ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р. Справа№ 911/2480/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому проваджені матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023

у справі № 911/2480/22 (суддя - Подоляк Ю.В)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

про стягнення 160 950,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - позивач, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», скаржник) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газойлтехнопайп» (далі - відповідач, ТОВ «Газойлтехнопайп») про стягнення 160 950,91 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 18.09.2020 № щодо виконання робіт передбачених п. 2 Графіку виконання робіт (додаток № 3) у встановлений вказаним Графіком строк.

Короткий зміст оскаржуваних рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог з огляду на те, що позивач звертаючись з даним позовом всупереч положенням законодавства, умовам договору та судовій практиці здійснив нарахування заявленої до стягнення суми пені за прострочення окремого етапу виконання робіт передбаченого п. 2 графіку виконання робіт (додаток № 3) за період з 16.07.2021 по 05.08.2021, до кінцевого строку виконання повного комплексу робіт за договором.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22. Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" пеню в розмірі 160 950,91 грн.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом порушено при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до неврахування судом тих обставин, що сторонами передбачено декілька етапів виконання договору, кожен з яких має чіткий строк виконання, недотримання яких є підставою для застосування штрафних санкцій у вигляді пені.

Також скаржник вважає, що судом неправильно застосовано положення ч. 1 ст. 875 ЦК України, а позивач має право нараховувати та стягувати пеню за окремі роботи, які виконані відповідачем з порушенням передбаченого графіком виконання робіт.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

08.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що нарахування пені за прострочення окремого етапу виконання робіт в межах основного зобов`язання є неправомірним як за умовами договору будівельного підряду так і за умовами договору підряду.

Також відповідач наголошує, що сторонами узгоджено, що датою початку виконання робіт за договором є дата отримання відповідачем відповідного дозволу, однак позивачем всупереч вказаного положення договору такий дозвіл відповідачу не надавався та відповідно перебіг строку виконання робіт за Договором не розпочався, а тому відповідачем не порушено.

Крім того, відповідач вважає, що стверджуючи про те, що договір між сторонами не є договором підряду позивач повністю заперечує обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги, які обґрунтовувались статтями 875, 877 ЦК України, які регулюють правовідносини в частині будівельного підряду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи№911/2480/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як правильно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, між сторонами у справі було укладено договір від 18.09.2020 № (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач - підрядник за завданням позивача - замовника, відповідно до умов цього договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Маяк) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (із змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору склад, обсяги, вартість Робіт та строки визначені Технічними вимогами і якісними характеристиками (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2) та Графіком виконання робіт (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною Договору.

Загальна вартість виконуваних робіт за цим договором становить 13 471 450,33 грн., в тому числі ПДВ 20% - 2 245 241,72 грн. (п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 07.05.2021 № 1 до договору).

Згідно з п. 4.1 договору підрядник зобов`язується виконати Роботи протягом 360 календарних днів з дати отримання від Замовника письмового розпорядження на початок виконання Робіт (надалі - Дозвіл) з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку виконання робіт (Додаток № 3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною.

Датою закінчення виконаних Підрядником Робіт вважається дата їх прийняття Замовником в порядку, передбаченому Розділом 5 цього Договору. Виконання Робіт може бути закінчено Підрядником достроково за умови письмової згоди Замовника (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 10.2 договору у випадку несвоєчасного виконання Робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 3), до Підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості Робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання Робіт.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 390 календарних днів з дати підписання (п. 11.1 договору).

Додатком № 3 до договору погоджено графік виконання робіт, відповідно до якого: 1) розробка та погодження робочої документації - граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів 120; 2) виготовлення основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - 300 днів, 3) пусконалагоджувальні роботи, випробування, оцінка відповідності технічному регламенту та передача до експлуатації - 360 днів.

Звернувшись з даним позовом позивач зазначає, що відповідно до графіку виконання робіт (додаток № 3 до договору) термін виконання робіт з виконання будівельно-монтажних та електромонтажних робіт (п. 2 додатку № 3 до вказаного договору) становить 300 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 15.07.2021, пусконалагоджувальних робіт (п. 3 додатку № 3 до договору) - 360 календарних днів, тобто до 13.09.2021.

У серпні 2021 року відповідачем виконано роботи по договору на суму 7 664 328,93 грн., про що між сторонами підписано: довідку про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року № 4 та акт вартості устаткування від 06.08.2021, завірені копії яких залучені до матеріалів справи. Разом з тим, виходячи з умов договору та графіку виконання робіт (додаток № 3), роботи згідно п. 2 Графіку виконання робіт виконані підрядником із затримкою на 21 календарний день.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання робіт, передбачених п. 2 графіку виконання робіт (додаток № 3) позивач на підставі п. 10.2 договору здійснив нарахування пені в сумі 160 950,91 грн., у зв`язку з чим надіслав на адресу відповідача претензію № 3, в якій вимагав сплатити пеню в розмірі 160 950,91 грн. Факт надіслання зазначеної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.10.2021 № 927, фіскальним чеком «Укрпошта» від 12.10.2021 № 927 та накладною «Укрпошта» від 12.10.2021 № 927. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання робіт, передбачених п. 2 Графіку виконання робіт (додаток № 3) та в добровільному порядку не сплатив на користь позивача нараховану ним пеню, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до суду з даним позовом та просить суд на підставі п. 10.2 договору стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1%, яка за розрахунком позивача за період прострочення з 16.07.2021 по 05.08.2021 з суми вартості робіт по акту в розмірі 7 664 328,93 складає 160 950,91 грн.

У свою чергу відповідач заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що перебіг строку виконання робіт за договором не розпочався та відповідно строк виконання робіт відповідачем не порушено, а відтак у позивача відсутнє право на нарахування пені. Відповідальність відповідача за умовами укладеного між сторонами договору у вигляді сплати штрафних санкцій (пені) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення щодо виконання окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання. Позивачем у позовній заяві зазначено, що кінцевим строком виконання повного комплексу робіт є 13.09.2021, однак всупереч вимог чинного законодавства та судової практики проведено нарахування пені за період з 16.07.2021 до 05.08.2021 за прострочення виконання окремого етапу робіт в межах дії основного зобов`язання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування колегії суддів у відпустці та інші чинники.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

У розумінні статті 875 Цивільного кодексу України основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт. Така правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/22058/17, від 23.07.2019 у справі № 911/2076/18, від 24.01.2020 у справі №910/3362/18, у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 911/2360/18, від 25.02.2020 у справі № 910/3920/18.

З системного аналізу передбачених у договорі зобов`язань підрядника вбачається, що основним зобов`язанням підрядника за договором є виконання передбачених у пункті 1.1 договору будівельних робіт - Послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Маяк), а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору будівельного підряду, - це закінчені будівельні роботи відповідно до такого договору.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 875 ЦК України, враховуючи при цьому, що позовні вимоги позивача обґрунтовувались зокрема положеннями 875, 877 ЦК України.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положення ч. 2, 3 ст. 883 ЦК України унормовано, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення виконання підрядником обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт/поставки обладнання в межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.

Подібна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 911/2076/18, від 29.08.2019 у справі № 911/2454/18, від 12.09.2019 у справі № 911/2360/18, від 24.01.2020 у справі № 910/3362/18, від 25.02.2020 у справі № 910/3920/18, від 31.05.2022 у справі № 910/4235/20.

Аналізуючи наведене та беручи до уваги умови укладеного між сторонами договору, прострочення зобов`язання з виконання будівельних робіт за договором починається із наступного дня після спливу 360 календарних днів з дати отримання від Замовника письмового розпорядження на початок виконання Робіт та лише після спливу вказаного строку у позивача (замовника) виникає право на нарахування штрафних санкцій, передбачених умовами договору, зокрема, право на нарахування пені.

Позивач стверджує, що відповідач повинен був виконати всі передбачені умовами договору роботи протягом 360 календарних днів, тобто до 13.09.2021.

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач звернувшись з даним позовом всупереч наведеним положенням законодавства, умов договору та судовій практиці здійснив нарахування заявленої до стягнення суми пені за прострочення окремого етапу виконання робіт передбаченого п. 2 графіку виконання робіт (додаток № 3) за період з 16.07.2021 по 05.08.2021, тобто до кінцевого строку виконання повного комплексу робіт за договором.

Натомість слід зауважити, що питання щодо своєчасного виконання всіх етапів будівельних робіт - завершення будівництва об`єкта або закінчення будівельних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника підрядником не є предметом спору та предметом дослідження у даній справі.

Аналізуючи викладене в сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність і недоведеність позовних вимог, та відповідно відсутність підстав для їх задоволення.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 08.05.2023 у справі № 911/2480/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

4. Матеріали справи № 911/2480/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім