Інформаційної платформи (а.с. 43,165,166 т.1), так і наданими Відповідачем договором постачання №04-1165/21-БО-Т від 01.12.2021 (а.с. 89-94 т.2), в якому також згадується наявність у Відповідача вказаних двох ЕІС-кодів, як його об`єктів постачання (а.с.147 т.2);

- факт перебування Відповідача у Реєстрі споживачів саме Позивача у період з 10.11.2021 по 09.12.2021 (а отже і відповідний період грудня 2021, за який було нараховано стягувану заборгованість) підтверджується не тільки відомостями щодо постачальників у розрізі добового споживання (а.с. 39,44, 159-164 т.1), але й визнано у п.4.4. відзиву на позовну заяву (а.с. 184 т.1), а тому укладання Відповідачем та Третьою особою 01.12.2021 вказаного вище договору постачання, фактичні правовідносини за яким з віднесення Відповідача до Реєстру споживачів саме Третьої особи розпочалося з 10.12.2021 (а.с. 137-145 т.2) жодною мірою не впливає на правильність встановлення місцевим судом факту споживання Відповідачем поставленого Позивачем протягом 01.12.2021-09.12.2021 природного газу в обсязі 21564,64 куб.м;

- оскільки вказаний обсяг поставленого природного газу підтверджений відомостями інформаційної платформи Оператора ГТС, а матеріали справи містять достатні з точки зору принципу вірогідності у розумінні ст. 79 Господарського процесуального кодексу України докази (а.с. 62-64 т.1) надсилання (у такий же спосіб був надісланий і акт приймання-передачі газу за листопад (а.с. 20 т.2), який був оплачений) акту приймання-передачі №30955 (а.с. 21 т.2), остільки факт не підписання такого акту та ненадання мотивованих заперечень щодо його змісту і упродовж перебігу розгляду цієї справи (споживач так само має доступ до відомостей щодо такого акту та інформаційній платформі Оператора ГТС) не спростовує належність визначення обсягу фактично здійсненого постачання.

45. З приводу стверджуваного недотримання Постачальником порядку оплати через недоведеність факту виставлення рахунку (а.с. 60 т.1), апеляційний суд погоджується із правильністю оцінки місцевого суду як щодо наданих Позивачем доказів виставлення і отримання Відповідачем такого рахунку (більш вірогідних, а ніж неузгоджені із попередньою поведінкою сторін щодо поставки у листопаді 2021 твердження про не надсилання такого рахунку через не надання опису вкладення, який не передбачений як обов`язковий у розглядуваних правовідносинах), так і щодо безпідставності узалежнення моменту виникнення (і прострочення) грошового зобов`язання з оплати поставленого у період з 01.12-09.12.2021 природного газу від обставин попереднього отримання відповідного рахунку. Як правильно відмітив Позивач з посиланням на релевантну судову практику, виставлення рахунку (або його отримання) не є відкладальною умовою для оплати у правовідносинах з поставки, а тому згідно умов п.п.4.3., 4.4. договору прострочення з боку Відповідача оплати поставленого природного газу у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України розпочалося з 01.02.2022.

46. З урахуванням викладеного у п.п. 41-45 цієї постанови апеляційний суд виснує про доведеність Позивачем та встановлення судом всіх обов`язкових елементів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог: наявність у Позивача суб`єктивного права на отримання грошових коштів з оплати поставленого газу, порушення такого права Відповідачем через прострочення в оплаті та адекватність обраних способів судового захисту, які передбачені приписами ст.ст. 611 та 625 Цивільного кодексу України, тоді як зауважень щодо математичної обґрунтованості відповідних розрахунків не висловлено.

46.1. Вказаний висновок зумовлює відхилення апеляційних вимог Скаржника 2 та можливість оцінки аргументів апеляційної скарги Позивача.

46.2.Такий результат апеляційних вимог Відповідача за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на його рахунок понесених ним витрат, пов`язаних із поданням його апеляційної скарги.

47. Наразі, сформульовані аргументи Скаржника 1 проти застосованого судом зменшення заявленої суми пені, приведені у п.6 цієї постанови, за висновком апеляційного суду, опосередковують заперечення проти здійсненого судом балансування інтересів сторін, притаманні (заперечення) розгляду спірних правовідносин виключно як відносин між двома господарюючими суб`єктами.

- дійсно, у світлі принципу рівності сторін, сама по собі обставина збитковості чи бюджетного фінансування не створює будь-яких привілеїв щодо наслідків неналежного виконання грошових зобов`язань;

- водночас, зменшення стягуваної неустойки є дискреційним повноваженням суду і діюче законодавство не містить конкретних вказівок щодо алгоритму визначення обсягу «прийнятного» зменшення, тоді як і ч.1 ст.233 Господарського кодексу України і ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України передбачають можливість врахування не лише майнових, але й інших інтересів та істотних обставин;

- як вбачається із переглядуваного рішення, задовольняючи клопотання про зменшення неустойки, суд виходив із специфіки статусу Відповідача та його функцій у поточних умовах військового стану, що втілює і легітимний/загальний інтерес втручання у майнове право Позивача на неустойку у розумінні усталеної практики ЄСПЛ із застосування ратифікованої Україною Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950;

- наявність такого суспільного інтересу Скаржник 1 не спростував, тоді як стверджуванні ним невраховані судом аспекти (майнові інтереси Позивача, ступінь виконання зобов`язань тощо) не тільки охоплюються таким інтересом у викладеному місцевим судом обґрунтуванні, але й відхиляються колегією апеляційного суду з міркувань не доведення наявності збитків і їх розміру від прострочення Відповідача, застосуванням інших компенсаційних механізмів (3% та інфляційна індексація), а також залежності обсягу нарахованої пені і від моменту подання позову до суду, який визначався Позивачем.

48. З урахуванням викладеного у п.47 цієї постанови, апеляційний суд не вбачає з апеляційної скарги Позивача наявності підстав для висновку про порушення місцевим судом матеріального права при зменшені стягуваної пені або інших визначених процесуальним законодавством підстав для зміни чи скасування рішення у відповідній частині, через що відмовляє у задоволені вимог Скаржника 1.

Такий результат апеляційного перегляду зумовлює віднесення у порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України на його рахунок понесених судових витрат, пов`язаних з апеляційним оскарженням Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74 - 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023) у справі №905/51/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 (повний текст підписано 11.12.2023) у справі №905/51/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені кожним із Скаржників у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на їх рахунок відповідно.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2024.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.О. Радіонова