ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 лютого 2024 року м. ТернопільСправа № 921/70/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянувши заяву №б/н від 09.02.2024 (вх.№83 від 09.02.2024) Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» (вул. Дубнівська, буд.64, м. Луцьк, Волинська обл., 43010, ідентифікаційний код - 30659101) про видачу судового наказу на стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 2 731, 86грн заборгованості за Договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами №1791 від 12.05.2021 та 302,80грн - витрат по сплаті судового збору, відмовляє у його видачі. При цьому, суд виходив із наступного:

- відповідно до ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо;

- згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу;

- згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

- відповідно до ч. 1 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником;

- відповідно до ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

- відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги;

- згідно п. 1, 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, про що постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

До заяви не додано доказів, що її обґрунтовують:

- не додано доказів надання послуг, а саме: Актів наданих послуг №2949 від 25.04.2022, №4033 від 20.05.2022, №5288 від 20.06.2022, №6548 від 20.07.2022, №7792 від 22.08.2022, №9107 від 20.09.2022, на які заявник посилається у заяві, як на підставу заявлених вимог (заявником до заяви доручення лише чотири Акти про надання послуг, а саме №6130 від 22.06.2021 на суму 209,37грн, № 7280 від 20.07.2021 на суму 209,37грн, №1493 від 21.02.2022 на суму 504,38грн та №2538 від 21.03.2022 на суму 252,19грн. всього на загальну суму 1 175,31грн, тоді як до стягнення заявлено 2 731,86грн );

- не додано доказів доведення зміни тарифу боржнику у відповідності до умов п. 4.5 Договору.

Враховуючи вищезазначене, заявником не додано доказів, які доводять відсутність спору щодо заявленої вимоги станом на момент звернення до суду та виникнення у нього права грошової вимоги до боржника у заявленому розмірі за заявлений період та, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, згідно п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема, п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 12, ст. 147, 148, 150, 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст.154, ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою б/н від 09.02.2024 (вх.№83 від 09.02.2024) Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» ( вул. Дубнівська, буд.64, м. Луцьк, Волинська обл., 43010, ідентифікаційний код - 30659101) про видачу судового наказу на стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 2 731, 86грн заборгованості за Договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами №1791 від 12.05.2021 та 302,80грн - витрат по сплаті судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання (19.02.2024) та підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу направити до електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС Луцькому спеціальному комунальному автотранспортному підприємству «Луцькспецкомунтранс».

Суддя М.С. Стадник