ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.02.2024м. СумиСправа № 920/1386/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/1386/23

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку Укргазбанк (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Охтирська швейна фабрика (вул. Жовтнева, буд. 4, м. Охтирка, Сумська область, 42700)

про стягнення 150 223 грн 11 коп.

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 150 223 грн 11 коп., в тому числі 1000 грн 00 коп. заборгованості по сплаті комісії депозитарної установи строкова, 75 100 грн 00 коп. заборгованості по сплаті комісії депозитарної установи прострочена, 32 664 грн 75 коп. пені, 32 841 грн 11 коп. інфляційних втрат, 8616 грн 91 коп. 3% річних відповідно до договору від 24.12.2010 № Е-29/10, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 11.12.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1386/23, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Згідно зі ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 920/1386/23 від 11.12.2023 була надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження та отримана останнім 18.12.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

24.12.2010 між сторонами укладений договір про відкриття рахунків у цінних паперах власникам іменних цінних паперів № Е-29/10, за умовами якого відповідач доручає та сплачує, а позивач зобов`язується відкрити рахунки, здійснити зарахування цінних паперів дематеріалізованого випуску на рахунки в цінних паперах акціонерів, зберігати належні власникам цінні папери дематеріалізованого випуску на їх рахунках у цінних паперах до укладення договору про відкриття рахунку із власником акцій, після чого надавати їм послуги щодо зберігання цінних паперів на рахунках власників та обслуговування рахунків цінних паперів акціонерів відповідно до Положення про депозитарну діяльність, чинного законодавства України, укладених із власниками акцій договорів, та на підставі розпоряджень акціонерів (1.1. договору).

Згідно з п. 4.1., 4.2. договору емітент оплачує послуги зберігача згідно з договором та відповідно до додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.

Оплата послуг зберігача здійснюється емітентом протягом 15-ти календарних днів місяця, наступного за місяцем проведення операції на підставі виставленого зберігачем Акту-рахунку прийому-здачі депозитарних послуг, згідно з додатком №2.

Відповідно до п. 4.3. договору зберігач готує та надає емітенту Акт-рахунок прийому-здачі депозитарних послуг (додаток №2) за наслідками виконаних операцій та наданих зберігачем послуг у звітному місяці щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним періодом. Зберігач передає для підписання емітенту 2 (два) примірники Акту-рахунку прийому-здачі депозитарних послуг (додаток №2), які емітент повинен підписати, та передати зберігачу 1 (один) примірник Акту-рахунку прийому-здачі депозитарних послуг (додаток №2) до 10-го числа місяця, наступного за звітним періодом.

За умовами п. 4.4. договору тарифи на депозитарне обслуговування можуть бути змінені та введені в дію зберігачем не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після відправлення зберігачем емітенту письмового повідомлення про їх зміну. У випадку незгоди емітента зі змінами тарифів зберігача, він зобов`язаний не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня отримання письмового повідомлення, направити зберігачу письмово свої пропозиції на узгодження. Тарифи зберігача не повинні перевищувати максимального розміру, що встановлюється Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, та діє протягом невизначеного строку (п. 9.1. договору).

Сторонами погоджено тарифи для емітента за послуги зберігача цінних паперів у додатку №1 до договору. У додатку№ 2 до Протоколу тарифного комітету № 190424/2 від 24.04.2019 затверджені нові тарифи депозитарної установи банку на депозитарні послуги для емітентів.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів позивач щомісячно складав та надсилав відповідачу акти наданих послуг (зберігання цінних паперів на рахунку власника, депозитарний облік ЦП на рахунку в ЦП власника) за договором, що підтверджується відповідними актами наданих послуг, списками згрупованих рекомендованих відправлень та фіскальними чеками. Загальна сума наданих послуг становить 76 100 грн 00 коп. (згідно з розрахунком - за період з січня 2013 року до жовтня 2023 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 76 100 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що факт надання позивачем відповідачу послуг за договором вартістю 76 100 грн 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема актами наданих послуг, які позивач направляв відповідачу, розрахунком заборгованості комісійної винагороди депозитарної установи.

Акти не підписані відповідачем, водночас матеріали справи не містять доказів незгоди відповідача із обсягом та вартістю послуг. Не підписання відповідачем актів за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, відсутності заперечень щодо обсягу та вартості послуг, не спростовує обов`язку відповідача оплати послуги зберігання цінних паперів на рахунку власника згідно з актами у встановлені договором строки.

Відповідач не розрахувався за надані послуги у встановлений договором строк, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідач не подав.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 76 100 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати послуг відповідачу нараховані 3% річних в загальній сумі 8616 грн 91 коп. за період з 18.02.2013 до 01.11.2023 та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 32 841 грн 11 коп. за період з березня 2013 року до жовтня 2023 року, виходячи з суми заборгованості за надані послуги за кожен місяць з урахуванням строків розрахунків, визначених договором.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 8616 грн 91 коп. 3% річних, 32 841 грн 11 коп. інфляційних втрат.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 7.2. договору, у випадку порушення емітентом строків оплати послуг зберігача, емітент, крім основної суми боргу, зобов`язаний сплатити зберігачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з розрахунком позивача, за порушення строків оплати послуг відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 32 664 грн. 75 коп. за період з 14.11.2022 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості за надані послуги за кожен місяць з урахуванням строків розрахунків, визначених договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 925/1386/19, приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього строку, але такий строк, з урахуванням положень статей 251, 252 Цивільного кодексу України має бути визначений. При цьому перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відхилив доводи заявника касаційної скарги про необхідність врахування правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19, оскільки дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19 та уточнив правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України.

З урахуванням положень ст. 251, 252 ЦК України, суд встановив, що п. 7.2. договору не містять ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання", тощо.

Умова, передбачена цим пунктом договору ("за кожен день прострочення"), не є такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що позивач нарахував відповідачу пеню, в тому числі, виходячи з суми заборгованості за період з січня 2013 року до березня 2022 року. З урахуванням викладеного, пеня за несвоєчасну оплату цих послуг за період з 14.11.2022 до 13.11.2023 нарахована поза межами шестимісячного строку від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Зазначене також частково стосується нарахування пені за несвоєчасну оплату послуг за період з квітня 2022 року до березня 2023 року.

З урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, в межах заявленого позивачем періоду нарахування (з 14.11.2022 до 13.11.2023), правомірними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 2845 грн 11 коп., в тому числі: 4 грн 11 коп. за період з 14.11.2022 до 16.11.2022, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за квітень 2022 року; 45 грн 21 коп. за період з 14.11.2022 до 16.12.2022, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за травень 2022 року; 87 грн 67 коп. за період з 14.11.2022 до 16.01.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за червень 2022 року; 130 грн 14 коп. за період з 14.11.2022 до 16.02.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за липень 2022 року; 168 грн 49 коп. за період з 14.11.2022 до 16.03.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за серпень 2022 року; 210 грн 96 коп. за період з 14.11.2022 до 16.04.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. вересень 2022 року; 249 грн 32 коп. за період з 16.11.2022 до 16.05.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за жовтень 2022 року; 250 грн 68 коп. за період з 16.12.2022 до 16.06.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за листопад 2022 року; 249 грн 32 коп. за період з 16.01.2023 до 16.07.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за грудень 2022 року; 246 грн 03 коп. за період з 16.02.2023 до 16.08.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за січень 2023 року; 244 грн 82 коп. за період з 16.03.2023 до 16.09.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за лютий 2023 року; 235 грн 23 коп. за період з 16.04.2023 до 16.10.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за березень 2023 року; 220 грн 88 коп. за період з 16.05.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за квітень 2023 року; 178 грн 41 коп. за період з 16.06.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за травень 2023 року; 137 грн 32 коп. за період з 16.07.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за червень 2023 року; 97 грн 97 коп. за період з 16.08.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за липень 2023 року; 60 грн 71 коп. за період з 16.09.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за серпень 2023 року; 27 грн 84 коп. за період з 16.10.2023 до 13.11.2023, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1000 грн 00 коп. за вересень 2023 року.

Пеня в іншій частині нарахована позивачем поза межами шестимісячного строку від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

За цих обставин, враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2845 грн 11 коп. У задоволенні позову в іншій частині, щодо стягнення з відповідача пені в сумі 29 819 грн 64 коп., суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Розрахунки перевірені судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій на сайті https://ips.ligazakon.net/calculator/ff; результати долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок порушення відповідачем умов договору, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Охтирська швейна фабрика (вул. Жовтнева, буд. 4, м. Охтирка, Сумська область, 42700, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку Укргазбанк (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087, ) 76 100 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги, 2845 грн 11 коп. пені, 8616 грн 91 коп. 3% річних, 32 841 грн 11 коп. інфляційних втрат, 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 16.02.2024.

Суддя Д. В. Вдовенко