ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2024 Справа № 908/424/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В., розглянувши заяву вих. №53-98-1347вих.24 від 16.02.2024 (вх. №3950/08-08/24 від 20.02.2024) заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14) про забезпечення позову у справі №908/424/24

заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14 )

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

позивача: Запорізької міської ради (проспект Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОСПЕЦТОРГ (70417, Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Сонячне шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 31970632)

про стягнення 1719317,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради (позивача) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОСПЕЦТОРГ про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в розмірі 1719317,53 грн. від використання земельної ділянки комунальної форми власності, кадастровий номер :04:046:0022, площею 2,1098 га по вул. Зачиняєва у м. Запоріжжі, без укладання договору оренди земельної ділянки за період з 21.05.2020 по 11.03.2022.

Позов заявлено на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 206 Земельного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Разом із позовом прокурором подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача: комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд. 168, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.02.2024 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Статтею 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову прокурор вказує, що відповідач в період часу з 21.05.2020 по 11.03.2022 безпідставно користувався земельною ділянкою комунальної форми власності, кадастровий номер :04:046:0022, площею 2,1098 га по вул. Зачиняєва у м. Запоріжжі, без укладання договору оренди земельної ділянки, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом доходу в розмірі 1719317,53 грн. Дані обставини, на думку прокурора, свідчать про безпідставне ухилення відповідачем протягом тривалого часу від сплати значної суми коштів до місцевого бюджету.

Прокурор вказує, що за відповідачем зареєстровано нерухоме майно: комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд. 168, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Іншого нерухомого майна за відповідачем не зареєстровано.

Прокурор вважає, що можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових котів, є додатковою гарантією того, що рішення суду в разі задоволення позову буде виконане. Прокурор посилається на випадки неможливості виконання судових рішень в аналогічних спорах, у яких заходи забезпечення позову вжиті не були. Єдиним способом забезпечення позову, який буде гарантувати виконання судового рішення разі задоволення позову, прокурор вважає накладення арешту на нерухоме майно.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 136 ГПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Наявність вказаних обставин має бути підтверджена доказами з урахуванням загальних вимог ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають відповідати предмету позову та бути співмірними заявленим позовним вимогам, зокрема ціні позову.

Предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 1719317,53 грн., а прокурор просить накласти арешт на окреме індивідуально визначене майно відповідача, що не відповідає заявленому предмету позову.

Крім того, прокурор не надав доказів на підтвердження вартості майна, на яке він просить накласти арешт, що не дозволяє суду оцінити співмірність обраного прокурором заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам. Прокурор просить накласти арешт на майно відповідача без обмеження його сумою позовних вимог.

Щодо посилання прокурора на висновки Верховного Суду щодо можливості накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів, суд зазначає, що самі лише правові висновки про можливість такого забезпечення позову не звільняють суд від обов`язку встановити наявність правових та фактичних підстав для застосування заходів забезпечення позову в кожному конкретному випадку. Зокрема, суду необхідно оцінити, чи дійсно існує ймовірність утруднення виконання судового рішення разі невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

В даному випадку прокурор не надав доказів на підтвердження існування обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду відповідно до заявленого предмету позову. Зокрема, прокурор не надав доказів відсутності або недостатності у відповідача коштів для стягнення спірної заборгованості в разі задоволення позову, вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження наявного у нього майна, а також інших доказів на підтвердження існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову. З огляду на це, вимога про накладення арешту на майно є передчасною.

Посилання прокурора на випадки відчуження майна відповідачами під час розгляду інших судових справ за позовами прокурора не є достатньо обґрунтованою підставою для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі за відсутності доказів на підтвердження існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову в даній справі.

Посилання прокурора на наявність у відповідача спірної заборгованості не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказана заборгованість на час подання позову є предметом спору та підлягає доведенню позивачем на загальних підставах під час розгляду справи по суті.

Фактично підставою для забезпечення позову, виходячи зі змісту заяви прокурора, є лише припущення прокурора про можливе невиконання рішення суду з боку відповідача, яке не підтверджено жодними доказами.

За таких обставин суд не вбачає достатніх правових підстав для втручання у право власності відповідача шляхом обмеження розпорядження належним йому нерухомим майном, тому визнав заяву про вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованою та залишив її без задоволення.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її підписання. Ухвалу підписано 22.02.2024.

Суддя М.В.Мірошниченко