ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.2024 Справа №905/1729/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Енергія», м.Бахмут, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 145756,56 грн, 3% річних у сумі 17294,39 грн, інфляційних втрат у сумі 75580,69 грн, всього 238631,64 грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Енергія», м.Бахмут, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 145756,56 грн, 3% річних у сумі 17294,39 грн, інфляційних втрат у сумі 75580,69 грн, всього 238631,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу №9018/1920-БО-6 від 27.09.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем природній газ.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 08.01.2024, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №905/1729/23 судом здійснювалось шляхом направлення ухвали від 08.01.2024 на електронну адресу, зазначену в позовній заяві (ухвала доставлена до електронної скриньки 08.01.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа). Крім того відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України в порядку ст.12 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зв`язок з відповідачем за телефонним номером, інформація про який наявна в матеріалах справи, не встановлений. Отже суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про судове провадження у справі. Відповідач також мав можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

27.09.2019 між позивачем, Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник), та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Квант Енергія» (споживач), був укладений договір постачання природного газу№9018/1920-БО-6.

До договору №9018/1920-БО-6 від 27.09.2019 сторонами підписані додаткові угоди №1 від 28.10.2019, №2 від 29.11.2019, №3 від 09.12.2019, №4 від 24.12.2019, №5 від 28.01.2020, №6 від 24.02.2020, №7 від 23.03.2020, №8 від 30.04.2020, №9 від 15.06.2020, №10 від 22.06.2020, №11 від 22.07.2020, №12 від 31.07.2020, №13 від 31.08.2020, №14 від 25.08.2020, №15 від 22.09.2020.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п.1.2 договору).

За умовами п.3.1 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ власного видобутку та/або імпортований газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 ввезений на митну територію України Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.8 договору приймання передачі газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання передачі газу. Споживач в акті приймання передачі природного газу зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом: копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем (пп.3.9.2); інформацію за підписом уповноваженої особи споживача стосовно обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли був включений до реєстру споживачів постачальника (відповідно до п. 3.8. договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді (пп.3.9.2); підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням пункту 3.8. Договору, його фактична вартість та ціна (п.3.9 договору).

За правилами п.3.10 договору постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. Невідповідність фактично використаних споживачем у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу замовленим обсягам, визначеним в пункті 2.1. цього договору, не є підставою для не оформлення сторонами актів приймання-передачі.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (п.3.11 договору).

Ціна природного газу визначена Розділом 4 договору №9018/1920-БО-6 від 27.09.2019.

Ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природному газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється відповідно до вимог положення та інших нормативно-правових актів і визначається в прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» під час виконання компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на Компанію відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб сайті Постачальника. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності). У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони є обов`язковими для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін (п.4.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 24.12.2019).

Згідно з п.4.2 договору ціна за 1000 куб. м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту.

Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) за цим договором складає 4272,7604 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 5127,3125грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19грн з 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 188,63грн за 1000 куб.м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4429,9504грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 5315,9405 грн за 1000 куб.м на добу (пункт 4.2.1 п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 28.10.2019).

Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) за цим договором складає 4899,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 5878,80грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19грн з 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 188,63грн за 1000 куб.м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5056,19грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 6067,43 грн за 1000 куб.м (пункт 4.2.2 п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 29.11.2019).

Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим договором складає 4276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 5132,035грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19грн з 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 188,63грн за 1000 куб.м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4433,8858грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 5320,663 грн за 1000 куб.м (пункт 4.2.3 п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №3 від 09.12.2019).

Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим договором складає 5500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 6600,00грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19грн з 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 188,63грн за 1000 куб.м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5657,19грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 6788,63 грн за 1000 куб.м (пункт 4.2.4 п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №4 від 24.12.2019).

Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим договором складає 5500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 6600,00грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 157,19грн з 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 188,63грн за 1000 куб.м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 5657,19грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 6788,63 грн за 1000 куб.м (пункт 4.2.4 п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №4 від 24.12.2019).

Згідно з п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №5 від 28.01.2020 ціна за 1000куб. м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим договором складає 4650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 5580,00грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 124,16грн за 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, разом з ПДВ 148,99грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4774,16грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 5278,99грн.

За умовами п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №6 від 24.02.2020 ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) за цим договором складає 3948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 4737,60грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 124,16грн за 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4072,16,16грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 4886,59грн.

Згідно з п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №7 від 23.03.2020 ціна за 1000куб. м природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) за цим договором складає 3396,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 4075,20грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 124,16грн за 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 3520,16грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 4224,19грн.

Згідно з п.4.2 договору в редакції додаткової угоди №15 від 22.09.2020 ціна за 1000куб. м природного газу з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року (включно) за цим договором складає 4318,990 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, усього разом з ПДВ 5182,788грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 124,16грн за 1000куб.м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 148,99грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування 4443,15грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ 20%, усього разом з ПДВ 5331,78грн.

Ціни на природний газ, зазначені в прейскуранті, є обов`язковими за договором з моменту введення їх в дію (з дати, зазначеної у відповідному прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо цін на відповідний розрахунковий період (місяць постачання) і вважається повідомленим про зміну цін з дати розміщення інформації на вебсайті постачальника, але не пізніше дати введення їх в дію, або з дати направлення на електронну адресу споживача (зазначену в розділі 12 договору) проекту додаткової угоди, інформаційного повідомлення тощо (п.4.3 договору).

Загальна вартість договору дорівнює вартості фактично використаного за договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування. (п.4.4 договору).

Відповідно до п.5.1 договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно з п.11.1 договору в редакції додаткової угоди №8 від 30.04.2020 договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками (за наявності) та діє в частині постачання природного газу до 30.09.2020, а в частині розрахунків між сторонами до повного їх виконання.

У виконання умов договору від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 постачання природного газу позивач за періоди жовтень 2019 березень 2020, вересень 2020 поставив та надав, а відповідач прийняв природній газ та послуги з його транспортування на загальну суму 372973,46грн, за наслідком чого сторонами у відповідності з п.п.3.1, 3.8 договору були підписані акти приймання-передачі: від 31.10.2019 про передачу 7,26700тис. куб.м природного газу у жовтні 2019 на суму 38630,94грн, у тому числі ПДВ 6438,49грн; від 30.11.2019 про передачу 11,98500тис. куб.м природного газу у листопаді 2019 на суму 72718,13грн, у тому числі ПДВ 12119,69грн; від 31.12.2019 про передачу 13,93460тис. куб.м природного газу у грудні 2019 на суму 74141,32грн, у тому числі ПДВ 12356,89грн; від 31.01.2020 про передачу 14,98150тис. куб.м природного газу у січні 2020 на суму 85828,90грн, у тому числі ПДВ 14304,82грн; від 29.02.2020 про передачу 13,63564тис. куб.м природного газу у лютому 2020 на суму 66631,81грн, у тому числі ПДВ 11105,30грн; від 31.03.2020 про передачу 5,00173тис. куб.м природного газу у березні 2020 на суму 21128,27грн, у тому числі ПДВ 3521,38грн; від 30.09.2020 про передачу 2,60590тис. куб.м природного газу у вересні 2020 на суму 13894,09грн, у тому числі ПДВ 2315,68грн.

Як вбачається зі змісту позовних матеріалів з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати вартості поставленого природного газу та наданих послуг з його транспортування за договором від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 на суму 227216,90грн, що вбачається з довідки по операціям за договором від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 та виписки позивача, несплаченими залишились вартість поставленого газу та наданих послуг з його транспортування на суму 145756,56грн.

З метою позасудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 11.03.2021 про сплату заборгованості у розмірі 145756,56 грн, 3% річних та інфляційних втрат. Оплату відповідач не здійснив. Протилежне матеріали справи не доводять.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Такі законодавчі приписи відповідають вимогам ч.ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правове регулювання взаємовідносин суб`єктів ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газотранспортної та газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, у виконання умов договору від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 постачання природного газу позивач за періоди жовтень 2019 березень 2020, вересень 2020 поставив та надав, а відповідач прийняв природній газ та послуги з його транспортування на загальну суму 372973,46грн, за наслідком чого сторонами у відповідності з п.п.3.1, 3.8 договору були підписані акти приймання-передачі: від 31.10.2019 на суму 38630,94грн за жовтень 2019; від 30.11.2019 на суму 72718,13грн за листопад 2019; від 31.12.2019 на суму 74141,32грн за грудень 2019; від 31.01.2020 на суму 85828,90грн за січень 2020; від 29.02.2020 на суму 66631,81грн за лютий 2020; від 31.03.2020 на суму 21128,27грн за березень 2020; від 30.09.2020 на суму 13894,09грн за вересень 2020.

Своєю чергою відповідач частково сплатив вартість поставленого природного газу та наданих послуг з його транспортування у загальній сумі 227216,90грн. Між тим матеріали справи не доводять, що відповідач в повному обсязі здійснив розрахунок за поставлений природній газ та надані послуги з його транспортування у встановлений п.5.1 договору від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 строк до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу, а саме: за актом від 31.10.2019 за поставлений природній газ у жовтні 2019 до 25.11.2019 включно, за актом від 30.11.2019 за поставлений природній газ у листопаді 2019 до 26.12.2019 включно (з урахуванням ст.254 Цивільного кодексу України), за актом від 31.12.2019 за поставлений природній газ у грудні 2019 до 27.01.2020 включно (з урахуванням ст.254 Цивільного кодексу України), за актом від 31.01.2020 за поставлений природній газ у січні 2020 до 25.02.2020 включно, за актом від 29.02.2020 за поставлений природній газ у лютому 2020 до 25.03.2020 включно, за актом від 31.03.2020 за поставлений природній газ у березні 2020 до 27.04.2020 включно (з урахуванням ст.254 Цивільного кодексу України), за актом від 30.09.2020 за поставлений природній газ у вересні 2020 до 26.10.2020 включно (з урахуванням ст.254 Цивільного кодексу України), внаслідок чого на час звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача виникла заборгованість за договором від 27.09.2019 №9018/1920-БО-6 у розмірі 145756,56грн.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого газу та послуг з його транспортування є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 145756,56 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором за договором постачання природного газу №9018/1920-БО-6 від 27.09.2019 у розмірі 145756,56 грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 75580,69 грн та 3% річних у сумі 17294,39 грн за відповідні періоди прострочення з 26.11.2019 по 31.10.2023, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за заявлені позивачем періоди, суд встановив, що розрахунок позивача є методологічно та арифметично правильним та відповідає фактичним обставинам справи, отже, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 75580,69 грн та 3% річних у сумі 17294,39 грн підлягають задоволенню.

За приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант Енергія» (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул. Садова, б.78, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, б.6, ) заборгованість у сумі 145756,56 грн, 3% річних у сумі 17294,39 грн, інфляційні втрати у сумі 75580,69 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2863,58 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення підписано судом без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова