УХВАЛА

про залучення до участі у справі третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

продовження строку підготовчого провадження

та відкладення підготовчого засідання

м. Київ

12.02.2024справа №910/18099/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/18099/23

за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський р-н), буд. 65- Б, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 00041467; далі - Установа)

до Державного підприємства «Антонов» (вул. Академіка Туполева, 1, м. Київ, 03062; ідентифікаційний код 14307529; далі - Підприємство)

про стягнення 16 165 094 грн,

та за зустрічним позовом Підприємства

до Установи

про визнання припиненим зобов`язання з повернення 16 165 094 грн внаслідок його виконання,

за участю представників:

Установи - Авраменко Л.С. (довіреність від 01.01.2024 №03);

Підприємства - Наливайка Д.О. (довіреність від 16.11.2023 №420/232-д),

ВСТАНОВИВ:

Установа звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Підприємства 16 165 094 грн боргу, що утворився у зв`язку з невиконанням відповідачем умов укладеного Київським міським відділенням державного інноваційного фонду України (правонаступником якого є Установа) та державним підприємством «Авіаційний науково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова» (правонаступником якого є Підприємство) інноваційного договору від 05.10.1998 №07/98 (далі - Договір №07/98).

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 05.10.1998 Київським міським відділенням Державного інноваційного фонду України (правонаступником якого є Установа) та державним підприємством «Авіаційний Науково-Технічний Комплекс ім. О. К. Антонова» (правонаступником якого є Підприємство) укладено Договір, предметом якого є реалізація інноваційного проекту №30-0019/98 «Реалізація програми побудови дослідної партії пасажирських літаків Ан-140 і проведення сертифікаційних випробувань» (далі - Проект) з впровадження нових технологій та створення виробництва конкурентоспроможної продукції, в результаті чого Підприємством створюється прибуток і досягається соціальний ефект;

- Установа на виконання умов Договору №07/98 перерахувала відповідачу грошові кошти у сумі 16 165 194 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 05.11.1998 №5 на суму 7 000 000 грн; від 02.03.1999 №1 на суму 4 000 000 грн; від 24.12.1999 №6 на суму 2 000 000 грн та від 30.12.1999 №10 на суму 3 165 194 грн;

- 08.10.2014 Підприємство перерахувало (повернуло) Установі грошові кошти у сумі 100 грн;

- заборгованість Підприємства перед Установою становить 16 165 094 грн, що також підтверджується постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2023 у справі № 910/20958/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 позовну заяву Установи залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

14.12.2023 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 08.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.02.2024.

03.01.2024 Підприємством подано суду відзив на позову та зустрічний позов до Установи про визнання припиненим зобов`язання з повернення 16 165 094 грн внаслідок його виконання.

Зустрічний позов мотивований тим, що:

- 15.05.2015 Установою (цедент) і товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (цесіонарій; далі - Компанія) було укладено договір відступлення права вимоги №15/05/15 за Договором №07/98 (далі - Договір №15/05/15), за умовами якого цедент відступив цесіонарію право грошової вимоги до Підприємства, а саме: право вимагати повернення Підприємством отриманої від Київського регіонального відділення Державного інноваційного фонду, правонаступником якого є цедент, 16 165 094 грн (цільового вкладу), а також суми всіх можливих та дійсних штрафних санкцій, втрат від інфляції та будь-яких інших платежів, які Підприємство має сплатити відповідно до Договору;

- 18.05.2015 Компанією, як первісним кредитором, та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеравто» (далі - Товариство), як новим кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги №18/05-15/3 (далі - Договір №18/05-15/3), за умовами пункту 1.1 якого первісний кредитор відступає та передає у власність новому кредитору належне йому право грошової вимоги до Підприємства, а саме: право вимагати повернення Підприємством отриманої суми (цільового вкладу) за Договором №07/98 у сумі 16 165 094 грн, а також всіх можливих та дійсних штрафних санкцій, втрат від інфляції та будь-яких інших платежів, які Підприємство має сплатити згідно з Договором;

- вказані обставини визнаються сторонами та не заперечуються, а тому в силу приписів частини першої статті 75 ГПК України не підлягають доказуванню; крім того, такі обставини також встановлені судовими рішеннями у справах №910/19552/15 та №910/20958/17;

- рішенням господарського суду міста Києва від 26.10.2015 за справи №910/19552/15 за позовом Товариства до Підприємства про стягнення 16 165 094 грн, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019, позов задоволено; стягнуто з Підприємства на користь Товариства 16 165 094 грн основного боргу;

- у мотивувальній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 зі справи №910/19552/15 зазначено, що Товариство (як новий кредитор) набуло право вимоги до Підприємства (боржник) про повернення боржником отриманої від Київського регіонального відділення Державного інноваційного фонду, правонаступником якого є Установа, суми (цільового вкладу) за Договором (основний договір), у сумі 16 165 094 грн, а також сум всіх можливих та дійсних штрафних санкцій (в т. ч. штрафів, пені, неустойки), втрат від інфляції та будь-яких інших платежів, який боржник має сплатити згідно з основним договором;

- у зв`язку з цим Товариство, отримавши наказ суду, з метою примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015, звернулося до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва із заявою про примусове виконання рішення суду;

- 19.08.2019 державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59838788 на підставі наказу господарського суду міста Києва від 08.08.2019 зі справи №910/19552/15; крім того, 10.08.2019 було винесено постанову про арешт коштів Підприємства у банківських установах у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у загальній сумі 17 862 560,40 грн; в той же день 19.08.2019 з рахунку Підприємства в акціонерному банку «Укргазбанк» в примусовому порядку було списано грошові кошти у загальній сумі 17 862 560,40 грн, що підтверджується платіжною вимогою №59838788, проведеною банком 20.08.2019, яка складається з таких сум: 16 165 094 грн - сума основного боргу; 73 080 грн - витрати зі сплати судового збору; 69 грн - витрати на проведення виконавчих дій; 1 623 817,40 грн - виконавчий збір; 500 грн - витрати на проведення виконавчих дій; дані грошові кошти в подальшому було перераховано відповідно до платіжного доручення від 22.08.2019 №23444 на рахунок Товариства в частині 16 238 817,40 грн, та в частині 1 623 817,40 грн за платіжним дорученням від 22.08.2019 №23445 - на рахунок управління казначейства у Святошинському районі;

- вказані обставини також встановлені ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2023 зі справи №910/19552/15;

- грошові кошти у сумі 16 165 094 грн, вимога про стягнення яких є предметом первісного позову у даній справі, було примусово стягнуто з Підприємства на користь належного на той час кредитора за Договором, а саме на користь Товариства;

- щодо виконання Підприємством зобов`язання з повернення коштів саме належному на той час кредитору Товариству, то юридично право кредитора за Договором було набуто Установою лише 08.12.2022 після прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови зі справи №910/20958/17 за позовом Установи до Компанії, треті особи - Товариство і Підприємство, про визнання договору від 15.05.2015 №15/0/15 про відступлення права вимоги недійсним;

- відтак, фактично та юридично в період часу з 2015 року по 2022 рік належним кредитором Підприємства за Договором №07/98 було Товариство, а не Установа, при цьому, у серпні 2019 року Підприємство сплатило Товариству грошові кошти у сумі 16 165 094 грн та виконало зобов`язання з повернення позики за Договором №07/98 належному на той час кредитору.

09.01.2024 Установа подала суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти доводів відзиву, оскільки:

- Установа не порушувала умов Договору №07/98 частково профінансувавши Проект на суму 16 165 194 грн, проте ця обставина не є підставою для неповернення інвестору вже наданих коштів;

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 у справі №910/19552/15, встановлено завершеність Проекту та доведено досягнення соціального ефекту та реалізацією в повному обсязі Проекту шляхом створення нового літака;

- Підприємство не заперечує оплату Товариству боргу за Проектом у сумі 16 165 194 грн, що було б неможливо без факту завершення Проекту;

- Установою не порушено строків позовної давності у справі №910/18099/23 у зв`язку з тим, що Підприємство помилково вважає, що строк позовної давності на витребування суми 3 834 806 грн також розповсюджується і на заборгованість Підприємства перед Установою на суму 16 165 094 грн; постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі №910/20958/18 визначено Установу інвестором за Договором №07/98; на підставі вказаної постанови Установа направила до Підприємству вимогу щодо повернення основної заборгованості за Договором №07/98 у сумі 16 165 094 грн, а в подальшому і звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

12.01.2024 Підприємство подало суду заперечення на відповідь на відзив Установи, в яких фактично викладено доводи відзиву на первісний позов.

25.01.2024 Установа подала суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення зустрічного позову, оскільки:

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі №910/20958/17, залишеного без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2023, вирішено: «визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №15/0/15 від 15.05.2015, укладений між Державною інноваційною фінансово-кредитною установою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс»; визнати за Державною інноваційною фінансово-кредитною установою права кредитора за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998, укладеним Київським регіональним відділенням Державного інноваційного фонду, правонаступником якого є Державна інноваційна фінансово-кредитна установа, та Державним підприємством «Антонов»»;

- внаслідок визнання судом у справі № 910/20958/17 Договору № 15/0/15 недійсним та встановлені судами обставини щодо наявності в Установи права кредитора за Договором №07/98, Господарським судом міста Києва у справі від 15.06.2023 № 910/19552/15: у задоволенні первісного позову Товариства до Підприємства про стягнення 16 165 094,00 грн відмовлено повністю; визнано недійсним Договір № 18/05-15/3;

- в подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва 11.09.2023 у справі №910/19552/15 у поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі № 910/19552/15 вирішено стягнути з Товариства на користь Підприємства 16 165 094 грн;

- враховуючи прийняті судами зазначені рішення Установа, добросовісно керуючись своїми правами кредитора, звернулась до суду за захистом своїх прав, зокрема, про стягнення з Підприємства основного боргу за Договором № 07/98 у сумі 16 165 094 грн;

- постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 910/19552/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва; проте Підприємство в зустрічному позові про скасування рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2015 у справі №910/19552/15 та передачу її на новий розгляд навіть не згадує;

- під час нового розгляду справи № 910/19552/15 (на підставі постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019) Господарським судом міста Києва встановлено: «з огляду на визнання судом у справі №910/20958/17 договору №15/0/15 від 15.05.2015 про відступлення права вимоги недійсним та встановлені судами обставини щодо наявності у Державної інноваційної фінансово-кредитної установи права кредитора за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998, суд дійшов висновку про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» прав кредитора за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998. Відповідно, у подальшому, внаслідок укладення договору відступлення права вимоги №18/05-15/3 від 18.05.2023, заміна кредитора на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравто» у зобов`язанні за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998 не відбулася. Суд зазначає, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин, тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20). З урахуванням вище наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравто» є неналежним кредитором у зобов`язанні за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998, а відтак у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто» відсутнє право вимоги до Державного підприємства «Антонов» за вказаним інноваційним договором.... оскільки первісний позов пред`явлено особою, якій не належить право вимоги за інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998, а відтак вимоги пред`явлено неналежним позивачем, що є достатньою та самостійною підставою для відмови у позові. Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравто» про стягнення з Державного підприємства «Антонов» 16 165 094 грн заборгованості належить відмовити…»;

- на підставі встановлених фактів, 15.06.2023 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/19552/15 вирішено: у задоволенні первісного позову Товариства до Підприємства про стягнення 16 165 094,00 грн відмовлено повністю; закрито провадження у справі №910/19552/15 за зустрічним позовом Підприємства в частині позовних вимог про визнання недійсним Договору №15/05/15; визнано недійсним Договір №18/05-15/3; вказане рішення набрало законної сили та не оскаржувалося сторонами;

- твердження позивача за зустрічним позовом про подвійне стягнення заборгованості не відповідає дійсності, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва 11.09.2023 у справі № 910/19552/15 у поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/19552/15 стягнути з Товариства на користь Підприємства 16 165 094 грн основного боргу та 73 080 грн витрат зі сплати судового збору;

- станом на 03.01.2024 (день подання зустрічного позову до суду) відкрито виконавче провадження про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва 11.09.2023 у справі № 910/19552/15;

- на думку позивача за первісним позовом, обставини, на які посилається Підприємство щодо неможливості повернення коштів від Товариства не повинно впливати на безпосередні обов`язки Підприємства перед Установою, а саме повернення основного боргу за Договором №07/98 у сумі 16 165 094 грн;

- неможливо вважати зобов`язання за Договором № 07/98 припиненим внаслідок його виконання в розумінні статті 599 Цивільного кодексу України, як про це зазначає Підприємство.

30.01.2024 Підприємство подало суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій фактично викладено доводи зустрічного позову та, зокрема, вказує на непослідовну позицію Установи та її недобросовісну поведінку у складених правовідносинах, як в цілому, так і в розрізі розглянутих судових справ; крім того, на думку Підприємства, провадження у справі №910/099/23 в частині первісного позову підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, оскільки спір стосовно стягнення з Підприємства заборгованості за Договором №07/98 вже розглянуто у справі №14/40-30/415-6/388-38/258, в якій рішенням суду апеляційної інстанції, що набрало законної сили, відмовлено Установі у їх стягненні.

05.02.2024 Установа подала суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій фактично викладено доводи відзиву на зустрічну позовну заяву, та, зокрема, заперечила проти закриття провадження у справі в частині первісного позову у зв`язку з тим, що Установа звернулася за захистом своїх прав щодо повернення основного боргу за Договором №07/98 лише після визнання Північним апеляційним господарським судом за Установою права кредитора за Договором (постанова Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022, залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2023 у справі № 910/20958/17); твердження Підприємства про недобросовісність Установи є лише його суб`єктивною думкою та непідтверджені жодними доказами.

У підготовче засідання 12.02.2024 з`явилися представники сторін.

Представник Підприємства у підготовчому засіданні 12.02.2024 просив суд задовольнити клопотання, подане суду 16.01.2024, про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» (далі - АТ «УОП») як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом.

Клопотання мотивована тим, що:

- рішення у справі вплине на права АТ «УОП» (до реорганізації Державний концерн «Укроборонпром»; далі - Концерн) як спеціального суб`єкта, якому Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» від 16.06.2011 №3531-VI делеговані владні повноваження та яке уповноважене державою на здійснення управління майном Підприємства;

- рішення суду у даній справі матиме вплив на права AT «УОП», як суб`єкта господарювання, який має право на отримання внесків від Підприємства; у випадку задоволення вимог позивача за первісним позовом результати розгляду у справі №910/18099/23 вплинуть на дохід Підприємства та відповідно на розмір внесків AT «УОП»;

- відповідно до пункту 1 наказу Концерну від 02.08.2021№319 підприємствам-учасникам Концерну та акціонерним товариствам, 100 відсотків акцій яких належить державі та управління корпоративними правами щодо яких передано Концерну (далі - Підприємство), необхідно звертатись до суду із заявою про залучення Концерну учасником судових справ, які стосуються майнових інтересів Підприємства та в яких, зокрема, ціна позову перевищує 1 000 000 грн.

Представник позивача за первісним позовом розгляд вказаного клопотання залишив на розсуд суду.

Згідно з частиною першою статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

З огляду на те, що АТ «УОП» здійснює управління майном Підприємства, то виходячи з предмету та підстав первісного позову господарський суд міста Києва вважає за необхідне залучити до участі у справі АТ «УОП» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом, оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки.

Відповідно до частини третьої статті 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з частинами першою - третьою та шостою статті 119 ГПК України судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене господарський суд міста Києва вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною другою статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З огляду на необхідність залучення до участі у справі АТ «УОП» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання з розгляду справи №910/18099/23.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 50, 119, 177, 183, 202, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі №910/18099/23 Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» (вул. Дегтярівська, буд. 36 м. Київ, 04119) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом.

2. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №910/18099/23 за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (далі - Установа) до Державного підприємства «Антонов» (далі - Підприємство) про стягнення 16 165 094 грн, та за зустрічним позовом Підприємства до Установи про визнання припиненим зобов`язання з повернення 16 165 094 грн внаслідок його виконання.

3. Відкласти підготовче засідання з розгляду справи №910/18099/23 на 11.03.24 о 10:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №12.

4. Встановити Державній інноваційній фінансово-кредитній установі строк у п`ять днів з дня вручення ухвали для надання суду доказів надіслання третій особі позовної заяви з доданими до неї документами.

5. Запропонувати Акціонерному товариству «Українська оборонна промисловість» у строк у десять днів з дня вручення даної ухвали подати суду письмові пояснення щодо позову з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання письмових пояснень і доданих до них документів позивачу та відповідачу.

6. Запропонувати учасникам справи взяти участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/), для чого учасникам справи необхідно подати суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання; копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи; учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

7. Повідомити учасників справи про можливість подання заяви про проведення судового засідання без участі представників учасників справи.

8. Копію даної ухвали надіслати Державній інноваційній фінансово-кредитній установі та Акціонерному товариству «Українська оборонна промисловість».

Ухвала набрала законної сили 12.02.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко