ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

20 лютого 2024 року Справа № 926/5203/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Петровської В.С., розглянувши справу

за позовом Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"

до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 171377,14 грн

Представники:

від позивача Мадай Н.О.

від відповідача Фуркал С.О.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради про стягнення заборгованості в сумі 175093,13 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради який є правонаступником прав і обов`язків ліквідованого Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, допускав прострочення виконання договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії, по житловим приміщенням у м. Чернівці: за адресою вул. Білоруська, 22 (площею 83,4 кв.м. та 141,8 кв.м.); вул. Небесної Сотні, 28 (площею 123,4 кв.м.); проспект Незалежності, 70 (площею 320,2 кв.м.); проспект Незалежності, 125 (площею 49,0 кв.м.), заборгувавши позивачу, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог 171377,14 грн.

ІI. Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позовна заява такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, як орган місцевого самоврядування належить до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Закупівля послуг з постачання теплової енергії повинна була бути здійсненна шляхом проведення спрощеної процедури закупівлі порядку визначеному законом № 922-VIII. Матеріали справи не підтверджують проведення відповідачем такої закупівлі та укладення договору про закупівлю у порядку, передбаченому Законом № 922-VII. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону. Частиною третьою статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що забороняється укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, оскільки відповідачем не укладено договору про закупівлю у порядку, передбаченому Законом № 922-VIII, положення статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України щодо укладення із позивачем публічного договору про закупівлю послуг з постачання теплової енергії шляхом приєднання відповідача до умов такого договору (акцептування пропозиції) застосовуватися не можуть, а правові наслідки такого договору визначені пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 922-VIII. Основна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, виникла до дати набрання чинності індивідуального договору від 01.11.2021 року № 0702 про надання послуг з постачання теплової енергії (опублікований на веб-сайті підприємства 01.10.2021 року та з урахуванням пунктів 2 та 51 типового договору набрав чинності не раніше 01.11.2021 року), а позивач не надав суду підтвердження направлення цього типового договору відповідачу у порядку, який передбачено статтею 641 ЦК України.

III. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 року позовну заяву передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.12.2023 року о 12:00 год.

18.12.2023 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позов вх. № 5435 (з доказами надсилання на адресу позивача) згідно якого вважає позовні вимоги не обґрунтованими з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 21.12.2023 року суд долучив до матеріалів справи відзив на позов вх. № 5435 та за усним клопотанням представників сторін оголосив перерву до 18.01.2024 року о 12:00 год.

02.01.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив вх. № 15 з доказами надсилання на адресу відповідача.

В судовому засідання 18.01.2024 року представник відповідача подав клопотання про долучення доказів вх. № 247 (з відміткою про вручення копії представнику позивача) в якому просить поновити строк та долучити до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 607/27 від 11.12.2020 року. Суд долучив до матеріалів справи відповідь на відзив вх. № 15, докази подані клопотанням вх. № 247 та оголосив перерву до 25.01.2024 року о 12:30 год.

25.01.2024 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог вх. № 340 (з відміткою про вручення копії відповідачу) в якій зазначає, що відповідно до акту прийому-передачі від 09.12.2020 року МКП "Чернівцітеплокомуненерго" передало Департаменту ЖКГ ЧМР приміщення по Проспекту, 70, м. Чернівці, в зв`язку із цим, позивач здійснив перерахунок по вказаному об`єкту, а саме нарахування скориговане з 10.12.2020 року, сума перерахунку складає 3715,99 грн, відповідно сума заборгованості по об`єкту по Проспекту, 70, м. Чернівці становить 136799,81 грн. На підставі викладеного позивач просить зменшити позовні вимоги на 3715,99 грн та стягнути з відповідача 171377,14 грн.

В судовому засіданні 25.01.2024 року оголошено перерву до 06.02.2024 року о 14:50 год. та відкладено розгляд заяви про зменшення позовних вимог до наступного судового засідання.

06.02.2024 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від позивача надійшло клопотання вх. № 224 (з відміткою про вручення копії відповідачу) в якому просить долучити до матеріалів справи: звіт про фактичне споживання теплової енергії; копію рішення виконкому № 162/2 від 10.03.21 р.; акт-прийому передачі від 18.03.2021 року по об`єкту вул. Небесної Сотні, 28; таблицю об`єктів.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року постановлено: заяву представника позивача про зменшення позовних вимог - прийняти до розгляду (нова ціна позову становить 171377,14 грн); закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.02.2024 року 12:20 год.

В судовому засіданні 20.02.2024 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та звернувся з заявою вх. № 569 про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 157,95 грн.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у своєму відзиві.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Відповідно до положень статуту МКП "Чернівцітеплокомуненерго" створене територіальною громадою міста Чернівці для надання послуг з постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про природні монополії" від 20.04.2000 року № 1682-111 регулюється діяльність суб`єктів природних монополій у таких сферах: транспортування теплової енергії.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про природні монополії" зведений перелік суб`єктів природних монополій ведеться Антимонопольним комітетом України на підставі реєстрів суб`єктів природних монополій у сфері житлово-комунального господарства, що формуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, а в інших сферах, у яких діють суб`єкти природних монополій. національними комісіями регулювання природних монополій у відповідній сфері або органами виконавчої влади, що здійснюють функції такого регулювання до створення зазначених комісій.

Відповідно до інформації зведеного переліку суб`єктів природних монополій, розміщеного на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (http://www.amc.gov.ua), встановлено, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" включено до зведеного переліку суб`єктів природних монополій на території м. Чернівці з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами.

Публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії був розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб- сайті МКП "Чернівцітенлокомуненерго" https://teplo.cv.ua/- 01.10.2021 року.

Позивач надсилав Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради проекти договорів купівлі продажу-теплової енергії на нежитлові приміщення за адресою вул. Небесної Сотні,28 та проспект Незалежності, 70 з проханням підписати примірник договору та повернути на його адресу, що підтверджується копіями листів № 1997 від 09.12.2020 року, № 371 від 29.01.2021 року, однак договори так і не були підписані (а.с. 66-67).

Даний договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).

Згідно з п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. У разі застосування двоставкових тарифів умовно- постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору).

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладання цього договору (п. 38 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (ч. 3 п. 41 договору).

Згідно з п. 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).

12.01.2021 року позивач листом № 76 повідомив Департамент ЖКГ про надсилання прєктів договору купівлі продажу теплової енергії в грудні 2020 року на опалювальний сезон 2020-2021 роки, проте договори не повернулись, отже надсилаються рахунки на оплату за грудень (а.с. 68).

Департамент ЖКГ у відповідь на вказаний лист зазначив, що підстав для оплати рахунків немає, Бюджетними призначеннями на 2021 рік фінансування не передбачено.

Співвласниками будинку № 22 по вулиці Білоруській, будинку № 28 по вулиці Небесної Сотні, будинку 70 та 125 по проспекту Незалежності м. Чернівці, не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому з власниками (квартир та нежитлових приміщень) даного будинку відповідно до норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та між сторонами, а саме МКП "Чернівцітеплокомуненерго" та Департаментом ЖКГ, з 01.11.2021 фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 0702, що є публічним договором приєднання.

Відповідні будинки в які вбудовані зазначені вище приміщення, є багатоквартирними. Подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

На зазначених будинках встановлені прилади комерційної обліку теплової енергії, що підтверджується картками обліку використання теплової енергії в гарячій воді споживача за адресами у м. Чернівці вул. Білоруська, 22, вул. Небесної Сотні, 28, проспект Незалежності, 70, проспект Незалежності, 125 (а.с. 90-98).

Факт надання послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року підтверджується: розпорядженнями міського голови № 379-р від 21.10.2020 року, № 145-р від 05.04.2021 року, № 477-р від 07.10.2021 року, рішеннями Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону № 189/10 від 07.04.2022 року, № 654/34 від 04.11.2022 року та № 226/8 від 11.04.2023 року (а.с. 75-81), довідками служби (збуту) про початок надання послуг та закінчення надання послуг (а.с. 99-110), звітами про фактичне споживання теплової енергії за зазначеними адресами (113-116), актами пломбування приладу комерційного обліку теплової енергії за вищезазначеними адресами (а.с.152-163).

Тарифи на послугу з постачання теплової енергії встановлені рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021р., № 813/24 від 20.10.2021р., № 995/29 від 14.12.2021р., № 79/3 від 15.02.2022 р. № 605/30 від 12.10.2022 р., № 637/22 від 26.09.2023 р, що є у вільному доступі у мережі інтернет.

Нежитлове приміщення за адресою вул. Білоруська, 22. м. Чернівці, (площею 83,4 кв.м. та 141,8 кв.м.) перебувало на балансі Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, що підтверджується листом Департаменту розвитку ЧМР № 02/01-17/30 від 06.01.2021 року (а.с. 20). В подальшому дані приміщення були передані з балансу Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради на баланс, на праві оперативного управління, Комунальному некомерційному підприємству «Міська поліклініка № 1» відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 592/16 від 27.07.2021 року (а.с. 21) та Міському центру соціальних служб відповідно до рішення Виконкому Чернівецької міської ради № 438/3 від 23.06.2021 року (а.с. 22).

Згідно звіту про нарахування та оплату, заборгованість за адресою вул. Білоруська, 22 (а.с. 150) за період січень 2021 року - квітень 2021 року (включно) становить 10337,91 грн).

Нежитлове приміщення за адресою вул. Небесної Сотні, 28, м. Чернівці (площею 123,4 кв.м.) передано на баланс Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 753/28 від 24.12.2019 року (а.с. 23). В подальшому дане приміщення було передане з балансу Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради на баланс Управлінню освіти Чернівецької міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 162/5 від 10.03.2021 року (а.с. 24), що також підтверджується актом приймання передачі № 19 від 18.03.2021 року (а.с. 179).

Згідно звіту про нарахування та оплату, заборгованість за адресою вул. Небесної Сотні, 28 (а.с.149) з грудня 2020 року по 18.03.2021 року становить 14644,92 грн;

Нежитлове приміщення за адресою проспект Незалежності, 70, м. Чернівці (площею 320,2 кв.м.), передано з балансу МКП "Чернівцітеплокомуненерго" на баланс департаменту житлово-комунального господарства, на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 754/28 від 24.12.2019 року, з урахуванням рішення № 2257 від 16.07.2020 року, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів від 09.12.2020 року (а.с. 183-185).

В подальшому дане приміщення було передане з балансу Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради на баланс, на праві оперативного управління Управлінню комунальної власності відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 403/23 від 26.07.2022 року (а.с. 31-32). Управління комунальної власності передало дане приміщення Комунальній установі "Молодіжний центр Чернівців "Резиденція молоді" на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 622/32 від 25.10.2022 року (а.с. 33).

Згідно звіту про нарахування та оплату, заборгованість за адресою вул. проспект Незалежності, 70 (а.с. 187) з 10 грудня 2020 року по квітень 2022 року (включно) (з урахування проведеного позивачем перерахунку )становить 136799,81 грн.

Нежитлове приміщення за адресою проспект Незалежності, 125, м. Чернівці (площею 49,0 кв.м.) передано на баланс Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 93/3 від 09.02.2021 року (а.с. 29). 15.12.2021 року на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень приміщення по Проспекту Незалежності, 125. площею 49,0 кв.м. було продано Труфін І.І.

Згідно звіту про нарахування та оплату, заборгованість за адресою вул. проспект Незалежності, 125 (а.с. 112) з 10.02.2020 року по 14.12.2021 року включно в розмірі 9594,50 грн.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради в стані припинення (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Пунктом 1 рішення Чернівецької міської ради від 15 квітня 2021 року № 177 вирішено внести зміни та доповнення до рішення міської ради VIII скликання від 25 березня 2021 року 132 Про структуру виконавчих органів Чернівецької міської ради, виклавши його в такій редакції, зокрема пункт 2.2.1 - ліквідувати з 01 липня 2021 року Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради. Відповідно до пункту 1.3.1. даного рішення утворено з 15.06.2021 року Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради.

В пункті 1.4 Положення про Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, затвердженого Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 26 серпня 2021 року № 382 вказано що, Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради з дня державної реєстрації юридичної особи є правонаступником прав і обов`язків ліквідованого Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (код 25082708) (а.с. 49).

Враховуючи те, що Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради є правонаступником прав і обов`язків ліквідованого Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, а приміщення за адресами м. Чернівці вул. Білоруська, 22, вул. Небесної Сотні, 28, Проспект Незалежності, 70, Проспект Незалежності, 125 у оспорюваний період знаходились на балансі Департаменту житлово-комунального господарства Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" звернулось з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в загальному розмірі 171377,14 грн.

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг постачання теплової енергії по приміщенням за адресами м. Чернівці вул. Білоруська, 22, за період січень 2021 року-квітень 2021 року (включно) в сумі 10337,91 грн; вул. Небесної Сотні, 28, за період грудень 2020 по 18.03.2021 року (включно) в сумі 14644,92 грн; проспект Незалежності, 70, за період з 10.12.2020 по квітень 2022 року (включно) в сумі 136799,81 грн; проспект Незалежності, 125, за період з 10.02.2020 року по 14.12.2021 року в сумі 9594,50 грн.

Правовідносини між сторонами в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання", Закон України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінська-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст. 633 ЦК України унормовано, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Отже, нарахування проводилися у відповідності до умов діючого договору на підставі затверджених тарифів.

З 01.05.2019 року введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ "Про житлово-комунальні послуги", згідно із статтею 5 якого комунальною послугою є послуга з постачання теплової енергії.

Пунктом 1, ч. ст. 7 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів,

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 12 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ст.13 Закону "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем.

Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 затверджені Правила користування тепловою енергією (надалі - Правила), пунктом 2 яких встановлено, що правила є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Зокрема, в Законі України "Про теплопостачання" та в вказаних Правилах надано визначення поняттю Споживач, а саме споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (Закон); споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правил).

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (п. 4 Правил).

Теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше (п. 29 Правил).

Споживач теплової енергії зобов`язаний: вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40 Правил).

Таким чином, підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії без укладеного договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

Статтею 14 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що незважаючи на те, що Правилами користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу п.п. 1-2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

При цьому, судом враховано правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17, від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17, згідно якого, споживач, який фактично споживає теплову енергію, не вчинивши дій з відключення від послуг теплопостачання відповідно до Правил користування тепловою енергією, не може бути звільнений від оплати вартості спожитої теплової енергії, як особа, що допустила господарське правопорушення у відносинах теплопостачання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 25.03.2019 року у справі № 910/12510/17 викладено правовий висновок, відповідно до якого: "укладення договору з теплопостачання є не правом споживача послуг, а його обов`язком а, сам лише факт не укладення такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період".

Отже, навіть за відсутності договору, втім, при належному підтвердженні факту постачання теплової енергії споживачу, останній не звільняється від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17.

Згідно Закону України "Про теплопостачання" та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, підприємство обліковує постачання теплової енергії засобами комерційного обліку, або розрахунковим способом (пропорційно).

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» № 315 від 22.11.2018 р.

У разі обліку постачання теплової енергії за приладом обліку - інформація отримана підприємством у «звітах за період» (як правило місячний) є підставою для внесення даних до систем автоматизованого розрахунку (програмних комплексів) споживання теплової енергії.

Після чого, програмні комплекси в автоматичному режимі здійснюють нарахування, формують рахунки на оплату для різних категорій споживачів.

Позивачем надано належні докази в підтвердження надання послуг з теплопостачання в приміщення за адресами за адресами м. Чернівці вул. Білоруська, 22, вул. Небесної Сотні, 28, Проспект Незалежності, 70, Проспект Незалежності, 125.

Теплова енергія постачається безперервно (п. 29 Правил). Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених ст.16 цього Закону (ч. 4 ст. 21 Закону "Про житлово-комунальні послуги"). Аналогічні положення містяться у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила № 630).

Згідно з п. 36 Правил теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункти 24, 25 Правил № 630).

Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 5 Закону України "Про природні монополії" визначено, що транспортування теплової енергії відноситься до сфери діяльності суб?єктів природних монополій. Згідно статті 6 цього ж Закону до суміжного ринку відносяться ринки виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії (централізованого опалення).

Виходячи з зазначеного позивач є суб`єктом природної монополії та з урахуванням ст. 25 ГК України не визначає умови реалізації товару на ринку.

Згідно до умов договору та ч. 6 ст. 276 ГК України "Розрахунки за договором енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону".

Пунктом 1 ст. 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення" регламентовано, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значимість, а також на товари, що виробляються суб?єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Тарифи на послугу з постачання теплової енергії встановлені рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради.

Будинки за адресами: м. Чернівці, вул. Білоруська, 22, вул. Небесної Сотні, 28, проспект Незалежності, 70, проспект Незалежності, 125, оснащені інженерною мережею з централізованого опалення. Нежитлові приміщення у житловому будинку мають спільну інженерну мережу з централізованого опалення, у позивача відсутня технічна можливість не здійснювати постачання теплової енергії (надання послуг з постачання теплової енергії) відповідачу.

Відповідач не надав доказів відключення від теплопостачання приміщень за адресами м. Чернівці вул. Білоруська, 22, вул. Небесної Сотні, 28, проспект Незалежності, 70, проспект Незалежності, 125, а тому зобов`язаний відшкодувати вартість спожитої теплової енергії.

Щодо твердження відповідача, що не були проведені закупівлі на постачання теплової енергії відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" суд зазначає наступне.

Законом України "Про публічні закупівлі" передбачено, що Замовники - суб?єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону "Про публічні закупівлі". Учасник процедури закупівлі/спрощеної закупівлі (далі - учасник) - фізична особа, фізична особа - підприємець чи юридична особа - резидент або нерезидент, у тому числі об`єднання учасників, яка подала тендерну пропозицію/пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі. Дані норми вказують, що саме на Замовника покладається обов`язок проводити закупівлі, a не на Учасника (Виконавця послуг).

Статтею 5 Закону України "Про природні монополії" визначено, що транспортування теплової енергії відноситься до сфери діяльності суб?єктів природних монополій, таким чином МКП "Чернівцітеплокомуненерго" є природнім монополістом.

Враховуючи те, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" є природнім монополістом, а річні суми споживання теплової енергії по чотирьох різних об`єктах, не перевищували граничних сум, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", тому Департамент ЖКГ зобов`язаний був укласти договори без застосування процедур закупівель.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо оплати послуг з постачання теплової енергії за адресами м. Чернівці вул. Білоруська, 22, за період січень 2021 року-квітень 2021 року (включно) в сумі 10337,91 грн; вул. Небесної Сотні, 28, за період грудень 2020 по 18.03.2021 року (включно) в сумі 14644,92 грн; проспект Незалежності, 70, за період з 10.12.2020 по квітень 2022 року (включно) в сумі 136799,81 грн; проспект Незалежності, 125, за період з 10.02.2020 року по 14.12.2021 року в сумі 9594,50 грн, позовна вимога про стягнення заборгованості в сумі 171377,14 грн є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ІV. Щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що позивачем за заявлені позовні вимоги потрібно було сплатити судовий збір в сумі 2684 грн, а фактично сплачено 28641,95 грн (підтверджується оригіналом платіжної інструкції № 000-007921 від 27.11.2023 року) та беручі до уваги заяву представника позивача про повернення зайво сплаченого судового збору, суд прийшов висновку про необхідність повернення судового збору в сумі 157,95 грн.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради (58029, м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 176; код 44327100) на користь Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" (58018, м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-а; код 34519280) заборгованість в сумі 171377,14 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

3. Повернути Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" (58018, м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-а; код 34519280) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 157,95 грн на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.02.2024 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець