ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.02.2024 Справа № 914/2836/23

За позовом Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Яворів Львівської області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бакусько Марії Романівни, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про розірвання договору оренди та звільнення нерухомого військового майна

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: Прийма І.С. представник;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Кухта В.З. - представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бакусько Марії Романівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Військової частини НОМЕР_1 про розірвання договору оренди № 57 від 27.01.2023 та звільнення нерухомого військового майна.

Хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду.

06.12.2023 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. У заяві позивач просить стягнути з відповідача 41 498, 00 грн орендної плати.

Протокольною ухвалою суду від 06.12.2023 підготовче засідання відкладено на 20.12.2023.

20.12.2023 від позивача також надійшли доповнення підстав позову. Позивач зазначив, що відповідач прострочив оплату за договором оренди, тому такий підлягає достроковому розірванню.

Ухвалою суду від 08.02.2024 підготовче засідання призначено на 21.02.2024.

21.02.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії угоди від 01.10.2023 про розірвання договору оренди нерухомого військового майна від 27 січня 2023 року № 57, акта повернення з оренди нерухомого військового майна, що належить до державної власності від 01.10.2023; банківських виписок та рахунків.

У судовому засіданні 21.02.2024 представник позивача та третьої особи підтвердили факт розірвання спірного договору та повернення майна відповідачем.

Поряд з цим, позивач підтримала подані клопотання про збільшення позовних вимог та доповнень підстав позову.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог та доповнення підстав позову, суд встановив таке.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

При цьому суд звертає увагу позивача, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Предметом позовних вимог у справі є розірвання договору оренди та звільнення нерухомого військового майна, тобто дві немайнові вимоги.

Позов обґрунтовано необхідністю розірвання договору та звільнення орендованого майна з посиланням на приписи пункту 12.7.11 договору оренди, у якому передбачено, що договір може бути достроково припинений на вимогу орендаря у разі необхідності у використанні орендованого нерухомого майна для потреб Збройних Сил України (формуванні (передислокації) військових частин, закладів, установ Міністерства оборони України, Збройних Сил України на території вiдповiдного гарнізону), згідно рішень (наказів, директив та iншого) Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, та за умови попереднього повідомлення Орендаря за 30 календарних днів; настання особливого періоду в Україні або окремих її місцевостях «Про оборони України» і Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Надавши оцінку поданій позивачем заяві (про стягнення боргу), суд встановив, що така фактично є заявою про зміну предмета і підстав позову, а не заявою про збільшення позовних вимог.

Заявлення нової вимоги та наведення нових підстав, які обґрунтовують її правомірність, є одночасною зміною предмета та підстав позову. Тому фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви позивача про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмета та підстав позову, тобто новим позовом, слід відмовити.

Поряд з цим, підлягають прийняттю доповнення підстав позову, оскільки такі не змінюють первісні вимоги, а лише їх доповнюють.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Із врахуванням наведеного, на даний час відсутній предмет спору, оскільки після відкриття провадження у справі договір № 57 від 27.01.2023 сторони розірвали, майно відповідач повернув, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви про збільшення позовних вимог відмовити.

2. Прийняти доповнення підстав позову.

3. Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Галамай О.З.