ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1467/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК «Арго»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ»
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача:Волков О.Є. адвокат, дов. від 02.09.2023 № 2
відповідача:Мазур Т.В. адвокат, ордер від 29.08.2023 серія АА № 1344769, Костинюк Д.В. адвокат, ордер від 05.09.2023 серія АІ № 1452446
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК «Арго» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» (далі відповідач) про зобов`язання відповідача забезпечити у місячний строк енергопостачання орендованого позивачем, згідно договору оренди від 01.07.2022 № 0107/2022, об`єкта за адресою: Бучанське шосе, 20, смт. Гостомель, Київська обл., про що скласти відповідний акт та невідкладно подати на підпис уповноваженому представнику позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 щодо забезпечення енергопостачанням орендованого позивачем об`єкта по вулиці Бучанське шосе, 20 в смт. Гостомель в Київській області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2023 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 01.08.2023. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 щодо забезпечення енергопостачанням орендованого позивачем об`єкта по вулиці Бучанське шосе, 20 в смт. Гостомель в Київській області.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву від 04.08.2023 (вх. № суду 16717/23 від 04.09.2023), в якому заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що договір, на який посилається позивач у позовній заяві є нікчемним в розумінні цивільного законодавства, а відтак недійсним з моменту його вчинення, а тому не створив юридичних наслідків, які породили права, за захистом яких позивач звернувся до суду, що є підставою для відмови в позові. Відповідач зазначає, що сторонами не визначено предмет договору, договір не містить інформації щодо кадастрового номеру земельної ділянки, крім того діюче законодавство не передбачає можливості передачі в оренду частини земельної ділянки, а предметом оренди може бути лише вся земельна ділянка. З тексту наданого позивачем договору слідує, що предметом оренди є земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: Київська обл., смт Гостомель, Бучанське шосе, яка належить орендодавцю відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯА № 412057 від 13.07.2005 зі змінами. В той же час, відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:095:0001 площею 2,5 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав. Також відповідач посилаючись на положення ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:095:0001 в державному реєстрі не зареєстроване. Крім того, відповідач зазначає, що постачання електричної енергії не віднесено до видів його діяльності та він немає ліцензії на постачання електричної енергії, а договір, на який позивач посилається, як на підставу своїх вимог, не є договором енергопостачання. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд поновити строк на подання відзиву, з мотивів того, що він не отримував копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у даній справі та був позбавлений подати відзив у встановлений судом строк.

Також відповідач подав до суду клопотання (вх. № суду 16850/23 від 05.09.2023) про витребування у позивача оригіналу договору оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022, акту прийому-передачі до договору та інших документів, доданих до позовної заяви.

В судовому засіданні, призначеному на 05.09.2023, дослідивши клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву від 04.08.2023 (вх. № суду 16717/23 від 04.09.2023) про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд постановив протокольну ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання від 05.09.2023, якою задовольнив подане клопотання відповідача та поновив йому строк для подання відзиву на позовну заяву, прийняв до розгляду поданий ним відзив.

У встановлений судом строк позивач подав до суду відповідь на відзив від 02.10.2023 № 2/10-1, в якій наводить власні спростування на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема, позивач зазначає, що не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Так позивач зазначає, що він на виконання умов договору неодноразово здійснював на користь відповідача оплату за оренду земельної ділянки. Позивач стверджує, що з п. 1.2 договору вбачається, що об`єктом оренди є насамперед ділянка як виробнича площадка 0,15 га, тобто функціональне призначення земельної ділянки як виробничої площадки за договором оренди під розміщення виробничих приміщень. Як вбачається з умов договору, сторони фактично відмовилися від реєстрації права оренди в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Укладений між сторонами договір не є договором земельної ділянки в розумінні вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України, а тому оренда ділянки як виробничої площадки не підлягала реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Позивач подав до суду заяву від 09.10.2023 № 2/10-3 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої п. 3 позовної заяви просить врахувати в наступній редакції: «Стягнути з відповідача суму судового збору, сплачено за подання цього позову, а також витрат на професійну правничу допомогу».

В судовому засіданні, призначеному на 10.10.2023, позивач надав суду для огляду оригінали договору оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 та акта прийому-передачі до договору від 01.07.2022, а також для долучення до матеріалів справи надав нотаріально завірені копії зазначених документів.

В судовому засіданні, призначеному на 10.10.2023, дослідивши клопотання відповідача (вх. № суду 16850/23 від 05.09.2023) про витребування у позивача оригіналу договору оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022, акту прийому-передачі до договору та інших документів, доданих до позовної заяви, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в його задоволенні з огляду на надання позивачем для огляду оригіналів договору оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 та акта прийому-передачі до договору від 01.07.2022, а в частині вимог щодо витребування оригіналів документів доданих до позовної заяви, суд не вважає доцільним витребовувати їх, крім вже наданих договору та акта.

У встановлений судом строк через систему «Електронний суд» відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив від 31.10.2023 (вх. № суду 4020/23 від 31.10.2023), в яких наводить власні спростування на доводи позивача викладені у відповіді на відзив.

Позивач подав до суду заяву від 05.11.2023 № 1/11-3 про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд зобов`язати відповідача забезпечити у місячний строк енергопостачання орендованого позивачем згідно договору оренди від 01.07.2022 № 0107/2022 об`єкту по вулиці Бучанське Шосе, 20 в смт Гостомель Київської області шляхом підготовки проекту договору про відшкодування орендарем на користь орендодавця фактичних витрат по енергоспоживанню, а також відповідного акту (про підключення об`єкту оренди), які невідкладно подати (надіслати) на підпис до позивача.

Через систему «Електронний суд» відповідач подав суду заперечення від 27.11.2023 (вх. № суду 4876/23 від 27.11.2023) на заяву позивача про зміну предмету позову, в яких відповідач просить суд відмовити в прийнятті заяви позивача від 05.11.2023 № 1/11-3 про зміну предмету позову, з мотивів того, що заява про зміну предмета позову по своїй суті є заявою про зміну як предмету так і підстав позову, тобто фактично є новим позовом, а одночасна зміна і предмету і підстав позову чинним законодавством не передбачена.

Позивач подав суду клопотання від 28.11.2023 про приєднання доказів до справи.

В судовому засіданні, призначеному на 28.11.2023, дослідивши заяву позивача від 05.11.2023 № 1/11-3 про зміну предмету позову, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в її задоволенні та прийнятті до розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20, від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20, від 05.07.2022 у справі № 923/1205/20.

Дослідивши подану позивачем заяву про зміну предмета позову, суд вбачає, що позивачем змінено не лише предмет позовних вимог, а і його підстави на обґрунтування позовних вимог.

Отже, позивачем у заяві від 05.11.2023 № 1/11-3 про зміну предмету позову фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 46 ГПК України, та не допускається.

З огляду на викладене, суд відмовив в прийняті заяви позивача від 05.11.2023 № 1/11-3 про зміну предмету позову до розгляду, а розгляд справи продовжив здійснювати за первісними позовними вимогами.

Прокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 28.11.2023 , яка відображена в протоколі судового засідання від 28.11.2023, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2024 об 14:30.

Через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання від 15.01.2024 (вх. № суду 445/24 від 15.01.2024) про стягнення судових витрат.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача проти позовних вимог заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.09.2023 № 345086484, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:095:0001, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Бучанське шосе, земельна ділянка 20, цільове призначення земельної ділянки: під розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Право власності зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 31044684, виданий 16.12.2014.

Між сторонами у справі було укладено договір оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач - орендодавець передає, а позивач орендар приймає у строкове платне користування об`єкт оренди (майно) згідно п. 1.2 договору з метою розміщення виробничих приміщень (п. 1.1 договору).

Об`єктом оренди є земельна ділянка (як виробнича площадка) площею 0,15 га (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору об`єкт оренди, що надається орендарю в платне користування за цим договором, розташований за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, Бучанське шосе, 20.

Відповідно до п. 1.4 договору орендодавець є власником зазначеного в п. 1.2, п. 1.3 майна на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія ЯА № 412057 від 13 липня 2005 р. із змінами, внесеними від 16 грудня 2014 р. серія СТА 610487.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що орендодавець гарантує, що об`єкт оренди не знаходиться в оренді у іншого суб`єкта господарювання (незалежно від форми власності), надається без будь-яких податкових, фінансових або інших обтяжень та цілком придатний для безперешкодного його використання орендарем для цілей, передбачених п. 1.1.

У відповідності до п. 1.6 договору згідно даного Договору до орендаря тимчасово переходить право володіння та право користування об`єктом оренди. Орендар не отримує права власності на об`єкт оренди.

Пунктом 1.7 договору визначено, що орендодавець у місячний термін з дати підписання договору, але не пізніше, зобов`язується забезпечити енергопостачання орендаря (об`єкту оренди), що підтверджується відповідним актом.

Згідно з п. 2.1, 2.3 договору датою початку використання об`єкту оренди орендарем є дата підписання сторонами Акту прийому-передачі об`єкту оренди (з врахуванням вимог п. 3.9 договору). Передача майна здійснюється з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата здійснюється за кожен місяць користування майна не пізніше 14 числа даного місяця шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця на підставі його рахунку. Щомісячний розмір орендної плати з квітня по вересень становить 21000 (двадцять одна тисяча) грн., з жовтня по березень - 10000 (десять тисяч) грн.

Облік спожитої електроенергії здійснюється згідно лічильника, встановленим орендодавцем чи за його дорученням іншою організацією та опечатаним в тому числі орендарем. Підтвердженням встановлення лічильника та початку енергопостачання орендаря є окремий Акт наданих послуг. Розмір оплати за спожиту електроенергію здійснюється за комерційним курсом, який діє для Орендодавця згідно договором енергопостачальною компанією, а також додатково 10 % від загальної вартості спожитої орендарем енергії за місяць (п. 3.8 договору).

Пунктом 3.9 договору передбачено, що у разі невиконання орендодавцем вимог п. 1.7 цього договору, термін оренди майна за згоди орендаря автоматично (без укладання будь-яких угод) продовжується на строк рівнозначний такому невиконанню зобов`язання, або є підставою для одностороннього розірвання орендарем договору із відшкодуванням Орендодавцем витрат, передбачених п. 4.2.4 цього договору.

Пунктом 4.1.4 договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний забезпечити енергопостачання орендаря. У разі незабезпечення у строки передбачені п. 1.7 договору, орендодавець щомісячно (до п`ятого числа наступного місяця) сплачує в повному обсязі або орендарем утримується в рахунок орендної плати компенсаційна виплата у розмірі вартості альтернативного енергопостачання (електрогенератор, акумулятори, паливо, вартість праці, послуги тощо).

Згідно з п. 6.1 договору строк оренди та строк дії даного договору становить 18 (вісімнадцять) місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі 01 липня 2022р. по 31 грудня 2023р.

На виконання умов договору відповідач орендодавець передав, а позивач орендар прийняв в оренду земельну ділянку, що є предметом оренди і знаходиться за адресою: Україна, 08290, Київська обл., смт Гостомель, вул. Бучанське шосе, 20, земельна ділянка передається орендодавцю в стані, належному до експлуатації, про що свідчить акт прийому-передачі від 01.07.2022, який залучено до матеріалів справи.

На виконання умов договору позивач сплачував на користь відповідача орендну плату згідно наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій: від 28.07.2022 № 2671 на суму 17884 грн., від 29.07.2022 № 2672 на суму 8942 грн., від 30.08.2022 № 2675 на суму 21000 грн., від 19.09.2022 № 2676 на суму 10000 грн., від 27.09.2022 № 2677 на суму 6000 грн., від 29.09.2022 № 2678 на суму 5000 грн. від 07.10.2022 № 2682 на суму 10000 грн., від 10.10.2022 № 2683 на суму 11000 грн., від 07.11.2022 № 2688 на суму 21000 грн. Також в матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 04.10.2022 № 2681 на суму 1500 грн. з призначенням платежу: авансовий платіж за електроенергію 300кВТ, згідно договору від 01.07.2022 № 0107/2022.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 щодо забезпечення енергопостачанням орендованого позивачем об`єкта по вулиці Бучанське шосе, 20 в смт. Гостомель в Київській області.

Позивач листом від 14.10.2022 № 14110 звертався до відповідача про вирішення питання щодо виконання умов договору оренди та підключення до електропостачання орендованої земельної ділянки, а також недопущення ініціювання питання розірвання договору оренди внаслідок невиконання орендодавцем його умов. На підтвердження надіслання вказаного листа позивачем надано фіскальний чек «Укрпошта» від 14.10.2022.

Позивач листом від 20.01.2023 № 20/01-23-1 звертався до відповідача про, зокрема, забезпечення виконання умов договору в частині забезпечення енергопостачання орендаря. На підтвердження надіслання вказаного листа позивачем надано накладні «Укрпошта» від 20.01.2023 №№ 501, 510 та опис вкладення від 20.01.2023 № 501.

Відповідач надіслав позивачу претензію від 25.01.2023, в якій зазначав про наявну у позивача заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 45403,50 грн., у зв`язку з чим орендодавцем повідомлено про дострокове розірвання договору у зв`язку з невиконанням з боку ТОВ «БТК Агро» його умов та таке повідомлення було надіслано на поштову адресу орендаря 11.11.2022 засобами поштового зв`язку. Відповідач вказав у претензії, що з 01.02.2023 договір оренди припиняє свою дію, а доступ сторонніх осіб на територію ТОВ «ЗТВКФ «РКЦ» буде обмежено. З огляду на викладене, відповідач просив не пізніше 01.02.2023 звільнити належну відповідачу земельну ділянку від належного позивачу майна та 01.02.2023 з`явитися для підписання акту повернення об`єкту оренди згідно договору. До вказаної претензії додано лист відповідача від 10.11.2022 № 13 адресований позивачу, в якому ТОВ «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» повідомляла, що станом на 10.11.2022 у ТОВ «БТК «Арго» наявний борг по оренді земельної ділянки у розмірі 45403,50 грн., чим порушено п. 3.3 договору щодо своєчасного здійснення оплати за оренду, у зв`язку з чим згідно п. 4.2.2 договору орендодавець має право вимагати дострокового припинення терміну оренди, а тому орендодавець просив орендаря в термін до 01.12.2022 звільнити орендовану територію та передати площадку згідно акту передачі-приймання орендодавцю.

Позивач листом від 30.01.2023 № 30/01/02-23 звернувся до відповідача вказавши, що ТОВ «БТК «Арго» належно виконує обов`язки та своєчасно сплачує орендні платежі, у т.ч. авансом, у зв`язку з чим претензія відповідача від 25.01.2023 про оплату заборгованості, а також звільнення ділянки не може бути задоволена, оскільки є необґрунтованою та безпідставною. Позивач у листі вказав, що саме відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором в частині забезпечення енергопостачання орендаря. На підтвердження надіслання вказаного листа позивачем надано накладну «Укрпошта» від 31.01.2023 № 146, фіскальний чек «Укрпошта» від 31.01.2023 та опис вкладення від 31.01.2023.

Позивач листом від 30.03.2023 № 01/03-23 ВЗ звертався до відповідача та вказував, що оскільки відповідач як орендодавець ухиляється від виконання обов`язку по забезпеченню енергопостачання, позивач несе надмірні витрати, які перевищують суму орендних платежів, у зв`язку з чим позивач застосовує належне йому право на утримання коштів у розмірі вартості альтернативного електропостачання в рахунок орендної плати. На твердження надіслання вказаного листа позивачем надано накладну «Укрпошта» від 31.03.2023 № 639, опис вкладення від 31.03.2023 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 31.03.2023.

Оскільки, за твердженням позивача, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022 щодо забезпечення енергопостачанням орендованого позивачем об`єкта по вулиці Бучанське шосе, 20 в смт. Гостомель в Київській області позивач звернувся з даним позовом про зобов`язання ТОВ «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» забезпечити у місячний строк енергопостачання орендованого ТОВ «БТК «Арго» згідно договору оренди від 01.07.2022 № 0107/2022 об`єкту за адресою: вул. Бучанське шосе, 20, смт Гостомель, Київська обл., про що скласти відповідний акт та невідкладно подати на підпис уповноваженому представнику позивача.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що договір, на який посилається позивач у позовній заяві є нікчемним в розумінні цивільного законодавства, а відтак недійсним з моменту його вчинення, а тому не створює юридичних наслідків, які породили права, за захистом яких позивач звернувся до суду, що є підставою для відмови в позові. Відповідач зазначає, що сторонами не визначено предмет договору, договір не містить інформації щодо кадастрового номеру земельної ділянки, крім того діюче законодавство не передбачає можливості передачі в оренду частини земельної ділянки, а предметом оренди може бути лише вся земельна ділянка. З тексту наданого позивачем договору слідує, що предметом оренди є земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: Київська обл., смт Гостомель, Бучанське шосе, яка належить орендодавцю відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯА № 412057 від 13.07.2005 зі змінами. В той же час, відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:095:0001 площею 2,5 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав. Також відповідач посилаючись на положення ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:095:0001 в державному реєстрі не зареєстроване. Крім того, відповідач зазначає, що постачання електричної енергії не віднесено до видів його діяльності та він немає ліцензії на постачання електричної енергії, а договір, на який позивач посилається, як на підставу своїх вимог, не є договором енергопостачання. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вказані підстави вимог та заперечень суд зазначає таке.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За положеннями ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 6 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 792 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» визначено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначені права та обов`язки орендаря, відповідно до яких, зокрема, орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки (п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено договір оренди земельної ділянки від 01.07.2022 № 0107/2022, на виконання умов якого позивач сплачував на користь відповідача орендну плату згідно наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій: від 28.07.2022 № 2671 на суму 17884 грн., від 29.07.2022 № 2672 на суму 8942 грн., від 30.08.2022 № 2675 на суму 21000 грн., від 19.09.2022 № 2676 на суму 10000 грн., від 27.09.2022 № 2677 на суму 6000 грн., від 29.09.2022 № 2678 на суму 5000 грн. від 07.10.2022 № 2682 на суму 10000 грн., від 10.10.2022 № 2683 на суму 11000 грн., від 07.11.2022 № 2688 на суму 21000 грн., а відповідач такі кошти прийняв.

У пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: «не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2022 у справі № 456/2946/17).

Дії сторін договору свідчать про те, що договір фактично був укладений, а відтак посилання відповідача про те, що укладений між сторонами у справі договір є нікчемним в розумінні цивільного законодавства, а відтак недійсним з моменту його вчинення є безпідставними.

Із наведених вище положень законодавства слідує, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Позивач не надав суду доказів здійснення державної реєстрації речових прав - права оренди земельної ділянки, переданої в найм за укладеним між сторонами у справі договору та внесення відповідного запису щодо речового права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вчинення позивачем будь-яких передбачених вимогами чинного законодавства дій, направлених на оформлення права оренди земельної ділянки.

Таким чином в розумінні наведених статей Закону України «Про оренди землі» та Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, Бучанське шосе, 20 наразі у Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК «Арго» не виникло.

Оскільки у позивача не виникло право оренди земельною ділянкою площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, Бучанське шосе, 20 і таке право не оформлено відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні правові підстави вважати, що права позивача на земельну ділянку, зокрема, в частині забезпечення такої земельної ділянки енергопостачанням на момент звернення до суду з даним позовом є порушеними.

Посилання позивача на те, що укладений між сторонами у справі договір не є договором земельної ділянки в розумінні вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України, а оренда ділянки як виробничої площадки не підлягала реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та сторони фактично відмовилися під реєстрації договору в Державному реєстрі прав не нерухоме майно не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється, з огляду на те, що укладений між сторонами у справі договір є договором оренди земельної ділянки, що слідує з його умов. Дії сторін, яки вони вчиняли на виконання умов договору, зокрема, передача орендодавцем орендарю в строкове платне користування земельної ділянки за актом прийому-передачі від 01.07.2022, сплата позивачем та прийняття відповідачем саме орендних платежів за договором, свідчать про укладання між сторонами договору оренди земельної ділянки. Про укладення між сторонами у справі саме договору оренди земельної ділянки вказує і сам позивач на першій сторінці позовної заяви. Державній реєстрації, в силу положень чинного законодавства України, в Державному реєстрі прав не нерухоме майно підлягає право оренди, а не договір оренди, та право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації в силу закону, а не за домовленістю сторін.

Звертаючись за даним позовом, позивач, стверджуючи про незабезпечення енергопостачанням орендованого ним майна посилається на п. 3 акта прийому-передачі від 01.07.2022, відповідно до якого сторони не мають одна до одної ніяких претензій, окрім відсутності енергопостачання об`єкту оренду.

Судом досліджено акт прийому-передачі від 01.07.2022 та встановлено, що в п. 3 акту друкованим способом вказано: « 3. Сторони не мають одна до одної ніяких претензій.» та далі йде рукописне застереження «окрім відсутності енергопостачання об`єкту оренду». Вказане рукописне застереження засвідчене в односторонньому порядку лише підписом особи зі сторони позивача, що не може свідчити про погодженням відповідачем вказаного застереження, а відтак не може бути належним доказом, яке підтверджує твердження позивача про незабезпечення енергопостачанням орендованого ним майна.

Інших належних та допустимих доказів, які підтверджують відсутність забезпечення енергопостачанням переданої в оренду земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, Бучанське шосе, 20, зокрема, акт складений уповноваженими особами енергопостачальника, який отримав відповідну ліцензію на провадження діяльності з постачання електричної енергії, позивач суду не надав.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив вказує, що належна йому земельна ділянка, кадастровий номер :01:095:0001 забезпечена електроенергією, на підтвердження чого надав суду рахунок-фактуру постачальника електричної енергії ТОВ «Київська обласна ЕК» за спожиту електричну енергію № за липень 2022 року від 22.07.2022, в додатку до якого вказано, що нарахування за активну електроенергії здійснено по лічильнику № 62Z132 за адресою об`єкту: Гостомель, Бучанське Шосе, 20.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про зобов`язання відповідача забезпечити у місячний строк енергопостачання орендованого позивачем, згідно договору оренди від 01.07.2022 № 0107/2022, об`єкта за адресою: Бучанське шосе, 20, смт. Гостомель, Київська обл., складення про це відповідного акту та невідкладного направлення зазначеного акта на підпис уповноваженому представнику позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними, недоведеними, необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «БТК «Арго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» про зобов`язання ТОВ «Зовнішньоторговельна виробничо-комерційна фірма «РКЦ» забезпечити у місячний строк енергопостачання орендованого ТОВ «БТК «Арго» згідно договору оренди від 01.07.2022 № 0107/2022 об`єкту за адресою: вул. Бучанське шосе, 20, смт Гостомель, Київська обл., про що скласти відповідний акт та невідкладно подати на підпис уповноваженому представнику позивача відмовити повністю.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 19.02.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк