ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд клопотань учасників справи

12.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/784/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

при секретарі судового засідання Матенчук О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Газтек"

(вул. Маршала Рибалка, 11, м. Київ, 04116)

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"

(вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

(вул. Б. Хмельницького, буд. 26, офіс 505, м. Київ, 01054)

про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів

за участю:

представника позивача: Вук У.І. (адвокат);

представника відповідача: Сенів О.В. (адвокат);

представника третьої особи: Варданяна А.А. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа №909/784/23 (далі дана справа) за позовом (вх.№9924/23 від 22.08.2023) Приватного акціонерного товариства "Газтек" (далі ПАТ "Газтек", позивач) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (далі - АТ "Івано-Франківськгаз", відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (далі - АТ "Чорноморнафтогаз", третя особа), про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів АТ "Івано-Франківськгаз", а саме визнання недійсними:

- рішення, оформленого протоколом позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів АТ "Івано-Франківськгаз" від 08.06.2023;

- рішення, оформленого протоколом про підсумки голосування №1 від 08.06.2023 щодо припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради АТ "Івано-Франківськгаз";

- рішення, оформленого протоколом про підсумки голосування №2 від 08.06.2023 щодо обрання членів Наглядової ради АТ "Івано-Франківськгаз";

- рішення, оформленого протоколом про підсумки голосування №3 від 08.06.2023 щодо затвердження умов цивільно-правових договорів з членами Наглядової ради АТ "Івано-Франківськгаз", встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради АТ "Івано-Франківськгаз";

Провадження у даній справі перебуває на стадії підготовчого засідання.

Хід розгляду справи викладено в попередніх ухвалах суду та протоколах судового засідання.

Процесуальні дії суду. Клопотання/заяви учасників справи щодо зупинення провадження у справі

03.10.2023 на електронну адресу суду від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№11531/23; підписано КЕП), вимогами якого було зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в інших взаємопов`язаних справах (а.с. 230-249 том І).

03.10.2023 суд відклав підготовче засідання до 25.10.2023 (відповідну ухвалу занесено про протоколу судового засідання).

23.10.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло:

- заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№15330/23; підписано КЕП) (а.с. 109-113 том ІІ);

- заява про зміну підстав позову (вх.№12284/23; підписано КЕП), в якій позивач просить суд розглядати в подальшому справу без урахування підстави позову (вказаної в позовній заяві) щодо невідповідності рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) від 26.04.2023 №466 "Щодо особливостей скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерних товариств власниками більше 50 відсотків голосуючих акцій на період дії воєнного стану у 2023 році" (на підставі якого прийняті оскаржувані рішення позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів АТ "Івано-Франківськгаз" від 08.06.2023) Закону України "Про акціонерні товариства" (а.с. 114-118 том І).

24.10.2023 через Електронний суд від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№12331/23), вимогами якого було зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в інших взаємопов`язаних справах (а.с. 120-127 том ІІ).

25.10.2023, 07.12.2023 підготовчі засідання не відбулися у зв`язку з тимчасовою втратою судді працездатності (а.с. 154, 179 том ІІ).

Ухвалою-повідомленням про судове засідання від 21.12.2023 призначено наступне підготовче засідання на 28.12.2023.

27.12.2023 через Електронний суд від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх.№18670/23) (а.с. 210-212 том ІІ).

28.12.2023 у підготовчому засіданні:

- взяли участь представник позивача та третьої особи;

- судом прийнято зміну підстав позову позивачем та відкладено підготовче засідання на 25.01.2024 (відповідні ухвали занесено до протоколу судового засідання).

24.01.2024 через Електронний суд від позивача надійшли додаткові заперечення на клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі (вх.№1348/23) (а.с. 227-238 том ІІ).

До початку судового засідання 25.01.2024 через Електронний суд від позивача до суду надійшло клопотання про звернення до Суду ЄС про винесення попереднього рішення (вх.№681/24), в якому позивач просить звернутися до Суду Європейського Союзу (European Court of Justice (ECJ)) із запитом (преюдиційним клопотанням) про винесення попереднього рішення та зупинити провадження у даній справі до отримання відповідей від Суду Європейського Союзу (а.с. 239-261 том ІІ).

25.01.2024 у підготовчому засіданні:

- взяли участь представники позивача, відповідача та третьої особи;

- представник відповідача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися із поданими представниками сторін клопотаннями;

- судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12.02.2024 (відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання) (а.с. 3-9 том ІІІ).

08.02.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про звернення до суду ЄС про винесення попереднього рішення (вх.№2262/24) (а.с. 22-24 том ІІІ).

12.02.2024 у підготовче засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

І. Щодо клопотань АТ "Чорноморнафтогаз" (третя особа) про зупинення провадження у справі

1.1. У судових засіданнях представник третьої особи уточнив вимоги клопотань про зупинення провадження у справі та просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням лише у одній справі - в адміністративній справі №320/17043/23.

В обґрунтування клопотань третя особа посилається, зокрема, на таке:

- в адміністративній справі №320/17043/23 оспорюється законність (1) рішення НКЦПФР від 26.04.2023 №466 "Щодо особливостей скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерних товариств власниками більше 50 відсотків голосуючих акцій на період дії воєнного стану у 2023 році" та (2) рішення НКЦПФР від 06.03.2023 №236 "Про затвердження Порядку скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів";

- вимоги зазначених рішень НКЦПФР виконувались АТ "Чорноморнафтогаз" під час скликання загальних зборів акціонерів АТ "Івано-Франківськгаз", а у даній справі оскаржуються рішення, прийняті за наслідками цих зборів;

- у зв`язку з тим, що позивач у позовній заяві посилається на відсутність права у АТ "Чорноморнафтогаз" на скликання та проведення загальних зборів акціонерів АТ "Івано-Франківськгаз", то предметом дослідження є обставини як проведення, так і скликання цих зборів, в т.ч. оформлення та направлення повідомлення.

1.2. Представник позивача проти доводів клопотань третьої особи про зупинення провадження у справі заперечила з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Зазначила те, що представником позивача подано заяву про зміну підстав позову (її прийнято судом), в якій ПАТ "Газтек" виключив підставу щодо незаконності рішення НКЦПФР від 26.04.2023 №466 "Щодо особливостей скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерних товариств власниками більше 50 відсотків голосуючих акцій на період дії воєнного стану у 2023 році", а тому дана справа не пов`язана з адміністративною справою №320/17043/23. Крім того, представником третьої особи не надано жодних переконливих тверджень щодо того, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду адміністративної справи №320/17043/23 (а.с. 110 том ІІ).

Представник відповідача клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі підтримала у повному обсязі.

1.3. Перевіривши доводи, наведені у клопотаннях, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

1.4. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 227 цього кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

1.5. Враховуючи обставини обох справ, суд дійшов висновку, що підстави для зупинення провадження у даній справі, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, за клопотаннями третьої особи відсутні.

При цьому суд виходив з того, що:

- третьою особою не доведено існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду адміністративної справи №320/17043/23;

- імперативні приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України передбачають заборону на зупинення провадження у справі, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;

- у випадку задоволення позову або встановлення судом в адміністративній справі №320/17043/23 обставин, які, на думку заявника, виявляться істотними для даної справи, останній в подальшому не буде позбавлений права звернутися до суду з заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Зупинення провадження у справі, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, матиме наслідком затягування судового процесу та призводитиме до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція про захист прав людини) стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

1.6. За таких обставин справи клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі не підлягають задоволенню.

ІІ. Щодо клопотання ПАТ "Газтек" (позивача) про звернення до Суду Європейського Союзу (European Court of Justice (ECJ)) із запитом (преюдиційним клопотанням) про винесення попереднього рішення та зупинення провадження у справі

2.1. У клопотанні позивач просить суд звернутися до Суду Європейського Союзу із запитом про винесення попереднього рішення з питань:

- Чи втручання Держави Україна у мирне володіння майном, а саме арешт акцій (корпоративних прав) АТ "Івано-Франківськгаз" і передача їх в управління АРМА з подальшим визначенням управителем АТ "Чорноморнафтогаз", є позбавленням власності (абзац перший статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини) чи контролем за використанням майна (абзац другий статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини)?

- Чи Директива ЄС 2014/42/EU від 03.04.2014 допускає автоматичне (без додаткового судового рішення) повне блокування (позбавлення власника усіх пов`язаних з ними прав) арештованих активів лише на підставі ухвали слідчого судді (яка за національним законодавством не оскаржується) про передачу арештованих доказів у кримінальному провадженні для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості?

- Яким чином Директива ЄС 2014/42/EU від 03.04.2014 встановлює різницю між заморожуванням та арештом активів (freezing and seizure orders)?

- Яким чином Директива ЄС 2014/42/EU від 03.04.2014 та асguis communautaire регулює проміжне використання арештованих активів (interim use of assets) урядовими установами або третьою стороною до прийняття рішення про їх остаточної конфіскації або повернення власнику?

- Чи слід вважати порушенням Директиви ЄС 2014/42/EU та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, якщо управління арештованими активами здійснюється з порушенням стандартів ISO 5500015 (огляд предмета управління активами, стандартні терміни та визначення), ISO 5500116 (вимоги до інтегрованої ефективної системи менеджменту для управління активами) та ISO 5500217 (керівництво щодо впровадження такої системи), або інших стандартів ISO?

- Чи в контексті Директиви ЄС 2014/42/EU, є тотожними поняття арешту та управління: "Підприємством" (Businesses) та "Акціями чи іншими цінними паперами" (Shares or other securities)?

Крім того, у поданому клопотанні позивач просить суд зупинити провадження у даній справі до отримання відповідей від Суду Європейського Союзу.

2.2. Відповідач та третя особа заперечили щодо поданого позивачем клопотання. Зазначили, що з боку судової влади України до Європейського суду з прав людини за отриманням консультативних висновків з принципових питань, які стосуються тлумачення або застосування прав і свобод, визначених Конвенцією або протоколами до неї може звертатись виключно Верховний суд. Також, заявники звертають увагу, що позивач просить звернутись саме до Суду Європейського Союзу (European Court of Justice (ECJ) із запитом (преюдиційним клопотанням) про винесення попереднього рішення, в той час як ГПК України не містить норм щодо врахування та прийняття до розгляду правових позицій Суду Європейського Союзу (European Court of Justice (ECJ).

2.3. Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

2.4. У силу ст. 128 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Частина 5 статті 13 ГПК України, яка визначає змагальність сторін, встановлює що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Водночас ГПК України не передбачає право учасника судового процесу на звернення до суду з клопотанням про звернення до Суду Європейського Союзу із запитом про винесення попереднього рішення.

Також таке право не надано ГПК України безпосередньо й господарському суду.

2.5. За ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору (ч. 2 ст. 3 ГПК України).

Однак, звертаючись до суду з клопотанням про звернення до Суду Європейського Союзу із запитом про винесення попереднього рішення, позивач не вказав міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які передбачають відповідне право господарського суду.

Угода про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами (далі - Угода) не містить таких положень.

Натомість відповідно до ч. 2 ст. 322 Угоди, якщо у спорі виникає питання щодо тлумачення положення права ЄС, згадане в пункті 1, арбітражна група повинна подавати до Суду Європейського Союзу прохання винести рішення із цього питання. Ухвала Суду Європейського Союзу є обов`язковою для арбітражної групи.

Арбітражна группа створюється на запит Сторони-скаржника, у разі, якщо Сторони не змогли вирішити спір шляхом консультацій, як це передбачено статтею 305 цієї Угоди (ст. 306 Угоди).

При цьому стаття 304 Угоди передбачає, що положення цієї Глави застосовуються до будь-якого спору стосовно тлумачення та застосування положень Розділу IV "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" цієї Угоди, крім випадків, коли прямо не передбачено інше.

2.6. Стаття 11 ГПК України визначає джерела права, що застосовуються судом:

- суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2);

- суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4);

- суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 5).

У клопотанні позивач просить господарський суд звернутися до Суду Європейського Союзу (European Court of Justice), тобто судового органу Європейського Союзу (European Union), однак для господарського суду джерелом права є практика Європейського суду з прав людини (European Court of Human Rights), тобто судового органу Ради Європи (Council of Europe).

2.7. Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі №918/686/21 викладено такий правовий висновок:

"113. Відповідно до п. 3 ст. 19 розд. ІІІ "Положення про інституції" Договору про Європейський Союз Суд ЄС ухвалює згідно із Договорами:

(а) рішення щодо заяв, поданих Державою-членом, інституцією або фізичною чи юридичною особою;

(b) попередні рішення за запитами, поданими судами чи трибуналами Держав-членів, щодо тлумачення права Союзу або дійсності актів, прийнятими інституціями;

(с) рішення в інших випадках, передбачених Договорами.

114. Згідно із ст. 267 Договору про функціонування Європейського Союзу Суд ЄС має юрисдикцію ухвалювати попередні рішення щодо:

(а) тлумачення Договорів;

(b) дійсності та тлумачення актів інституцій, органів, офісів чи агенцій Союзу;

115. У випадку, коли таке питання порушено перед будь-яким судом чи трибуналом Держави-члена, цей суд або трибунал, якщо вважає, що рішення стосовно цього питання є необхідним для надання йому можливості ухвалити рішення, може звернутися із запитом до Суду винести рішення щодо цього питання.

116. У випадку, коли будь-яке таке питання порушено у справі, яка перебуває на розгляді у суді чи трибуналі держави-члена, рішення яких не можна оскаржити за допомогою правових засобів національного законодавства, цей суд або трибунал має порушити таке питання перед Судом.

117. Якщо таке питання порушено у справі, розгляд якої триває в суді або трибуналі держави-члена стосовно особи, яка перебуває під вартою, Суд ЄС діє із мінімальною затримкою.

118. Крім того, в Рекомендаціях для національних судів та трибуналів щодо ініціювання провадження стосовно ухвалення попереднього рішення Суду ЄС (2019/C 380/01) підкреслюється, що такі Рекомендації були розроблені для судів чи трибуналів Держав-членів ЄС. У п. 1 вказаних Рекомендацій зазначається, що механізм звернення із запитом про ухвалення прийняття попереднього рішення, який є фундаментальним для права ЄС, спрямований на забезпечення уніфікованого тлумачення та правозастосування права ЄС в межах ЄС шляхом надання судам та трибуналам Держав-членів засобів для порушення питань, з метою ухвалення попереднього рішення, у Суді ЄС стосовно тлумачення права ЄС або дійсності актів, прийнятих інституціями, органами, офісами чи агенціями Союзу.

119. Суд ЄС має юрисдикцію розглядати преюдиціальні запити від судів держав-членів або третіх держав, якщо це передбачено міжнародними угодами, в яких ЄС або держави-члени є учасниками (ст. 93 Регламенту Суду справедливості). Частина 2 ст. 322 Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом надає можливість арбітражній групі подавати преюдиціальні запити до Суду ЄС, якщо у неї виникає питання щодо тлумачення права ЄС.

120. У рішенні, ухваленому у справі Ceramika Paradyї sp. Z oo v Dyrektor Izby Skarbowej w Јodzi, від 06.03.2007 (справа C-168/06) Суд справедливості відмовив у розгляді преюдиціального запиту від адміністративного суду міста Лодзь (Польща), оскільки запит був поданий стосовно справи, яка була ініційована ще до вступу Польщі у ЄС, а отже, базувалася на праві, яке діяло до набуття членства Польщею. У справі Ceramika Paradyї польський суд звернувся із питанням щодо тлумачення Першої та Шостої Директив про ПДВ. Суд справедливості встановив, що фактичні обставини в основному провадженні стосувались періоду, який передував вступу Польщі до ЄС. Тому Суд дійшов висновку, що він не має юрисдикції ухвалювати попереднє рішення у цій справі.

121. У справі Rechberger (справа С-140/97) австрійський суд мав розглянути вимоги кількох покупців, що придбали комплексні тури в туристичних операторів. У цій справі постало питання тлумачення Директиви про комплексні подорожі, комплексні відпустки та комплексні тури, які Австрія вже мала імплементувати з огляду на Угоду про Європейську економічну зону, підписантом якої була Австрія перед вступом до ЄС. У деяких справах провадження було відкрито перед вступом Австрії до ЄС, тоді як в інших справах провадження було відкрито після дати вступу. Суд ЄС дійшов висновку, що він має юрисдикцію ухвалити рішення щодо імплементації Австрією Директиви стосовно періоду, який слідував після вступу Австрії до ЄС.

122. Отже, з огляду на зазначені вище положення установчих договорів ЄС, зміст Рекомендацій Суду ЄС та беручи до уваги висновки Суду ЄС в наведених справах, вважаємо, що на сьогодні у Верховного Суду немає процесуальної можливості звертатись із запитом про ухвалення попереднього рішення до Суду ЄС".

2.8. На підставі вищенаведеного в сукупності суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звернення до Суду Європейського Союзу із запитом (преюдиційним клопотанням) про винесення попереднього рішення та зупинення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 3, 11, 227 - 229, 232 - 236 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотань АТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (вх.№11531/23 від 03.10.2023 та вх.№12331/23 від 24.10.2023) про зупинення провадження у справі відмовити.

2. У задоволенні клопотання ПАТ "Газтек" (вх.№681/24 від 25.01.2024) про звернення до Суду Європейського Союзу (European Court of Justice (ECJ)) із запитом (преюдиційним клопотанням) про винесення попереднього рішення та зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 12.02.2024 (ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 16.02.2024.

Вебадреса, за якою можна знайти текст ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Т.Е. Валєєва