ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. Справа №921/225/16-г/13

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Плотніцький Б.Д.

Матущак О.І.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Шкарупи Світлани Павлівни за вих. № б/н від 03.01.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/89/24 від 08.01.2024) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 (головуючий-суддя Якімець Г.Г., судді Бойко С.М., Бонк Т.Б.)

у справі № 921/225/16-г/13

за позовом: Фізичної особи-підприємця Шкарупи Світлани Павлівни (надалі ФОП Шкарупа С.П.), с. Байківці, Тернопільської області

до відповідача: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

про визнання права власності на нерухоме майно та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009

за участю учасників справи:

від позивача: Шкарупа С.П., Лисак В.Б.

від відповідача: Гулкевич С.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 року у справі № 921/225/16-г/13 позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав за ФОП Шкарупа С.П. право власності на нерухоме майно - об`єкт торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича (біля будинку 18). Суд вирішив припинити провадження у справі щодо вимоги позивача про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року, укладеного між Тернопільською міською радою та суб`єктом підприємницької діяльності Шкарупа С.П., поновленим на підставі укладеної додаткової угоди від 02.02.2014, яка зареєстрована в «Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі» 05.03.2014 за № 2399.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради задоволено. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 у справі №921/225/16-г/13 скасовано в частині задоволення позову про визнання за ФОП Шкарупа С.П. права власності на нерухоме майно об`єкт торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича (біля будинку 18). В цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 по справі №921/225/16-г/13 залишено без змін. Вказана постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 18.01.2017.

14.11.2023 Фізична особа-підприємець Шкарупа Світлана Павлівна звернулася до Західного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 у справі № 921/225/16-г/13. Дана заява обґрунтована тим, що, на думку заявника, Львівський апеляційний господарський суд помилково врахувавши сфальсифіковані докази, скасував рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 у справі № 921/225/16-г/13.

Заявник зазначає, що 21.12.2016 за заявою ФОП Шкарупи С.П. cлідчим управлінням Головного управління національної поліції у Тернопільській області було відкрито кримінальне провадження №0004195 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 366., ст. 356 КК України. 25.03.2019. У вищевказаному кримінальному провадженні було призначено судову земелньо-технічну експертизу. Оскільки під час експертного дослідження експерт зробив висновок, що видача Сертифіката на об`єкт згідно з Класифікатором свідчить, що об`єкт являється нерухомим майном, то вказане спростовує висновки апеляційного суду, зокрема, те, що позивачем не доведено, що об`єкт торгівельно-побутового призначення на зупинці громадського транспорту є нерухомим майном, які слугували однією з підстав для ухвалення Львівським апеляційним господарським судом постанови від 03.10.2016 у справі № 921/225/16-г/13. Заявник вважає, що така обставина є нововиявленою, відтак, просить суд задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та скасувати вказану вище постанову.

Заявник також стверджує, що про наявність висновку експерта №416/19-22 від 20.12.2019 їй не було відомо, оскільки такий на її адресу не надсилався. Про наявність вказаного висновку ФОП Шкарупа С.П. дізналась випадково 19.10.2023 на прийомі в начальника поліції міста Тернопіль, в подальшому 20.10.2023 звернулась до Слідчого управління Головного управління національної поліції у Тернопільській області з запитом на отримання інформації. Вказаний висновок нею отримано лише 21.10.2023.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.01.2024 справу № 921/225/16-г/13 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Матущак О.І та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2024 відкрито апеляційне провадження за заявою ФОП Шкарупа С.П. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016, розгляд справи №921/225/16-г/13 призначено на 06.02.2024.

31.01.2024 від Тернопільської міської ради на адресу суду надійшов відзив на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду, в якій зокрема, зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі була позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно, відтак, земельно-технічна експертиза не може містити інформацію щодо предмету позову даної справи.

У судовому засіданні ФОП Шкарупа та її адвокат Лисак В.Б. підтримали доводи, викладені в заяві про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вказаної заяви з підстав, викладених у відзиві.

Проаналізувавши обставини справи та надавши оцінку доводам заявника і наданим доказам, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин відповідно до п.1 ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладені в основу постанови у справі №921/102/15-г/7, виходячи з такого.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 320 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Отже, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Таким чином, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який:

- передбачений нормами права і зумовлює виникнення, зміну чи припинення правовідносин;

- має суттєве значення для правильного вирішення конкретної справи. Якщо б нововиявлена обставина була відома господарському суду при винесенні судового рішення, то вона обов`язково вплинула б на висновок суду;

- уже існував у момент звернення заявника до господарського суду та під час розгляду справи господарським судом, але про його існування стало відомо лише після прийняття від повідного судового рішення;

- не був і не міг бути відомим ні особі, яка заявила про це потім, ні господарському суду, який розглядав справу.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

За відсутності принаймні однієї з цих ознак, обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі №19/5009/1481/11, від 03.04.2018 по справі №910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14, ВП Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а).

З матеріалів даної справи вбачається, що предметом судового розгляду у даній справі була позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009.

Як зазначалося вище, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради задоволено. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 у справі №921/225/16-г/13 скасовано в частині задоволення позову про визнання за ФОП Шкарупа С.П. права власності на нерухоме майно об`єкт торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича (біля будинку 18). В цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 по справі №921/225/16-г/13 залишено без змін.

Таким чином, в частині позовних вимог про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 провадждення у справі було припинено у зв`язку із ухваленням рішення щодо такої позовної вимог у іншій справі № 9221/102/15-г/7.

ФОП Шкарупа С.П. в обґрунтування поданої заяви покликається на те, що нововиявленими обставинами є факти, встановлені у висновку експерта №416/19-22 від 20.12.2019, а саме: що «інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області видано Сертифікат відповідності №ТП 000553 на відповідність закінченого будівництвом об`єкта (окремого пускового комплексу) зупинки громадського транспорту «вул. Портасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою вул. Портасевича у м. Тернополі. Згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000:об`єкт (окремий пусковий комплекс) класифіковано за кодом 1230.1 як торгові центри, універмаги, магазини. Відтак, видача вказаного Сертифіката на об`єкт згідно Класифікатора свідчить, що об`єкт являється нерухомим майном».

Як вбачається із висновку експерта від 20.12.2019 № 416/19-22 на вирішення експертизи поставлено питання:

1. Чи знаходиться торговий павільйон «Христя», що по вул. Портасевича (біля будинку №118) в м. Тернопіль на земельній ділянці, яку пересікають «червоні лінії» та накладаються вони на збудований Шкарупою С.П. майновий комплекс .

Отже, об`єктом дослідження була земельна ділянка з кадастровим номером :08:014:0024, тоді як предметом розгляду у даній справі є визнання права власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що земельно-технічна експертиза не містить інформації щодо позовної вимоги, яка була предметом спору у даній справі.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин, зазначених заявником. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі №922/1026/19, від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник фактично просить суд переоцінити докази, подані сторонами у процесі розгляду даної справи, які б підтверджували що збудований ФОП Шкарупою спірний об`єкт слід вважати нерухомим майном, що суперечить нормам частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд зазначає, що висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.12.2019 №416/19-22 на час ухвалення судового рішення не існувало, відтак він не може вважатися нововиявленою обставиною.

Окрім того, висновок експерта за своєю суттю не є безумовним доказом, що встановлює або спростовує певні обставини, а є лише одним із багатьох доказів, на підставі яких суд встановлює або спростовує певні обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, не можуть бути визначені нововиявленими фактами, а переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

З урахуванням вищевикладеного, заява ФОП Шкарупи про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.10.2020 за нововиявленими обставинами у справі №904/1875/19 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на те, що суд залишає заяву без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 269, 275-284, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву скаргу ФОП Шкарупи С.П. залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 у справі № 921/225/16-г/13 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами залишити за заявником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 19.02.2024

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

судді Б.Д. Плотніцький

О.І. Матущак