УХВАЛА

м. Київ

15.02.2024Справа № 5011-7/12292-2012
За заявою Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" про видачу дублікату наказу у справі 5011-7/12292-2012 у справі

За позовом Заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі

1) Міністерства оборони України

2) Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд Державного майна України

про стягнення 1618909,33 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп" про стягнення 4 636 533, 80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо внесення орендної плати за користування цілісним майновим комплексом структурного підрозділу філії № 3 Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідно до договору № 140/5-1-01-03 оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства від 01.01.2003 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2012 р. порушено провадження у даній справі, залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд державного майна України та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за участю прокурора, представників сторін та третьої особи, яких зобов`язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2013 р. у справі № 5011-7/12292-2012 у позові відмовлено та присуджено до стягнення з Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь Державного бюджету України 30547, 66 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2013 р. рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2013 р. № 5011-7/12292-2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2013 р. касаційну скаргу Заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задоволено частково та справу № 5011-7/12292-2012 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматичного розподілу справу № 5011-7/12292-2012 передано на розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 р. суддею Пригуновою А.Б. справу № 5011-7/12292-2012 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.10.2013 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2013 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп" (03151, м. Київ, вул. Волинська, 47, ), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення суму боргу на користь Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 1527383,00 грн. та 91526, 33 грн. грн. - пені; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп" (03151, м. Київ, вул. Волинська, 47, ), з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України судовий збір у сумі 32378, 19 грн.

02.12.2013 на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано накази.

14.02.2024 від Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" до суду надійшла заява про видачу дублікату наказу у справі 5011-7/12292-2012.

Суд розглянув заяву стягувача про видачу дублікату наказу та встановив, що наказ був пред`явлений до виконання та згідно постанови про державного виконавця від 24.02.2021 ВП № 56018960 був повернутий стягувачу. Як зазначає заявник оригінал наказу віднайти не вдалось після його повернення державним виконавцем. Тобто наказ був втрачений та повторно до органів виконавчої служби не подавався. Строк пред`явлення наказу від 02.12.2013 № 5011-7/12292-2012, з урахуванням обставин щодо пред`явлення його до виконання до 24.02.2024. Тобто станом на дату звернення стягувача з заявою про видачу дублікату наказу, строк його пред`явлення до виконання не сплинув.

Згідно практики Верховного Суду стягувач не зобов`язаний обгрунтовувати свою заяву та наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі дублікату наказу є обставини втрати цього наказу, про що було зазначено заявником.

Із заявою про видачу дублікату наказу стягувач звернувся до спливу строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Отже, у вирішенні питання про видачу дубліката судового наказу суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим пунктом статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, виконання рішення є обов`язковим елементом права на справедливий суд, та сума заборгованості, яка присуджена судом є підґрунтям для "законного сподівання" позивача на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи.

З огляду на вказане судом встановлено, що оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 02.12.2013 № 5011-7/12292-2012 втрачено, а строк пред`явлення його до виконання не сплинув, то заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ч. 2 ст. 232, ст. ст. 233, 234, 235, п. 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 02.12.2013 № 5011-7/12292-2012 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 02.12.2013 № 5011-7/12292-2012 про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп" (03151, м. Київ, вул. Волинська, 47, ), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення суму боргу на користь Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 1527383 (один мільйон п`ятсот двадцять сім тисяч триста вісімдесят три) грн. 00 коп. та 91526 грн. (дев`яносто одна тисяча п`ятсот двадцять шість) грн. 33 коп. - пені.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко