ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024м. ДніпроСправа № 904/9587/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Балаян А.Г.;

Новицький Д.О.;

від відповідача: Балакін Є.В.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Євтушок Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро" (м. Дніпро)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (м. Дніпро)

та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортис" (м. Дніпро)

про вилучення майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності та скасування арешту

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро" (далі - відповідач) та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" майно (реєстраційний номер 14), загальною площею 1841,3 кв.м, яке знаходиться (розташоване) за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, і до якого належать: складські приміщення, літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожа літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро" у Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна, р/н 14 від 14.07.2021 за номером 43012285, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Джурук Наталею Володимирівною на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: НРЕ304073, виданого 14.07.2021, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.;

- скасувати арешт, що накладений згідно з постановою про опис та арешт майна боржника номер № 67597628, виданої 23.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, номер запису про обтяження 45200971 від 23.11.2021, на майно (реєстраційний номер 14), загальною площею 1841,3 кв.м, яке знаходиться (розташоване) за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, і до якого належать: складські приміщення, літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожа літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №175/3267/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд", до Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник", третя особа: Територіальна громада селища Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про вилучення майна та скасування державної реєстрації прав задоволено у повному обсязі, а саме: 1) вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд" та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" майно, що знаходиться за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, до складу якого належать: навіс літ. Н площею 374,4 кв. м, навіс літ. О площею 83,8 кв.м, споруди № 9-10, а також автоматики холодильні у кількості 2 шт. вартістю 8 002 грн. кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", повітроохолоджувачі SC18-10208Е у кількості 2 шт. вартістю 40 485 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні камери вартістю 113 591 грн. 14 коп. та знаходиться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт. вартістю 50 879 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", шафа управління холодильною системою вартістю 6 536 грн. 33 коп. та знаходиться у складському приміщенні літ. "А-1"; 2) скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: - 21886709, вчиненого на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером 807; - 21887407 - вчиненого на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером 810; 3) вилучено у Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" майно, що знаходиться за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, до складу якого належать: складські приміщення літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І; 4) скасовано державну реєстрацію права власності Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни у Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна, р/н 14 від 19.05.2020 за номером 36544756, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Ларисою Леонідівною на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 940, виданого 19.05.2020, видавник: Юрченко Л.Л., приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу; 5) вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" ангари Б-1, В-1, Г-І, Д-1, що розташовані на земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0061, яка належить на праві комунальної власності Слобожанській селищній територіальній громаді та перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2", за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110; 6) скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" у Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна, р/н 214 від 24.10.2018 за номером 28520864, вчинену Третяк Тетяною Василівною, державним реєстратором Чумакївської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровська області на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 23.10.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" та ОСОБА_1 ; протокол загальних зборів учасників, серія та номер: 1308/1 від 23.10.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник";

- постановою Центрального апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №175/3267/17 залишено без змін;

- позивач зазначає, що апеляційним господарським судом встановлені, зокрема, такі обставини справи № 175/3267/17:

1) на підставі договору оренди землі від 10.07.2007, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" та Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району та області (найменування якої змінено на Слобожанську селищну раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області), земельна ділянка площею 1,6107 га, кадастровий номер: :02:003:0061, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Ювілейне, вул. Совхозна, 110, - перебуває у користуванні позивача - ТОВ "Дніпро ІК-2006/2";

2) 18.03.2009 Ювілейна селищна рада додатково прийняла рішення № 76, яким надала дозвіл ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" на проектування овочесховищ та обслуговуючих будівель на земельній ділянці, яка надана в оренду згідно з договором оренди землі від 10.07.2007;

3) рішенням № 220 від 21.08.2013 Виконкому Ювілейної селищної ради будівлі овочесховища, збудованого ТОВ "Дніпро ІК-2006/2", присвоєно поштову адресу: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Ювілейне, вул. Совхозна, 110;

4) внаслідок неодноразового відчуження спірного майна, право власності на яке було зареєстровано на підставі судового рішення, яке було в подальшому скасовано, позивач був позбавлений свого права власності на майно;

5) жодним з відповідачів не надано доказів того, що спірні об`єкти нерухомості були побудовані відповідачами або, що вони мали дозвіл на таке будівництво, або придбали майно, яке знаходиться у спірних приміщеннях;

6) у подальшому, 26.10.2021 рішенняму справі № 904/7320/21 суд стягнув з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортис" суму заборгованості; 16.11.2021 у справі № 904/7320/21 суд видав наказ про примусове виконання; 23.11.2021 за наказом суду про примусове виконання від 16.11.2021 № 904/7320/21, постановою про опис та арешт майна боржника (ВП № 67597628) приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною частину майна було описано та накладено арешт;

7) факти щодо реєстрації права власності на частину майна за відповідачем та відкрите виконавче провадження ВП № 67597628, в якому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною описано і накладено арешт на частину майна, підтверджуються змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер 290049850 від 14.12.2021;

8) позивач зазначає, що з вищенаведених фактів, у тому числі, які встановлені чинними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень судовими, рішеннями, вбачається, що, на час звернення позивача до суду з цією позовною заявою, право власності на частину майна, яка вибула з володіння позивача поза його волі, зареєстровано за відповідачем, а всі правочини, що спрямовані на відчуження нежитлових будівель, до яких належить частина майна і обладнання в період з 23.06.2015 (дати ухвалення Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення по справі № 175/142/15-ц) й по цей час, вчинені під час встановленої судовими рішеннями заборони з проведення будь-яких дій щодо відчуження (передачу, переоформлення, передачу в заставу та інше) нежитлових будівель або їх арешту;

- внаслідок неодноразового відчуження частини майна, право власності на яке було зареєстровано на підставі судового рішення, яке було в подальшому скасовано, частина майна вибула з володіння позивача поза його волею, а тому вона підлягає вилученню та поверненню на користь позивача;

- правомірність вимог позивача щодо вилучення частини майна та зняття з нього арешту мають підтвердження в вищенаведених фактах і є встановленими судовими рішеннями, що набрали законної сили, оскільки відповідач, вчинивши правочини щодо заволодіння частиною майна позивача, та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, наклавши арешт з метою подальшої реалізації частини майна, порушили право позивача на створене і придбане ним майно.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. суду № 60839/21 від 16.12.2021), в якій заявник просить суд:

- заборонити до остаточного вирішення справи приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькій Оксані Олександрівні в межах виконавчого провадження ВП № 67597628, за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 №904/7320/21, звертати стягнення на майно (реєстраційний номер 14), загальною площею 1841,3 кв. м, яке знаходиться (розташоване) за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, і до якого належать: складські приміщення, літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожа літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро", а також, будь-яким особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії з державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням (передачу, переоформлення, передачу в заставу та інше) нерухомого майна (реєстраційний номер 14), загальною площею 1841,3 кв. м, яке знаходиться (розташоване) за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, і до якого належать: складські приміщення, літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожа літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на підстави, якими обґрунтовані позовні вимоги та зазначав, що факти, які встановлені в судових рішеннях, що набрали законної сили та внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, в контексті відкритого виконавчого провадження ВП № 67597628, в якому постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною від 23.11.2021 описано і накладено арешт на частину майна з метою його подальшої реалізації, свідчать про те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також підтверджують висновок про те, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача; такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам і в даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та не створює невиправданих обмежень відповідачу і Товариству з обмеженою відповідальністю "Фортис" в їх правах.

Ухвалою суду від 20.12.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Судом було встановлено, що позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2021 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. суду № 62799/21 від 29.12.2021).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2022.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" надійшла апеляційна скарга (вх. суду № 538/22 від 05.01.2022) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про відмову в забезпеченні позову від 20.12.2021.

Супровідним листом від 10.01.2022 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про відмову в забезпеченні позову від 20.12.2021 були направлені до Центрального апеляційного господарського суду.

У підготовче засідання 18.01.2022 з`явилися представники позивача, представники відповідача та третіх осіб-1, 2 у вказане засідання не з`явилися, причини нез`явлення суду не повідомили.

Судом було відзначено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача та третіх осіб-1,2 про день, час та місце підготовчого засідання; також, в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 18.01.2022 підготовче засідання було відкладено на 15.02.2022.

Від відповідача надійшла заява про зупинення провадження (вх. суду № 2487/22 від 18.01.2022) в порядку пункту 5 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, в якій він просить суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 175/3267/17 за наслідками закінчення її перегляду в апеляційному та касаційному порядку, посилаючись на таке:

- набувач спірного майна на прилюдних торгах в особі Токар Ганни Юріївни не припинила право власності на нього, внаслідок того, що ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2021 та Верховного суду від 13.01.2021 у справі № 175/3267/17 зупинено дію та виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 до закінчення їх перегляду в касаційному та апеляційному порядку;

- враховуючи те, що при вирішенні справи № 175/3267/17 підлягають встановленню обставини, що мають значення для вирішення даного спору, зазначені обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у справі № 904/9587/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 законної сили, тому слід дійти висновку про неможливість розгляду зазначеної справи до закінчення перегляду вищевказаного рішення та постанови в апеляційному та касаційному порядку в справі № 175/3267/17.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 6612/22 від 09.02.2022), в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідач вважає передчасним подання даного позову позивачем, оскільки обставини, встановлені в рішенні суду у справі № 175/3267/17, підлягають остаточному їх вирішенню за наслідками перегляду їх в апеляційному порядку при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 та касаційної скарги ОСОБА_3 ;

- позивач застосував такий спосіб захисту права позивача, який не передбачений чинним законодавством, яке регулює питання захисту права власності;

- з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає;

- виконавчі дії, вчинені приватним виконавцем Русецькою Оксаною Олександрівною, вчинені у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2021 у справі № 904/7320/21, яке набрало законної сили.

У підготовче засідання 15.02.2022 з`явилися представники позивача та відповідача, представники третіх осіб-1,2 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

У вказаному судовому засіданні представник позивача повідомив, що відзив на позовну заяву отримав лише 15.02.2022, у зв`язку з чим строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву не закінчився.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 15.05.2022 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів, а саме: по 04.04.2022 включно, підготовче засідання відкладено на 15.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області №2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити напрямок та об`єкти військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судове засідання, призначене на 15.03.2022, не відбулося.

Від Центрального апеляційного господарського суду надійшов запит справи №904/9587/21 (вх. суду № 12006/22 від 26.04.2022), до якого було додано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2022, відповідно до якої витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області справу № 904/9587/21 для розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про відмову в забезпеченні позову від 20.12.2021.

Відповідно до підпункту 17.10 частини 1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Судом було відзначено, що у даному випадку ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2022 витребувано саме матеріали справи № 904/9587/21.

Підпунктом 17.12 частини 1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Враховуючи вказане, ухвалою суду 26.04.2022 провадження у справі було зупинено до закінчення апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про відмову в забезпеченні позову від 20.12.2021 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2022 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 про відмову у забезпеченні позову у справі залишено без змін.

В подальшому матеріали справи були повернуті до Господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 04.07.2022 провадження у справі було поновлено, підготовче засідання було призначено на 19.07.2022.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 22471/22 від 15.07.2022), в якій він просив суд забезпечити проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення судового засідання 19.07.2022 в режимі відеоконференції з використанням системи "EаsyCon".

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 15.07.2022 заяву відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (з використанням системи "EаsyCon") було задоволено судом.

У підготовче засідання 19.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача; представники третіх осіб-1,2 у вказане засідання не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили; про день, час та місце судового засідання вказані особи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи Довідками про доставку електронного листа з ухвалою суду від 04.07.2022 на електронну пошту третьої особи-1 - 04.07.2022 та третьої особи-2 - 04.07.2022. Також усіх учасників справи було додатково повідомлено, шляхом передачі телефонограми, яка була отримана позивачем, відповідачем, третьою особою-1 та третьою особо-2 - 07.07.2022.

У підготовчому засіданні 19.07.2022 представником відповідача було повідомлено, що постановою Верховного Суду по справі № 175/3267/17 рішення Господарського суду Дніпропетровської області та постанову Центрального апеляційного господарського суду по вказаній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Представники позивача підтвердили наявність вказаних обставин.

Судом було відзначено, що ні позивачем ні відповідачем до матеріалів справи не було долучено постанову Верховного Суду по справі № 175/3267/17, що унеможливлює виконання завдання підготовчого провадження, зокрема, розгляд клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки викладені у ньому обставини на даний час змінилися. Представники позивача та відповідача підтвердили доцільність відкладення підготовчого засідання в межах розумного строку.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.07.2022 підготовче засідання було відкладено в межах розумного строку на 11.08.2022.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи (вх. суду № 25140/22 від 04.08.2022), в якому він просить суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №175/3267/17, яка перебуває на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Колісник І.І.), посилаючись на таке:

- як на основну підставу позову у справі, що розглядається, позивач посилається на обставини, що встановлені судом у справі № 175/3267/17;

- при цьому, після подачі позивачем позовної заяви та відкриття провадження у справі, що розглядається, постановою Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 175/3276/17 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 175/3267/17 було скасовано, а справу №175/3267/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

- наразі ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2022 (суддя Колісник І.І.) справу № 175/3267/17 було прийнято до розгляду;

- при цьому, зазначені обставини підлягають встановленню і мають значення для вирішення спору, що розглядається, та не можуть бути самостійно встановлені судом при вирішенні даної справи.

Від позивача надійшли письмові пояснення щодо обставин справи (вх. суду № 26192/22 від 11.08.2022), в яких він наголошує на правомірності позовних вимог позивача.

У підготовче засідання 11.08.2022 з`явилися представники позивача та відповідача; представники третіх осіб-1,2 у вказане засідання не з`явились, причин нез`явлення суду не повідомили; про день, час та місце підготовчого засідання вказані особи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи Довідками про доставку електронного листа з ухвалою суду від 19.07.2022 на електронну пошту третьої особи-1 - 19.07.2022 та третьої особи-2 - 19.07.2022 (а.с. 32-33 у томі 2). Також усіх учасників справи було додатково повідомлено про дату підготовчого засідання шляхом передачі телефонограм та шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 27-31 у томі 2).

У вказаному засіданні були розглянуті клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, які господарський суд вважав за доцільне задовольнити, з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що, як на основну підставу позову у справі, що розглядається, позивач посилається на обставини, які були встановлені судом у справі №175/3267/17. При цьому, станом на момент складання позовної заяви та звернення з нею до суду було винесено рішення по справі № 175/3267/17, яке набрало законної сили, отже такі обставини не підлягали доказуванню під час розгляду справи у відповідності до норм частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України. В той же час, після подачі позивачем позовної заяви та відкриття провадження у справі, що розглядається, постановою Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 175/3276/17 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №175/3267/17 було скасовано, а справу № 175/3267/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Наразі ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2022 (суддя Колісник І.І.) справу № 175/3267/17 було прийнято до розгляду та справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Судом також було враховано, що підстави позову у справі, що розглядається, позивачем не змінювались, а коло учасників справи було визначено з урахуванням підстав позову, викладених у позовній заяві та з урахуванням того, що певне коло обставин справи не підлягало доказуванню у даній справі у відповідності до норм частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, коло учасників справи № 175/3267/17 є іншим, та суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у клопотанні про зупинення провадження у справі, що за існуючих обставин суд позбавлений можливості встановлювати відповідні обставини, які мають значення для вирішення спору, що розглядається, та підлягають встановленню судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.08.2022 провадження у справі було зупинено до набрання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 175/3267/17 законної сили.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №30261/23 від 21.06.2023), в якому він повідомляв про прийняття рішення та постанови по справі №175/3267/17 та про намір їх касаційного оскарження.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх. суду № 62534/23 від 06.12.2023), в якому він просить суд поновити провадження у справі, посилаючись на те, що постановою від 25.10.2023 в справі №175/3267/17 Верховний Суд касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" на постанову Центрального апеляційного Господарського суду від 20.06.2023 в справі № 175/3267/17, залишив без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Зважаючи на те, що обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, були усунуті, суд вважав за необхідне поновити провадження у справі та призначити справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.12.2023 провадження у справі було поновлено; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в межах розумного строку на 19.12.2023.

У підготовче засідання 19.12.2023 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-2, представник третьої особи-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому остання повідомлена про день, час та місце судового засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 07.12.2023 до її Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 07.12.2023 доставлена до Електронного кабінету третьої особи-1 - 07.12.2023 (а.с. 72 у томі 2).

У вказаному засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу для уточнення позовних вимог, з урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи № 175/3267/17. Представники відповідача та третьої особи-2 не заперечували проти заявленого позивачем клопотання.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у підготовчому засіданні 19.12.2023 підтвердили доцільність та необхідність відкладення підготовчого засідання в межах розумного строку.

Враховуючи казане, ухвалою суду від 19.12.2023 підготовче засідання було відкладено в межах розумного строку на 10.01.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові письмові пояснення (вх. суду № 1289/24 від 10.01.2024), в яких він просить суд під час розгляду справи врахувати наступне:

- судовими рішеннями, внесеними в Єдиний державний реєстр судових рішень, та які набрали законної сили, а також змістом письмових доказів, що містяться в матеріалах справи №175/3267/17, встановлені та підтверджуються такі обставини:

1) рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 у справі №175/142/15-ц1 було встановлено, що будівництво майна, здійснено позивачем - ТОВ "Дніпро ІК-2006/2";

2) 17.01.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська ухвалою в справі № 199/356/17-ц, забезпечуючи позовну заяву ОСОБА_4 (директора ТОВ "Дніпро ІК-2006/2") до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко Олександра Віталіївна, про визнання договорів дарування недійсними, на майно, що за договором дарування від 19.05.2015, реєстровий № 717, належить ОСОБА_5 , був накладений арешт. Вказана ухвала до цього часу не скасована, що підтверджено даними Єдиного державного реєстру судових рішень (справа № 199/356/17-ц2);

3) однак, 18.01.2017, незважаючи на арешт накладений Амур-Нижньодніпровським районним суду міста Дніпропетровська ухвалою 17.01.2017 у справі № 199/356/17-ц, за договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Скосарєвою В.В. за реєстровим № 17, ОСОБА_5 відчужила майно ОСОБА_7 (справа №175/3267/17);

- вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-251цс15, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду в постановах від 05.12.2018 у справі № 522/2201/15-ц, від 05.12.2018 у справі № 522/2110/15-ц, від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц) (пункт 38). Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (пункт 39);

- з наведених обставин і фактів, встановлених судовими рішеннями, вбачається, що правові підстави для державної реєстрації права власності на майно виникли тільки 26.09.2017, й тільки у позивача, а правочини, спрямовані на відчуження майна в період з 15.01.2015 і до теперішнього часу, вчинені під час встановленої судовими рішеннями заборони з проведення будь-яких дій щодо відчуження (передачу, переоформлення, передачу в заставу та інше) нежитлових будівель або їх арешту.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №1526/24 від 10.01.2024), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи копії наведених ним у додаткових поясненнях судових рішень.

У підготовче засідання 10.01.2024 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-2, представник третьої особи-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому остання повідомлена про день, час та місце судового засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 19.12.2023 до її Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 19.12.2023 доставлена до Електронного кабінету третьої особи-1 - 21.12.2023 (а.с. 83 у томі 2).

У вказаному засіданні представники позивача, відповідача та третьої особи-2 повідомили, що ними повідомлені суду всі обставини справи, які їм відомі; надані всі докази, на які вони посилаються; матеріали справи не містять нерозглянутих заяв чи клопотань, а також позивачем та відповідачем подані всі заяви по суті справи, передбачені частиною 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим представники позивача, відповідача та третьої особи-2 підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

Також, у вказаному засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про надання йому можливості прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Вказане клопотання було задоволено судом.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 10.01.2024 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 10.01.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №4853/24 від 30.01.2024), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 31.01.2024 заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів була задоволена судом.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду № 6201/24 від 06.02.2024), в якому він просить суд відкласти розгляд справи з метою надання часу для узгодження правової позиції по справі між позивачем та його адвокатом.

У судове засідання 06.02.2024 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-2, представник третьої особи-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому остання повідомлена про день, час та місце судового засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 10.01.2024 до її Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 10.01.2024 доставлена до Електронного кабінету третьої особи-1 - 12.01.2024 (а.с. 135 у томі 2).

Судом була відзначена наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке господарський суд вважав за доцільне задовольнити.

Також, у вказаному засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про надання йому можливості прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 06.02.2024 у судовому засіданні було оголошено перерву до 19.02.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №7536/24 від 14.02.2024), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 14.02.2024 заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів була задоволена судом.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №8318/24 від 19.02.2024), в якій він просить суд при дослідження доказів звернути увагу на перелік доказів, що містяться в матеріалах справи № 175/3267/17, наведений у заяві.

У судове засідання 19.02.2024 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-2, представник третьої особи-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому остання повідомлена про день, час та місце судового засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 06.02.2024 до її Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 06.02.2024 доставлена до Електронного кабінету третьої особи-1 - 08.02.2024 (а.с. 156 у томі 2).

У судовому засідання 19.02.2024 представники позивача просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях позивача.

У судовому засідання 19.02.2024 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засідання 19.02.2024 представник третьої особи-2 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву відповідача.

У зв`язку з необхідністю запиту матеріалів справи № 175/3267/17 у судовому засіданні 19.02.2024 було оголошено перерву до 16:45 цього дня.

З приводу долучення позивачем та відповідачем додаткових доказів із порушенням процесуального строку суд зазначає таке.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

Слід також відзначити, що справа розглянута в межах розумного строку, з урахуванням існування таких обставин: з 24.02.2022 було запроваджено воєнний стан, у зв`язку з чим судове засідання, що було призначено на 15.03.2022 не відбулося; у зв`язку з існуванням вказаних обставин тимчасово розгляд даної справи не здійснювався; також провадження у справі запинялось, вказані обставини у своїй сукупності зумовили збільшення строку розгляду справи; в процесі розгляду справи господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості позивачу реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та формування своєї правової позиції, з урахуванням нових обставин справи, що були встановлені у справі №175/3267/17, вже після відкриття провадження у справі, що розглядається.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Також у судовому засіданні 19.02.2024 судом були оглянуті матеріали справи №175/3267/17 у 13-ти томах.

У судовому засіданні 19.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін.; наявність підстав для скасування запису про державну реєстрацію права власності та наявність підстав для скасування арешту зі спірного майна.

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достовірних доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 911/3034/15 (911/3692/20).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як зазначив позивач у позовній заяві та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалами справи, що розглядається, в провадженні судів перебувала справа № 175/3267/17.

Так, у вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" звернулося з позовом до ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд" про: 1) визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 15.08.2017 №№ 807 та 810; 2) скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Аріанд" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 21886709 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 № 807, а також № 21887407 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 № 810; 3) зобов`язання ТОВ "Аріанд" усунути перешкоду ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, шляхом його повернення за таким переліком: нежитлова будівля літ. А-1 з прибудовами літ. Al-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а4, а5, пандус літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м, основною площею 1613,6 кв.м, ангари літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральня літ. З площею 3,6 кв.м, сторожка літ. М, ґанок літ.м площею 22,1 кв.м, навіс літ. Н площею 374,4 кв.м, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, навіс літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторна літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І; а також автоматики холодильні у кількості 2 шт вартістю 8002 грн кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", повітроохолоджувачі SC18-10208E у кількості 2 шт вартістю 40485 грн кожний та знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні камери вартістю 113591,14 грн та знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт вартістю 50879 грн кожний та знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", шафа управління холодильною системою вартістю 6536,33 грн та знаходиться у складському приміщенні літ."А-1".

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2018, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 касаційну скаргу ТОВ "Аріанд" задоволено частково; 1) рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 й постанову Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019 скасовано; 2) у задоволенні позовних вимог ТОВ "Дніпро ІК-2006/22" до ОСОБА_7 і ТОВ "Аріанд" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 15.08.2017 № 807, № 810 відмовлено; 3) провадження у справі №175/3267/17 в частині позовних вимог ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" до ТОВ "Аріанд" про зобов`язання ТОВ "Аріанд" усунути перешкоди позивачеві у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, шляхом його повернення та скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Аріанд", закрито. При цьому Верховний Суд указав на те, що позовні вимоги про визнання оспорюваних договорів недійсними не є ефективним способом захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2", а тому в цій частині судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. Щодо позовних вимог до ТОВ "Аріанд" про скасування записів про державну реєстрацію права власності та усунення перешкод у користуванні майном шляхом його повернення, то ці вимоги не є нерозривно пов`язаними з іншими вимогами у цій справі, не є похідними від перших, тому за своїм суб`єктним складом такі вимоги повинні розглядатися в порядку господарського судочинства. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.01.2021 справу № 175/3267/17 в частині позовних вимог ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" до ТОВ "Аріанд" про зобов`язання ТОВ "Аріанд" усунути перешкоди ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, шляхом його повернення та скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Аріанд" передано для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 справу прийнято до провадження в частині позовних вимог ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" до ТОВ "Аріанд" про зобов`язання ТОВ "Аріанд" усунути перешкоди ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, шляхом його повернення та скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Аріанд"; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №175/3267/17 вирішено: позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд", до відповідача-3 Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни, до відповідача-4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" про вилучення майна та скасування державної реєстрації прав задовольнити у повному обсязі та, зокрема: 1) вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд" та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" майно, що знаходиться за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, до складу якого належать: навіс літ. Н площею 374,4 кв.м., навіс літ. О площею 83,8 кв.м., споруди № 9-10, а також автоматики холодильні у кількості 2 шт. вартістю 8002 грн. кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", повітроохолоджувачі SC18-10208Е у кількості 2 шт. вартістю 40 485 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні камери вартістю 113591,14 грн. та знаходиться у складському приміщенні літ."А-1", холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт. вартістю 50879 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", шафа управління холодильною системою вартістю 6536,33 грн. та знаходиться у складському приміщенні літ. "А-1"; 2) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: - 21886709 - вчиненого на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2017 року, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером 807; - 21887407 - вчиненого на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером 810; 3) вилучити у Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" майно, що знаходиться за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, до складу якого належать: складські приміщення літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І; 4) скасувати державну реєстрацію права власності Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни у Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна, р/н 14 від 19.05.2020 за номером 36544756, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Ларисою Леонідівною на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 940, виданого 19.05.2020, видавник: Юрченко Л.Л., приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу; 5) вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" ангари Б-1, В-1, Г-І, Д-1, що розташовані на земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0061, яка належить на праві комунальної власності Слобожанській селищній територіальній громаді та перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2", за адресою: 52005 Дніпропетровська область Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110; 6) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" у Державному реєстрі речових прав на об`єкт нерухомого майна, р/н 214 від 24.10.2018 за номером 28520864, вчинену Третяк Тетяною Василівною, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровська області на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 23.10.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" та ОСОБА_1 ; протоколу загальних зборів учасників, серія та номер: 1308/1, від 23.10.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" (а.с.140-160 у томі 1).

Вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №175/3267/17 було залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021, отже станом на 11.11.2021 набрало законної сили.

Як убачається з тексту позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду 16.12.2021 (в момент, коли рішення суду від 13.07.2021 у справі № 175/3267/17 було чинним та факти, встановлені вказаним рішенням, не підлягали доказуванню), саме наявністю встановлених у справі № 175/3267/17 обставин були обґрунтовані позовні вимоги у справі, що розглядається.

Слід також відзначити, що правовими підставами позову позивач зазначає, серед іншого, статті 317, 321, 388, 391 Цивільного кодексу України.

Проте, зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися для вирішення спору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).

Оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) та від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Так, у процесі розгляду справи судом постановою Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 175/3267/17 було скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі № 175/3267/17, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Справа № 175/3267/17 надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 24.05.2022 із супровідним листом Верховного Суду № 25.2-17/175/3267/17/179/2022 від 12.04.2022. Ухвалою суду від 25.05.2022 справу № 175/3267/17 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження .

У подальшому рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі № 175/3267/17 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд", Фізичної особи - підприємця Токар Ганни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське сільськогосподарське товариство "Соняшник" відмовлено повністю.

Постановою Центральний апеляційний господарський суд від 20.06.2023 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі № 175/3267/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.10.2023 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі залишено без змін.

Слід також відзначити, що у грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації.

Як убачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87556361) предметом спору у вказаній справі № 200/13997/17 було таке майно: нерухоме майно - нежитлові будівлі, які знаходяться на земельній ділянці площею 1,6107 га, кадастровий номер: :02:003:0061, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м., основною площею 1613,6 кв.м., ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м., душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м., вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м., сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м., навісу літ. Н площею 374,4 кв.м., побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м., трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м., споруди № 1-10, замощення І.

Проте, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі № 200/13997/17-ц (провадження № 2/175/248/19), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ТОВ Аріанд, ОСОБА_8 про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації відмовлено.

Як убачається з судових рішень по справі № 200/13997/17-ц, позивач просив, серед іншого: 1) встановити факт будівництва ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" нерухомого майна - нежитлових будівель, які знаходяться на земельній ділянці площею 1,6107 га, кадастровий номер: :02:003:0061, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складаються з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м, основною площею 1613,6 кв.м, ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м, сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м, навісу літ. Н площею 374,4 кв.м, побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І; 2) визнати за ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" право власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, та в цілому складаються з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м, основною площею 1613,6 кв.м, ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м, сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м, навісу літ. Н площею 374,4 кв.м, побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І.

У справі № 200/13997/17-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90165337) судами було встановлено наступне:

- ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області з питанням щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого овочесховища, надавши Декларацію про готовність до експлуатацію об`єкта від 26.09.2017;

- однак, право власності на вищевказане нерухоме майно овочесховище в установленому законом порядку, передбаченому чинним законодавством України, позивач не оформив, оскільки було встановлено факт подання ОСОБА_2 Декларації про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована Відділом 21.06.2016 за № ДП 12) та Декларації про готовність до експлуатації об`єкта (зареєстрована Відділом 03.08.2016 за № ДП 15), реєстрація яких в подальшому була скасована Наказом Відділу від 05.05.2017 № 2/СК та Наказом Відділу від 05.05.2017 № 3/СК;

- ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" в свою чергу не звертався до уповноваженого органу саме із необхідним пакетом документів, передбаченим чинним законодавством, для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта нерухомості, а відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області із роз`ясненнями не можуть розцінюватись судом як прийняття рішення компетентним органом чи відмова у його прийнятті;

- надані позивачем докази, зокрема Технічний паспорт на нерухоме майно овочесховище виготовлений станом на 20.04.2017, Звіт про проведення технічного обстеження від 31.07.2017, підтверджують лише факт здійснення ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" самочинного будівництва з дотриманням встановлених будівельних норм. Оскільки ТОВ "Дніпро ІК-2006/2" не зверталося до компетентних органів із питання введення в експлуатацію самочинно побудованої будівлі овочесховища, а суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво, узгоджувати забудови й приймати в експлуатацію об`єкти нерухомості, то відсутні підстави вважати про наявність між сторонами спору про право;

- також, позивачем не надано доказів введення нежитлового приміщення до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права;

- визнання ж права власності на об`єкт самочинного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормативними актами не передбачено.

У касаційному порядку справа № 200/13997/17-ц не переглядалася.

Згідно з частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Також, відповідно до частини 1 статті 11 цього Кодексу суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Слід також відзначити, що відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанови Верховного Суду від 03.08.2021 у справі № 904/2425/20, від 27.07.2021 по справі № 910/6161/20, від 27.07.2021 по справі № 910/4436/19, від 29.06.2021 по справі № 910/11287/16, від 18.06.2021 по справі № 910/16898/19 та ін.).

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Таким чином, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, обставини щодо самовільного будівництва спірного нерухомого майна, що унеможливлює виникнення в особи права власності на таке майно, встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц (провадження № 2/175/248/19), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020, мають преюдиційне значення для справи, що розглядається.

Як під час звернення з позовом до суду, так і в процесі судового провадження у справі, що розглядається, позивач не зазначав та не надав доказів державної реєстрації за ним спірного нерухомого майна; навпаки, визнавав факт відсутності за ним такої державної реєстрації.

За викладених обставин правові підстави для задоволення позову до ТОВ "Авентус Дніпро" в частині вимог про вилучення (витребування) спірного майна відсутні, що, у свою чергу, унеможливлює й задоволення вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Авентус Дніпро" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вимог про скасування арешту, накладеного на спірне майно, як вимог, які є похідними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Тож, набуття усіх правомочностей власника на об`єкт нерухомості виникає лише у особи, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, а факт володіння нею нерухомим майном підтверджується, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю), що не є обов`язковим стосовно рухомого майна, для якого підтвердженням цього факту (володіння) буде фізичне володіння ним.

За частиною 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина друга статті 52 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 387 цього Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 Цивільного кодексу України врегульовано право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Зокрема, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність, насамперед, від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №925/1351/19.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою належним способом захисту є віндикаційний позов (стаття 387 Цивільного кодексу України). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.

При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними (пункти 98-102 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, провадження № 12-140гс19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Такий правовий висновок, зокрема, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс19, пункт 33) та від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 49).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 № 633/408/18.

Правова природа такого способу захисту цивільного права як витребування майна з чужого незаконного володіння - віндикація, полягає у тому, що він застосовується лише в разі визнання договору недійсним чи нікчемності договору, як підстави позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі, тобто не стороні недійсного правочину.

Як було зазначено вище, предметом доказування у справах за такими позовами є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Отже, з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння за правилами як статті 387 так і статті 388 Цивільного кодексу України, може звертатися лише особа, яка є власником майна, чи належним його володільцем.

Як було зазначено вище, обставини щодо самовільного будівництва спірного нерухомого майна встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц (провадження № 2/175/248/19), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020, мають преюдиційне значення для справи, що розглядається.

Як під час звернення з позовом до суду, так і в процесі судового провадження у справі, що розглядається, позивач не зазначав та не надав доказів державної реєстрації за ним спірного нерухомого майна; навпаки, визнавав факт відсутності за ним такої державної реєстрації.

Під час розгляду справи судом позивачем вищенаведених обставин щодо самовільного будівництва спірного нерухомого майна та відсутності державної реєстрації за ним права власності на нерухоме майно не спростовано.

У той же час за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 14.12.2021 спірне нерухоме майно, а саме: складські приміщення літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, зареєстровані 14.07.2021 на праві приватної власності за ТОВ "Авентус Дніпро" на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна (серія та номер: 59312068 від 14.07.2021, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.; номер запису про право власності: 43012285) (а.с. 7178-182 у томі 1).

Обставини щодо особи, яка побудувала спірне майно, на які посилається позивач у своїх письмових поясненнях, не входять в предмет доказування у даній справі (вказані обставини можуть бути предметом доказування у справі про визнання права власності). Отже, вказані доводи позивача розцінюються судом критично.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги про вилучення (витребування) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро" та передання Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" майна (реєстраційний номер 14), загальною площею 1841,3 кв.м, яке знаходиться (розташоване) за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, 110, і до якого належать: складські приміщення, літ. А-1 з прибудовами літ. А1-І, А2-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси АЗ-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожа літ. М, ґанок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І.

Щодо вимог позивача про скасування запису про державну реєстрацію права власності та скасування арешту зі спірного майна суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимоги про витребування майна, у задоволенні якої судом було відмовлено, отже вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

Більше того, з приводу вимоги позивача про скасування запису про державну реєстрацію права власності суд зазначає також наступне.

У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, за змістом наведених положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суд може лише: скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнати недійсними чи скасувати документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; скасувати державну реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав.

Заявлена позивачем вимога про скасування записів про державну реєстрацію права власності Законом не передбачена.

Крім того, не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04.09.2018 у справі №915/127/18 (провадження № 12-184гс18, пункт 5.17), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-386цс18, пункт 74), від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20, пункт 8.1).

Так, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справ № 916/675/15.

Отже, з огляду на характер спірних правовідносин вимога щодо скасування рішення державного реєстратора у контексті спору про право та його захисту не є ефективним способом захисту.

З огляду на положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 3, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05.05.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява №38722/02)).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Дніпро" про вилучення майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності та скасування арешту - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро ІК-2006/2".

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.02.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко