ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2024 Справа №905/1721/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця Железнякової Юлії Юріївни, м.Краматорськ, Донецька область

до відповідача: Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток, м.Добропілля, Донецька область

про стягнення 138058,50грн.

Суть справи:

Позивач, Фізична особа-підприємець Железнякова Юлія Юріївна, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення 138058,50грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №1136-21 від 02.09.2021 про закупівлю товару за результатами спрощеної закупівлі №UA-2021-08-05-008126-а в частині оплати продукції.

Ухвалою від 29.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Також позивачем до суду подано клопотання про витребування доказів, за змістом якого позивач просить суд витребувати у відповідача електронні податкові накладні по видатковим накладним, а саме: №8 від 24.09.2021 на суму 36132,50грн., №7 від 24.09.2021 на суму 54600,00грн., №6 від 24.09.2021 на суму 41150,00грн., №5 від 24.09.2021 на суму 150,00грн., №4 від 24.09.2021 на суму 162,00грн., №3 від 24.09.2021 на суму 4764,00грн., №1 від 30.09.2021 на суму 1100,00грн.

Ухвалою від 08.01.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у відповідача - Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток копії електронних податкових накладних по видатковим накладним, а саме: №8 від 24.09.2021 на суму 36132,50грн., №7 від 24.09.2021 на суму 54600,00грн., №6 від 24.09.2021 на суму 41150,00грн., №5 від 24.09.2021 на суму 150,00грн., №4 від 24.09.2021 на суму 162,00грн., №3 від 24.09.2021 на суму 4764,00грн., №1 від 30.09.2021 на суму 1100,00грн. Витребувані судом докази зобов`язано надати у строк до 31.01.2024.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали від 29.12.2023 засобами електронного зв`язку.

Копія ухвали від 29.12.2023 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Електронний примірник ухвали від 29.12.2023 про відкриття провадження у справі доставлено на електронну скриньку відповідача згідно із довідкою про доставку електронного листа, сформованою в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду».

Відповідно до сформованої в КП "ДСС" довідки про доставку електронного листа, ухвала від 29.12.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 29.12.2023 о 17:48год., вказана довідка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Оскільки ухвалу від 29.12.2023 доставлено відповідачу 29.12.2023 о 17:48год., то вважається, що останній отримав ухвалу в електронному кабінеті підсистеми "Електронний суд" - 30.12.2023.

У пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до "Електронного кабінету" є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, ухвала від 29.12.2023 була вручена відповідачу 30.12.2023, отже відзив мав бути поданий до суду 14.01.2024 включно.

Ухвалу від 08.01.2024 про витребування доказів доставлено до електронного кабінету відповідача 08.01.2024.

Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та відзив на позовну заяву до суду не направив. Витребувані документи до суду також не подані.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

02.09.2021 між Державним підприємством Добропіллявугілля-видобуток (покупець, відповідач у справі) та фізичною особою-підприємцем Железняковою Юлією Юріївною (постачальник, позивач у справі) підписаний договір №1136-21 про закупівлю товару за результатами спрощеної закупівлі №UA-2021-08-05-008126-а.

Відповідно до умов пунктів 1.1., 1.2. договору постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення: код ДК-021:2015:38340000-0 «Приладдя для вимірювання величин» (далі - «Продукція»), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, що є невід`ємними частинами до цього договору. Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Умови поставки продукції DDP, згідно «Інкотермс-2020», з урахуванням умов і обмовок, що містяться в цьому договорі і/або відповідних специфікаціях до цього договору. Погоджене місце поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе усі витрати та ризики, пов`язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в погоджене місце призначення. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін регулюватимуться положеннями, погодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору (пункт 4.2. договору).

За умовами пункту 4.3. договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи:

4.3.1. рахунок, якщо була попередня оплата за продукцію;

4.3.2. видаткову накладну або акт прийому-передачі;

4.3.3. відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну/накладну поштового кур`єра);

4.3.4. сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт;

4.3.5. сертифікат відповідності (в разі, якщо продукція підлягає обов`язковій сертифікації);

4.3.6. дозвіл Держгірпромнагляду (в разі, якщо отримання даного документа є обов`язковим згідно з нормами чинного законодавства); інструкцію (керівництво) з експлуатації (у разі, якщо даний документ передбачений);

4.3.7. технічну документацію, передбачену п.2.4. цього договору.

4.3.8. інші товаросупровідні документи, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Не обмежуючись переліком, обумовленим в цьому пункті договору, покупцеві надається виняткове право визначити перелік документів відповідно до чинного законодавства України та/або з урахуванням специфіки продукції, які мають бути надані постачальником в строки, встановлені цим пунктом договору. Документи, постачальник зобов`язується надати покупцю разом з поставленою продукцією.

За умовами пункту 4.4. договору у разі поставки продукції без товаросупровідної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності, покупець має право відмовитися від приймання поставленої продукції. У такому випадку, повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п.2.5. цього договору.

Вказані в цьому договорі та відповідній специфікації до цього договору документи надаються постачальником повною мірою, в належному стані, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України (пункт 4.6 договору).

Датою поставки продукції вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником (пункт 4.7 договору).

При поставці автомобільним транспортом датою поставки продукції вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у видатковій накладній (пункт 4.8 договору).

Зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в погоджене місце призначення поставки в належній кількості, якості, комплектності, асортименті та в строки, погоджені сторонами в договорі і специфікаціях до договору. Зобов`язання покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої продукції (пункт 4.10 договору).

Право власності на продукцію, ризики втрати або ушкодження продукції переходять від постачальника до покупця з моменту передачі продукції покупцеві (пункт 4.11 договору).

Пунктом 5.1. договору стонами погоджено, що загальна сума договору визначається загальною сумою усіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складає 152014,75грн. без ПДВ. Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника з відстроченням платежу протягом 60 календарних днів з дня отримання товару на підставі отриманого покупцем рахунку, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору та відповідною специфікацією до договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (пункт 5.3 договору).

Покупець при перерахуванні грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, в призначенні платежу платіжного доручення в обов`язковому порядку вказує реквізити цього договору (номер, дата укладення), а також період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У разі не зазначення в призначенні платежу платіжного доручення періоду (місяць, рік), за який здійснюється оплата, то здійснена за таким платіжним дорученням оплата за продукцію по цьому договору зараховується в хронологічному порядку відповідно до дати виникнення зобов`язань з оплати (пункт 5.8 договору).

Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день (пункт 5.9 договору).

Цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.06.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (пункт 8.1 договору).

Договір підписаний постачальником та представником покупця.

У специфікації до договору сторони погодили, зокрема, найменування, кількість, ціну за одиницю товару, вартість товару без ПДВ та його місце поставки. Загальна вартість товару за цією специфікацією становить 152014,75грн.

Крім того, у специфікації погоджено: умови постачання - автотранспортом постачальника та за рахунок його коштів; строк поставки - до 30.09.2021 та визначено місце поставки.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору та специфікації до нього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 138058,50грн., на підтвердження чого до позовної заяви додані видаткові накладні №8 від 24.09.2021 на суму 36132,50грн., №7 від 24.09.2021 на суму 54600,00грн., №6 від 24.09.2021 на суму 41150,00грн., №5 від 24.09.2021 на суму 150,00грн., №4 від 24.09.2021 на суму 162,00грн., №3 від 24.09.2021 на суму 4764,00грн., №1 від 30.09.2021 на суму 1100,00грн.

Також позивач виставив відповідні рахунки на оплату від 15.10.2023 на загальну суму 138058,50грн.

Рахунки на оплату містять посилання на реквізити укладеного сторонами договору. Найменування, кількість, ціна за одиницю товару, вартість товару, визначені у видаткових накладних та рахунках на оплату відповідають змісту специфікації.

Однак, в порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати товару.

17.10.2023 позивачем направлено ДП Добропіллявугілля-видобуток претензію щодо не виконання умов договору з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар за договором №1136-21 від 02.09.2021.

Проте, як стверджує позивач, вимога позивача залишилась без задоволення, заборгованість не оплаченою.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання за договором в частині оплати товару, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 138058,50грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого:

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (стаття 692 ЦК України).

Як встановлено судом, на підставі договору №№1136-21 про закупівлю товару за результатами спрощеної закупівлі №UA-2021-08-05-008126-а від 02.09.2021 та специфікації до нього позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 138058,50грн, що підтверджується видатковими накладними. Надані позивачем видаткові накладні містять найменування суб`єктів господарювання, найменування товару, його кількість, вартість, одиницю виміру господарської операції, підписи постачальника та представника покупця (отримувача).

Отримання товару за вказаними накладними підтверджується підписами уповноважених представників ДП «Добропіллявугілля - Видобуток», які діяли на підставі нарядів на отримання ТМЦ, копії яких містяться в матеріалах справи. При цьому, підпис уповноваженої особи відповідача на видатковій накладній №8 від 24.09.2021 скріплений відтиском штампу складу Шахти «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля - Видобуток».

При цьому продукція одержана відповідачем без жодних зауважень та заперечень (у т.ч. і щодо надання позивачем повного пакету документів на продукцію, передбачених пунктом 4.3 договору).

Строк оплати продукції, з огляду на умови пункту 5.3 договору, за видатковими накладними від 24.09.2021 є таким що настав 23.11.2021, за видатковою накладною від 30.09.2021 є таким що настав 29.11.2021.

Проте відповідач в порушення умов договору вартість товару не сплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 138058,50грн. При цьому, жодних заперечень щодо цього боргу, а також доказів, що спростовують його наявність, відповідачем до суду не надано.

За вказаних обставин, у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору щодо строків розрахунків за отриманий товар у відповідача виникло прострочення виконання зобов`язання з оплати отриманого товару, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 138058,50грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 11, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Железнякової Юлії Юріївни до відповідача Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток про стягнення 138058,50грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» (85001, Донецька область, місто Добропілля, проспект Шевченка, будинок 2; ) на користь Фізичної особи-підприємця Железнякової Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ІПД ФОП НОМЕР_1 ) заборгованість з основного боргу в сумі 138058,50грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 21.02.2024.

Суддя М.О. Лейба