ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/3915/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, )
до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, )
про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору в межах справи про банкрутство Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева
за участю представників сторін:

позивача - Бабка С.А.;

відповідача - Сингаївської О. А.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Завод імені В.О. Малишева (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт (відповідач), в якій просить суд визнати правочин Державної компанії "Укрспецекспорт" щодо односторонньої відмови від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 26.01.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки USE-18.2-11-D-21, згідно умов якого позивач зобов`язався виготовити та передати покупцю Виріб - основний бойовий танк БМ Оплот, у строк не пізніше 30 червня 2021 року. Позивач зазначає, що назва договору договір поставки не відповідає змісту договору та дійсним правовідносинам, що склались між сторонами. Умови Договору поставки USE-18.2-11-D-21 свідчать, на думку позивача, про те, що він за своєю природою є договором підряду. Позивач вказує, що відповідач в листі від 17.05.2023 № USE-23.2-4353 достроково відмовився в односторонньому порядку від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України. Проте, як вказує позивач, серед визначених статтею 849 ЦК України підстав відмови замовника від договору підряду, така підстава як: не передання продавцем товару у встановлений договором строк, у випадку отримання ним попередньої оплати - відсутня. Крім того, позивач вказує, що у відповідача не було підстав для відмови від Договору, адже, як зазначає позивач, порушення строків виготовлення Виробу сталось через прострочення відповідачем закупівлі та поставки позивачу тепловізійної камери Catherine-FС та автомобільною тактично радіостанцією VR5000 за Договорами комісії від 29.10.2021 №№: USE-54.2-121-D/R-21 та USЕ-54.2-122-D/К-21. Так, позивач вказує, що останнім здійснено попередню оплату по зазначеним договорам комісії в розмірі 100 % : 5 310 833,52 грн та 1 213 025,79 грн відповідно. Проте, як вказує позивач, відповідач зазначені прилади не поставив, відповідно, позивач не мав можливості закінчити виготовлення Виробу у строк, визначений Договором, у зв`язку з чим зобов`язання позивача, на думку Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева, відстрочено на час прострочення відповідача, а, відповідно, підстави для односторонньої відмови від Договору (у зв`язку з простроченням передачі Виробу) відсутні.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2684,00 грн.

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства Завод ім. В.О. Малишева, яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 3915/23 від 05.09.2023) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Ухвалою суду від 11.09.2023 залишено без руху позовну заяву (вх. № 3915/23 від 05.09.2023) Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева". Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подати до суду належні докази сплати судового збору (оригіналу платіжного доручення) у розмірі 2684, 00 грн за реквізитами Господарського суду Харківської області, а саме: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA3020653; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа);

- зазначити повне найменування юридичної особи відповідача.

26.09.2023 на виконання ухвали суду від 11.09.2023 від Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" надійшла заява (вх. №25978) про усунення недоліків з додатком у вигляді оригіналу платіжної інструкції №9138 від 19 вересня 2023.

Ухвалою суду від 26.09.2023, крім іншого, прийнято позовну заяву Державного підприємства Завод імені В.О.Малишева (вхідний номер 3915/23 від 05.09.2023) до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт до розгляду в межах справи про банкрутство Державного підприємства Завод імені В.О.Малишева. Відкрито провадження у справі 5023/10655/11 (922/3915/23). Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "11" жовтня 2023 р. о 10:15 год. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзивів. Докази надіслання відповіді на відзив іншій стороні надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив із урахуванням вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншій стороні надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-167 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

11.10.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( вх.№27669).

В судовому засіданні 11.10.2023 ухвалою суду, яку внесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 02 листопада 2023 року о(б) 10:20 год.

19.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому останній вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не відповідають фактичним договірним відносинам між позивачем і відповідачем за спірним договором поставки, у зв`язку з чим позовна заява не підлягає задоволенню (вх.№28577).

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач, крім іншого, вказує, що позивач не передав у власність (не поставив) Виріб відповідачу у встановлений Договором строк. Станом на день подання цього відзиву позивач так і не передав у власність (не поставив) Виріб відповідачу. У зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язання щодо поставки Виробу відповідачу у визначений у Договорі строк та відповідно до рішення Державного концерну "Укроборонпром" відповідачем та позивачем проводилась робота щодо укладення додаткової угоди № 1 до Договору про зміну строку поставки Виробу на строк - до 30.05.2022. Проте, позивач та відповідач не досягли згоди щодо всіх істотних умов вказаної додаткової угоди № 1 до Договору, як наслідок вказана додаткова угода не була укладена, а тому строк передачі (поставки) Виробу за Договором залишився незмінним, а саме до 30.06.2021. У зв`язку з довготривалим порушення позивачем умов Договору щодо поставки Виробу відповідач ініціював перед позивачем укладення додаткової угоди № 1 до Договору про припинення зобов`язання з поставки Виробу за Договором та повернення відповідачу сплачених коштів. Проте, як вказує відповідач, позивач залишив без належного реагування вищевказану ініціативу відповідача, направлену відповідачем додаткову угоду № 1 до Договору не підписав. Лише листом від 27.04.2023 № 002-16/022/1465, як вказує відповідач, позивач проінформував відповідача про опрацювання питання щодо підписання направленого йому проекту додаткової угоди № 1 до Договору, проте до цього часу будь-якої інформації щодо її підписання на адресу відповідача не надходило. Враховуючи факт здійснення відповідачем попередньої оплати позивачу за поставку Виробу за Договором та факт порушення позивачем зобов`язання з передачі (поставки) Виробу відповідачу за вказаним Договором, керуючись нормою ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідач 17.05.2023 направив на адресу позивача лист № USE-23.2-4353 з вимогою про повернення попередньої оплати у сумі 104 350 000,00 грн., крім того, сплати пені у розмірі 6 300 000,00 грн. та процентів за користування коштами попередньої оплати у сумі 33 375 304,00 грн. Також, у вказаному листі № USE-23.2-4353 від 17.05.2023 відповідачем визначено строк, упродовж якого позивач повинен виконати свій обов`язок з повернення отриманих коштів - сім днів від дня пред`явлення вказаної вимоги від 17.05.2023. Таким чином, уклавши вищезазначений Договір поставки, у позивача та відповідача виникли взаємні права та обов`язки, які повинні були виконуватися належним чином. У зв`язку з вищевикладеними обставинами та за відсутності виконаного позивачем належним чином обов`язку з передачі Виробу, відповідачем реалізовано право вимоги повернення попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідач звертає увагу суду, що позивач безпідставно трактує лист відповідача № USE-23.2-4353 від 17.05.2023 з вимогою про повернення попередньої оплати як правочин, та позивачем невірно обраний спосіб захисту, що є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідач вказує, що укладений між позивачем та позивачем Договір поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 за своєю правовою природою є саме договором поставки.

Відзив відповідача з додатками (вх.№28577 від 19.10.2023) прийнято судом до розгляду із долученням до матеріалів справи.

25.10.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№29157), в якій останній зазначає, що визначене ч. 2 ст. 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з передачі товару і виникає нове зобов`язання - грошове. Отже, позивач вважає, що направляючи позивачу вимогу про повернення попередньої оплати, відповідач відмовився від зобов`язань, передбачених Договором поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021. Враховуючи, що відповідач не бажав настання реальних наслідків , а саме не бажав відмовлятися від зобов`язання та не бажав відмовлятися від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021, окремою додатковою підставою для визнання правочину недійсним є ч. 5 ст. 203 ЦК України - правочин відповідача не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

31.10.2023 до суду від позивача надійшла заява (вх.№29711) з додатками у вигляді доказі направлення відповіді на відзив відповідачу.

Відповідь на відзив позивача з додатками (вх.№29157 від 25.10.2023), з урахуванням заяви (вх.№29711 від 31.10.2023), прийнято судом до розгляду із долученням до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.11.2023 ухвалою суду, яку внесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23 листопада 2023 року о(б) 13:00 год.

07.11.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№30333), в яких останній відхиляє наведені позивачем у відповіді на відзив пояснення, міркування та аргументи, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідач, крім іншого, вказує, що лист відповідача № USE-23.2-4353 від 17.05.2023 на адресу позивача з вимогою про повернення попередньої оплати за Договором у сумі 104 350 000,00 грн., сплати пені у сумі 6 300 000,00 грн. та процентів за користування коштами попередньої оплати у сумі 33 375 304,00 грн. не є доказом односторонньої відмови відповідача від Договору в розумінні ч. 3 ст. 615 та ч. 3 ст. 651 ЦК України.

Заперечення на відповідь на відзив (вх.№30333 від 07.11.2023 ) прийняті судом до розгляду із долученням до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 23.11.2023, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. на лікарняному.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків судді Усатого В.О., а саме після повернення судді з лікарняного, ухвалою суду від "29" листопада 2023 призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 18.12.2023 о 14:10 год.

18.12.2023 учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, натомість, суд зазначає, що 18.12.2023 під час роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку у залі судових засідань у судовому засіданні у справі № 5023/10655/11 (922/3915/23) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з представником Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" Сингаївською Оксаною Анатоліївною не вдалося встановити зв`язок з технічних причин суду, що зазначено секретарем судового засідання в протоколі судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, для надання можливості учасникам процесу реалізувати своє процесуальне право на участь в судовому засіданні, ухвалою суду від 18.12.2023 на підставі п.3.ч.2.ст. 202 ГПК України відкладено розгляд справи по суті на "18" січня 2024 р. о 11:50 год.

Судове засідання, призначене на 18.01.2024, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. у відрядженні.

Ухвалою суду від 19.01.2023 призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 13.02.2023 о 14:50 год.

В судовому засіданні 13.02.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 13.02.2023 представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив суд в позові відмовити.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

У пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені принципи знайшли своє відображення у статтях 7, 13 ГПК України, а тому господарські суди зобов`язані реалізовувати їх під час здійснення господарського судочинства.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" (пункт 3 статті 7) також гарантує право кожного на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними.

Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява №38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 "Пономарьов проти України", сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Поряд із цим, відповідно до Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, для надання можливості сторонам висловити свою правову позицію щодо позовних вимог та встановлення істини у даній справі, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого статтею 248 ГПК України, який у даному випадку не є розумним для розгляду даної справи.

При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, та судом під час розгляду справи, були створені належні умови для реалізації сторонами своїх прав, що передбачені ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

26.01.2021 між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як покупцем ) укладено Договір поставки № USE-18.2-11-Д-21 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач зобов`язався виготовити та передати у власність (поставити) відповідачу Виріб згідно з Додатком№1 до Договору, а відповідач зобов`язувався прийняти Виріб від позивача та оплатити за нього грошову суму у порядку та в розмірі, визначених у розділах 4 та 5 Договору.

Пунктом 1.2. сторони погодили, що право власності на Виріб за Договором переходить від постачальника до покупця на дату підписання сторонами видаткової накладної та Акту приймання- передачі Виробу, оформленого згідно із зразком, наведеним у Додатку № 4 до Договору.

Згідно п. 1.4. Договору, тактико-технічні характеристики Виробу зазначені у Додатку №2 до Договору.

Відповідно п.1.6. Договору, постачальник, щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язується надавати Покупцю звіт про фактичні витрати на виготовлення Виробу. Форма звіту погоджується додатково у робочому порядку.

Згідно до п. 2.1 Договору позивач зобов`язаний передати відповідачу Виріб у строк не пізніше ЗО червня 2021 року.

У відповідності до п. 2.2. Договору, поетапний графік виготовлення Виробу зазначений в Додатку №6 до Договору.

Згідно п.2.3. Договору, разом з Виробом постачальник зобов`язується передати покупцю документи згідно з пунктом 7.6 Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що якість Виробу, що поставляється, повинна відповідати технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості, і підтверджуватися сертифікатом якості постачальника. Виріб повинен мати відмітку про перевірку відділом технічного контролю підприємства виробника, відповідати за комплектністю та номерами паспортам/етикеткам на цей Виріб.

У п. 4.1 Договору сторонами погоджено, що ціна Виробу, що поставляється за Договором, на момент укладання Договору, без податку на додану вартість (ПДВ) складає 105 000 000,00 грн. , крім того ПДВ у сумі 21 000 000,00 грн. , разом з ПДВ 126 000 000,00 грн. та зазначена у Специфікації Виробу (Додаток № 1 до Договору).

Згідно п. 4.2. Договору, ціна Виробу, що поставляється за Договором визначена з урахуванням усіх витрат постачальника, пов`язаних з виконанням його обов`язків за Договором та сформована з урахуванням прибутку постачальника на купівлю комплектуючих виробів (напівфабрикатів), робіт (послуг) сторонніх підприємств, установ та організацій у розмірі до 1% (одного відсотка) та прибутку постачальника у розмірі не більше 20% (двадцять відсотків) на інші витрати у складі виробничої собівартості Виробу.

Відповідно п.4.3. Договору, після виготовлення Виробу, не пізніше, ніж за 10 (десять) робочих днів до запланованої дати передачі Виробу, сторони укладають додаткову угоду до цього Договору щодо перегляду ціни Виробу виходячи з фактичних витрат постачальника на виготовлення Виробу, на підставі звітів згідно з п. 1.6. Договору та з урахуванням розміру прибутку згідно з п. 4.2. Договору.

Згідно п. 5.1. Договору, розрахунок за Виріб, що поставляється Постачальником за Договором, здійснюється наступним чином:

5.1.1. Грошові кошти в сумі 80 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% у сумі 13 333 333,33 грн. покупець перераховує прямим банківським платежем в якості авансового платежу за етапом №1 Авансовий платіж відповідно до Додатку №6 до Договору на рахунок постачальника протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з дати набрання Договором чинності на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

5.1.2. Грошові кошти в сумі 10 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% у сумі 1 666 666,66 грн. покупець перераховує прямим банківським платежем на рахунок постачальника протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після завершення технічної інспекції Виробу за етапом №2 Збирання шасі відповідно до Додатку №6 до Договору представниками покупця і підписання сторонами Акту технічної інспекції Виробу за етапом №2 згідно із зразком, наведеним в Додатку № 3 до Договору на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

5.1.3. Грошові кошти в сумі 10 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% у сумі 1 666 666,66 грн. покупець перераховує прямим банківським платежем на рахунок постачальника протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після завершення технічної інспекції Виробу за етапом №3 Збирання башти відповідно до Додатку №6 до Договору представниками покупця та підписання сторонами Акту технічної інспекції Виробу за етапом №3 згідно із зразком, наведеним в Додатку № 3 до Договору, на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

5.1.4. Грошові кошти в сумі 10 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% у сумі 1 666 666,66 грн. покупець перераховує прямим банківським платежем на рахунок постачальника протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після завершення технічної інспекції Виробу за етапом №4 Стикування башти та шасі відповідно до Додатку №6 до Договору представниками покупця і підписання сторонами Акту технічної інспекції Виробу за етапом №4, на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

5.1.5. Грошові кошти в сумі 10 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20% в сумі 1 666 666,66 грн. покупець перераховує прямим банківським платежем на рахунок постачальника протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після завершення технічної інспекції Виробу за етапом №5 Здача виробу на полігоні відповідно до Додатку №6 до Договору представниками покупця і підписання сторонами Акту технічної інспекції Виробу за етапом №5, на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

5.1.6. Остаточний розрахунок за Виріб покупець перераховує прямим банківським платежем на рахунок постачальника після підписання додаткової угоди щодо перегляду ціни Виробу згідно з п. 4.3. Договору, не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів з дати підписання Акту приймання-передачі Виробу згідно зі зразком, наведеним в Додатку до Договору, на підставі рахунку-фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця.

Згідно п.5.2. Договору, у разі порушення постачальником строку етапу виготовлення Виробу за Договором сторони підпишуть додаткову угоду до Договору, в якій переглянуть умови розрахунків за Договором за наступним етапом або наступними етапами.

Відповідно п.5.3. Договору, оплата за Виріб за Договором здійснюється покупцем у національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, банківським переказом покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в Договорі.

Згідно п. 6.1. Договору, про готовність Виробу до технічної інспекції постачальник письмово повідомляє покупця не пізніше 7-ми (семи) календарних днів до початку інспекції, з зазначенням дати її початку.

Відповідно п.6.2. Договору, технічна інспекція Виробу проводиться на підприємстві постачальника за узгодженими сторонами вимогами (тобто за якістю, відповідністю вимогам стандартів, технічним умовам, що діють в Україні, комплектністю, тощо), згідно умов Договору, після чого оформлюється Акт технічної інспекції Виробу за відповідним етапом, зразок якого зазначений у Додатку №3 до Договору.

Пунктом 6.3.Договору сторони погодили, що обсяг Технічної інспекції Виробу погоджується сторонами додатково.

Згідно п. 6.4. Договору Індивідуальний комплект 3ІП входить до складу Виробу.

Відповідно п.6.5. Договору Акт технічної інспекції Виробу за етапами підписується уповноваженими особами від постачальника та покупця у 2-х примірниках (1 примірник для покупця і примірник для постачальника).

Згідно п. 6.6. Договору, покупець, не пізніше 10 днів до спланованої дати проведення технічної інспекції Виробу, письмово повідомляє про персональний склад своїх представників, які братимуть участь в інспекції, із зазначенням прізвищ та відповідних паспортних даних або документів, що замінююсь паспорт. Представники покупця та постачальника повинні мати при собі офіційні документи, що підтверджують їх право на підписання Акту технічної інспекції Виробу.

Відповідно п.6.7. Договору, результати технічної інспекції Виробу не впливають на строк поставки Виробу та не звільняють постачальника від відповідальності щодо своєчасної передачі Виробу згідно з умовами Договору.

Згідно п.6.8. Договору, технічна інспекція Виробу за кожним етапом проводиться представниками покупця та постачальника протягом 2-х - 4-х днів.

Пунктом 7.1. Договору, сторони погодили, що постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про готовність Виробу до приймання-передачі не пізніше, ніж за 15 (п`ятнадцять) робочих днів. Місце приймання-передачі Виробу - підприємство постачальника.

Згідно п. 7.3. Договору, після завершення приймання-передачі Виробу сторони складають та підписують Акт приймання-передачі Виробу за формою, наведеною в Додатку №4 до даного Договору, в 2 примірниках (по одному примірнику для кожної сторони). Датою передачі Виробу покупцю є дата, зазначена в Акті приймання-передачі Виробу. Представники сторін повинні мати при собі документи, що підтверджують право підписання Акту приймання-передачі Виробу.

Відповідно п. 7.5. Договору, належним чином складений і підписаний Акт приймання-передачі Виробу є підтвердженням виконання постачальником зобов`язань за цим Договором щодо передачі Виробу покупцю.

Згідно п. 7.6. Договору, постачальник одночасно з передачею Виробу надає покупцю наступні документи на Виріб:

- сертифікат якості, 1 примірник;

- документи на Виріб (паспорти/етикетки), 1 комплект;

- керівництво з експлуатації, 1 комплект;

- детальну технічну характеристику, яка має містити відомості щодо функціонального призначення Виробу;

- інші необхідні для даного Виробу документи.

Відповідно п.8.1.Договору, постачальник зобов`язаний поставити Виріб у відповідності із вимогами стандартів та технічних умов, які повинні забезпечити його збереження під час перевантаження, схову і транспортування за умови належного поводження з вантажем.

Згідно п.8.2. Договору, пакування має забезпечити збереження Виробу під час транспортування автомобільним транспортом, бути стійким до зміни кліматичних умов, належним чином захищати від вологи/повітря та фізичних ударів.

Відповідно п.11.1. Договору, у випадку порушення строку поставки Виробу/етапу виготовлення Виробу Покупцю, визначеного даним Договором, Постачальник зобов`язується сплатити Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такого прострочення, нараховану на ціпу невчасно поставленого Виробу з урахуванням ПДВ за кожний день прострочення, але не більше 5% від ціни Виробу/етапу виготовлення Виробу.

Згідно п. 11.2 Договору, у випадку порушення строків оплати Виробу, покупець зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, нараховану на суму простроченого покупцем платежу за кожний день прострочення, але не більше 5% від суми простроченого покупцем платежу.

Відповідно п. 11.3. Договору, незалежно від виплати пені сторона, що порушила умови Договору, зобов`язана відшкодувати іншій стороні понесені внаслідок цього збитки, підтверджені відповідними документами. Збитки відшкодовуються в повному розмірі незалежно від сплати пені.

Згідно п. 11.4. Договору, відповідальність сторін, не врегульована Договором, регулюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно п. 12.1. Договору, усі ймовірні суперечки і розбіжності, що виникають внаслідок або у зв`язку з даним Договором, повинні вирішуватися шляхом переговорів, узгоджень і консультацій між сторонами.

Згідно п. 12.2. Договору, у випадку, якщо сторони не дійдуть згоди щодо спірного питання, розбіжності передаються на розгляд до відповідного господарського суду.

Відповідно п. 13.2. Договору, усі зміни та/або доповнення до Договору є чинними, якщо вони виконані в письмовій формі, узгоджені, підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін.

Згідно п. 13.3. Договору, покупець має право відмовитися від закупівлі Виробу за цим Договором.

Відповідно п. 13.4. Договору, у випадку відмови покупця від закупівлі Виробу за цим Договором постачальник мас право реалізувати Виріб третім особам та зобов`язується повернути авансовий платіж покупцеві у повному обсязі.

Згідно п.13.5. Договору, Додатки до Договору є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 13.10. Договору сторони погодили, що в усьому іншому, що не передбачено Договором, сторони керуються чинним законодавством.

Додатком №2 до Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 сторони погодили тактико- технічні характеристики виробу.

Додатком№3 до Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 сторони погодили Акт технічної інспекції Виробу за етапами.

Додатком№4 до Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 сторони погодили Акт приймання-передачі Виробу.

Додатком№5 до Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 сторони погодили порядок пред`явлення і задоволення рекламацій.

Додатком №6 до Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 сторони погодили графік виконання етапів виготовлення виробу, зокрема:

- етап№1 авансовий платіж, термін виконання: протягом 5 робочих днів з дати набрання Договором чинності на підставі рахунку- фактури, виписаного постачальником на ім`я покупця;

- етап№2 збирання шасі, термін виконання : до 20 травня 2021;

- етап№3 збирання башти, термін виконання: до 20 травня 2021;

- етап№4 стикування башти та шасі, термін виконання: до 04 червня 2021;

- етап№5 здача виробу на полігоні, термін виконання: до 17 червня 2021;

- етап №6 здача виробу покупцю , термін виконання: до 30 червня 2021.

На виконання умов Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 відповідачем якості попередньої оплати сплатив позивачу грошові кошти у загальній сумі 104 350 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №332 від 01.02.2021 на суму 40 000 000,00 грн, платіжним дорученням №541 від 09.02.2021 на суму 6 000 000,00 грн, платіжним дорученням №609 від12.02.2021 на суму 12 000 000,00 грн, платіжним дорученням №664 від 17.02.2021 на суму 3 500 000,00 грн, платіжним дорученням №701 від 19.02.2021 на суму 4 500 000,00 грн, платіжним дорученням №783 від 02.03.2021 на суму 2 000 000,00 грн, платіжним дорученням №821від 03.03.2021 на суму 8 000 000,00 грн, платіжним дорученням №1039 від 17.03.2021 на суму 4 000 000,00 грн, платіжним дорученням №2099 від 03.06.2021 на суму 19 350 000,00 грн, платіжним дорученням №2740 від 15.07.2021 на суму 4 000 000,00 грн, платіжним дорученням №2762 від 16.07.2021 на суму 1 000 000,00 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено до позовної заяви лист Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева №002-16/08/566 від 04.02.2021.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог, позивачем долучено до позовної заяви : Договір комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21, укладений між Державним підприємством Завод імені В.О. Малишева (Комітент) та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт (Комісіонер), відповідно до п. 1.1. якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату, від свого імені, але за рахунок Комітента укласти зовнішньоекономічний контракт (надалі - "Контракт") з компанією "THALES LAS FRANCE S.A.S.", Франція, про купівлю (поставку) тепловізійних камер (надалі - "Товар") на умовах імпорту за номенклатурою, у кількості та за цінами згідно з Додатком № 1 до цього Договору; Додаток №1 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21 Специфікацію товару; Додаток №2 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21 Акт технічної інспекції товару; Додаток№3 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21 Акт приймання-передачі товару; Додаток №4 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21 відомості запланованих витрат.

Також, позивачем долучено до позовної заяви : Договір комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21, укладений між Державним підприємством Завод імені В.О. Малишева (Комітент) та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт (Комісіонер), відповідно до п. 1.1. якого комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату, від свого імені, але за рахунок Комітента укласти зовнішньоекономічний контракт (надалі - "Контракт") з компанією ROHDE & SCHWARZ GmbH & Co KG, Німеччина, про купівлю (поставку) радіостанції на умовах імпорту за номенклатурою, у кількості та за цінами згідно з Додатком № 1 до цього Договору; Додаток №1 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21 Специфікацію товару; Додаток №2 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-12-D/К-21 комплектацію товару; Додаток №3 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21 Акт технічної інспекції товару; Додаток №4 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21 Акт приймання-передачі товару; Додаток №5 до Договору комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21 відомості запланованих витрат.

В підтвердження оплат за Договором комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-121-D/К-21 та Договором комісії від 29.10.2021 №USE-54.2-122-D/К-21 позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення №628 від 07.02.2022 на суму 5 310 833,52 грн та платіжне доручення №640 від 07.02.2022 на суму 1 213 025,79 грн.

Крім того, до позовної заяви позивачем долучено :

- лист Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" Вих. №USE-18.2-17347 від 22.12.2021 адресований позивачу зі змісту якого вбачається, що у відповідь на лист ДП Завод імені В.О. Малишева від 22.12.2021 № 002-16/006/6328, відповідач направив два примірники підписаної додаткової угоди № 1 до Договору поставки від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21;

- лист ДП Завод імені В.О. Малишева адресований Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" від 14.01.2022 №002-16/006/78, зі змісті якого вбачається, що позивач у відповідь на лист ДК Укрспецекспорт від 22.12.21р. Вих. №USE-18.2-11-Д-21 направив один примірник підписаної додаткової угоди №1 та два примірника протоколу розбіжностей до Договору поставки від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21;

- лист Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" від 27.01.2022 Вих. №USE-18.4-1025, зі змісту якого вбачається, що відповідач категорично не погоджується з умовами запропонованої Додаткової угоди № 1 з протоколом розбіжностей, вважає їх неприйнятними для укладення у редакції Заводу та повертає обидва примірники протоколу розбіжностей до Додаткової угоди № 1 без їх підписання. При цьому примірник Додаткової угоди № 1, підписний Заводом з проставленням відмітки "З протоколом розбіжностей" підлягає поверненню до Компанії для анулювання.

Крім того, судом встановлено, що 02.03.2023 відповідачем направлено позивачу лист Вих. № USE-23.2-1973, з якого вбачається, що відповідач вважає необхідним припинити зобов`язання, що виникли з Договору поставки від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21, шляхом укладення з Підприємством додаткової угоди до Договору про розірвання Договору та повернення Компанії сплачених нею коштів. Проект підписаної Компанією додаткової угоди до Договору додається до цього листа.

21.04.2023 відповідачем направлено позивачу лист Вих. № USE-23.2-3549, з якого вбачається, що, у зв`язку з невиконанням ДП Завод імені В.О. Малишева своїх зобов`язань щодо передачі за Договором поставки від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21 основного бойового танку БМ "Оплот" в експортній комплектації "Оплот-Т", відсутністю актуальності придбання Виробу відповідач листом від 02.03.2023 Вих. № USE-23.2-1973 повідомив позивача про необхідність припинення зобов`язань за Договором та одночасно направив на адресу позивача відповідний проект Додаткової угоди №1 до Договору, проте станом на дату направлення цього листа, відповідь на вказану пропозицію відповідач від позивача не отримав, а переговори між представниками позивача та відповідача, проведені в робочому порядку з питань, пов`язаних з припиненням Договору виявились безрезультатними. З огляду на зазначене, відповідач повторно звернувся до позивача з проханням невідкладно розглянути та підписати направлений на адресу позивача проект Додаткової угоди№1 до Договору.

27.04.2023 позивачем на адресу відповідача направлено лист від 27.04.2023 №002-16/022/1465, зі змісту якого вбачається, що у відповідь на лист від 21.04.2023 року Вих. № USE-23.2-3549 щодо припинення зобов`язань за Договором від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21 позивач повідомляє, що наразі ДП Завод імені В.О. Малишева опрацьовує питання щодо підписання Додаткової угоди №1 до Договору від 26.01.2021 №USE-18.2-11-Д-21. Після опрацювання даної Додаткової угоди службами ДП Завод імені В.О. Малишева інформація щодо її укладання буде направлена на адресу відповідача.

Відповідач 17.05.2023 направив на адресу позивача лист №USE-23.2-4353 з вимогою про повернення попередньої оплати у сумі 104 350 000,00 грн., сплати пені у розмірі 6 300 000,00 грн. та процентів за користування коштами попередньої оплати у сумі 33 375 304,00 грн. Також, у вказаному листі №USE-23.2-4353 від 17.05.2023 відповідачем визначено строк, упродовж якого позивач (боржник) повинен виконати свій обов`язок з повернення отриманих коштів - сім днів від дня пред`явлення вказаної вимоги.

Вищезазначений лист відповідача №USE-23.2-4353 від 17.05.2023 позивач трактує як правочин у вигляді односторонньої відмови від Договору поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021, вважає, що він суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його права та охоронювані законом інтереси і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом спору в цій справі є вимога Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт про визнання правочину Державної компанії "Укрспецекспорт" щодо односторонньої відмови від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 недійсним.

Щодо правової природи Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021.

Як встановлено судом, згідно з п. 1.1 Договору поставки USE-18.2-11-D- 21 від 26.01.2021 позивач зобов`язався виготовити та передати у власність (поставити) відповідачу Виріб згідно з Додатком№1 до Договору, а відповідач зобов`язувався прийняти Виріб від позивача та оплатити за нього грошову суму у порядку та в розмірі, визначених у розділах 4 та 5 Договору. Згідно до п. 2.1 Договору позивач зобов`язаний передати відповідачу Виріб у строк не пізніше ЗО червня 2021 року. У відповідності до п. 2.2. Договору, поетапний графік виготовлення Виробу зазначений в Додатку №6 до Договору. Згідно п.2.3. Договору, разом з Виробом постачальник зобов`язується передати покупцю документи згідно з пунктом 7.6 Договору. Пунктом 7.1. Договору, сторони погодили, що постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про готовність Виробу до приймання-передачі не пізніше, ніж за 15 (п`ятнадцять) робочих днів. Місце приймання-передачі Виробу - підприємство постачальника. Згідно п. 7.3. Договору, після завершення приймання-передачі Виробу сторони складають та підписують Акт приймання-передачі Виробу за формою, наведеною в Додатку №4 до даного Договору, в 2 примірниках (по одному примірнику для кожної сторони). Датою передачі Виробу покупцю є дата, зазначена в Акті приймання-передачі Виробу. Представники сторін повинні мати при собі документи, що підтверджують право підписання Акту приймання-передачі Виробу. Відповідно п. 7.5. Договору, належним чином складений і підписаний Акт приймання-передачі Виробу є підтвердженням виконання постачальником зобов`язань за цим Договором щодо передачі Виробу покупцю. Згідно п. 7.6. Договору, постачальник одночасно з передачею Виробу надає покупцю наступні документи на Виріб: - сертифікат якості, 1 примірник; - документи на Виріб (паспорти/етикетки), 1 комплект; - керівництво з експлуатації, 1 комплект; - детальну технічну характеристику, яка має містити відомості щодо функціонального призначення Виробу; - інші необхідні для даного Виробу документи. Відповідно п.8.1.Договору, постачальник зобов`язаний поставити Виріб у відповідності із вимогами стандартів та технічних умов, які повинні забезпечити його збереження під час перевантаження, схову і транспортування за умови належного поводження з вантажем. Згідно п.8.2. Договору, пакування має забезпечити збереження Виробу під час транспортування автомобільним транспортом, бути стійким до зміни кліматичних умов, належним чином захищати від вологи/повітря та фізичних ударів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Особливістю предмета поставки є те, що його, як правило, не існує на момент укладенні договору. Наприклад, товариство, що виготовляє певні технічні вироби, може укласти договір на їх поставку. Договір підряду, в свою чергу, також може укладатися на виготовлення певної речі.

Головна відмінність договору підряду від договору купівлі-продажу (поставки) полягає в тому, що предметом першого є робота підрядника та її матеріалізований результат, а предметом другого - майно, що підлягає передачі у власність покупцю.

Відповідно до частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Виходячи з умов договору, укладеного між сторонами в цій справі, предметом якого є обов`язок постачальника виготовити та передати у власність (поставити) відповідачу основний бойовий танк БМ "ОПЛОТ" (Виріб), суд вважає, що такий договір є змішаним та містить ознаки як договору поставки, так і договору підряду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 902/723/22.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 позивач зобов`язаний передати відповідачу Виріб у строк не пізніше ЗО червня 2021 року.

На виконання умов Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 відповідач в якості попередньої оплати за Договором фактично сплатив позивачу грошові кошти у загальній сумі 104 350 000,00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 зроблено висновок про те, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Проте, позивач не передав у власність (не поставив) Виріб відповідачу у встановлений Договором поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021 строк до 30.06.2021 та станом на день постановлення даного рішення позивач так і не передав у власність (не поставив) Виріб відповідачу, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні 13.02.2024.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад.

Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 3, 4 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

В силу приписів частин 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Статтею 598 ЦК України встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615 ЦК України).

Положеннями статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (частина четвертої статті 188 ГК України).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року справі № 910/11397/18.

Зі змісту листа №USE-23.2-4353 від 17.05.2023 Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт вбачається, що відповідач звернувся з вимогою до позивача про повернення попередньої оплати у сумі 104 350 000,00 грн., сплати пені у розмірі 6 300 000,00 грн. та процентів за користування коштами попередньої оплати у сумі 33 375 304,00 грн. Також, у вказаному листі №USE-23.2-4353 від 17.05.2023 відповідачем визначено строк, упродовж якого позивач (боржник) повинен виконати свій обов`язок з повернення отриманих коштів - сім днів від дня пред`явлення вказаної вимоги.

Відповідно до статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем (постачальником) свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця (постачальника) , або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця (постачальника). Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 у справі №3-127гс11 та неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17 від 31.10.2018 у спарві № 910/13318/16, від 26.10.2018 у справі № 910/1775/18 від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Отже, з матеріалів справи слідує, що відповідачем обрано такий варіант поведінки, як повернення суми попередньої оплати, про що свідчить зміст листа відповідача від 17.05.2023 № USE-23.2-4353 з вимогою про повернення попередньої оплати.

Суд вважає, що позивач безпідставно трактує лист відповідача від 17.05.2023 № USE-23.2-4353 з вимогою про повернення попередньої оплати як правочин Державної компанії "Укрспецекспорт" щодо односторонньої відмови від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021.

Верховний Суд неодноразово звертав увага на те, що волевиявлення сторін у господарських правовідносинах, у тому числі щодо односторонньої відмови від договору, має бути вчинено ними в активній однозначній формі, має бути зрозумілим для обох сторін та має бути доведеним до сторін.

Натомість, лист відповідача від 17.05.2023 № USE-23.2-4353 з вимогою про повернення попередньої оплати не містить ні пропозиції про розірвання договору, ні повідомлення про односторонню відмову від Договору.

Судом враховано у даному разі, також, висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11 травня 2023 року у справі № 904/2280/22.

Крім того, суд вважає безпідставними та такими, що трактуються на власну користь, посилання позивача, що останнім порушено строки виготовлення та поставки Виробу за Договором поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 через прострочення відповідачем закупівлі та поставки позивачу тепловізійної камери Catherine-FС та автомобільною тактично радіостанцією VR5000 за Договорами комісії від 29.10.2021 №№: USE-54.2-121-D/R-21 та USЕ-54.2-122-D/К-21, оскільки вищезазначені договори комісії не містять жодного посилання на Договір поставки № USE-18.2-11-Д-21 від 26.01.2021 та укладені вже після фактичного спливу строку виготовлення та поставки Виробу, передбаченого умовами Договору поставки № USE-18.2-11-0-21 від 26.01.2021 ( до 30.06.2021).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

За обставинами цієї справи судом встановлено, що відповідач не вчиняв правочин щодо односторонньої відмови від Договору поставки USE-18.2-11-D-21 від 26.01.2021, а реалізував своє право на повернення попередньої оплати, передбачене ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що такий спосіб захисту, як визнання недійсним правочину, який фактично не був вчинений, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева.

Суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, пункт 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ГПК України рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, ).

Відповідач: Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ) .

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2024.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець