ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.02.2024 Справа № 908/382/24

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка Артура Олеговича, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг Трейд про забезпечення позову у справі № 908/382/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг Трейд», ідентифікаційний код юридичної особи 44351374 (пр. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, 61089)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», ідентифікаційний код юридичної особи 01056273 (вул. Залізнична, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095)

про скасування рішення

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Берінг Трейд» до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» про скасування рішення Замовника № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12- 011018-a) по предмету ДК 021:2015-44440000-6 Роликові вальниці (Підшипники) від 12.01.2024 р. про дискваліфікацію ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРІНГ ТРЕЙД», та визнання переможцем закупівлі № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ».

Подачею цієї позовної заяви позивачем оскаржується рішення тендерного комітету від 05.02.2024 відповідача, як замовника закупівлі, про дискваліфікацію учасника процедури закупівлі та визнання переможцем процедури закупівлі. Зазначеним рішенням тендерного комітету відповідач вирішив: Визнати переможцем процедури закупівлі «Спрощена закупівля» Код ДК 021:2015:44442000-0 Роликові вальниці (Підшипники), номер процедури закупівлі в електронній системі закупівель «Спрощена закупівля» № 22845380 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ» .Укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ» , на суму 5 565 120,00 грн. без ПДВ, сума ПДВ 1 113 024,00 грн., загальна сума закупівлі 6 678 144,00 грн. з ПДВ, з наступними умовами договору: умови розрахунків протягом 45 (сорок п`ять) робочих днів, та строк поставки від 6 до 10 днів від дня отримання Постачальником письмової заявки.

Позивач не згодний з рішенням тендерного комітету відповідача від 05.02.2024, оскільки по завершенню аукціону, в порушення вимог ч. 1, 6, 9, 10, 11, 13 ст. 29 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідачем (замовником закупівлі) проведено засідання тендерного комітету (протокол засідання від 05 лютого 2024 року), згідно з яким, членами тендерного комітету перераховані бали за результатами аукціону (у розрахунках застосовувалися не приведені ціни, які автоматично, за критеріями замовника закупівлі були розраховані програмою на електронній площадці prozorro.gov.ua, і саме по яким велися торги між учасниками, а ціни пропозиції без застосування критеріїв) по кожному із учасників, а також відповідачем в проміжок часу між проведенням електронного аукціону та засіданням тендерного комітету ініційовані переговори з учасником (ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ») з питань внесення змін до ціни поданої тендерної пропозиції/пропозиції та протокольним рішенням засідання тендерного комітету відповідача (замовника закупівлі) від 05 лютого 2024 року. Позивача було дискваліфіковано, а переможцем процедури закупівлі визнано ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ». Вищевказані дії Замовника є грубим порушенням порядку розгляду та оцінки тендерних пропозицій/пропозицій, що передбачений ст. 29 Закону України «Про публічні закупівлі». Відповідач як орган оскарження безпідставно відмовив у задоволенні скарги, чим порушив норми Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу № 908/382/24 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Разом з позовом від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, яка також була передана на розгляд судді Науменку А.О. в рамках справи № 908/382/24.

Заяву подано в порядку ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, підписано уповноваженою особою, за заяву сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

У заяві заявник просить суд: у якості забезпечення позову заборонити Приватному акціонерному товариству «Запорізький електровозоремонтний завод» укладати договір про закупівлю у процедурі закупівлі 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) по предмету ДК 021:2015-44440000-6 Вальниці від 12.01.2024 до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі по оскарженню рішення Замовника № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) по предмету ДК 021:2015-44440000-6 Вальниці від 13.11.2023 про дискваліфікацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг Трейд», та визнання переможцем закупівлі № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) ТОВ СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ.

В обґрунтування заяви заявником зазначено наступне:

У зв`язку з подачею позовної заяви про скасування рішення Замовника № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) по предмету ДК 021:2015-44440000-6 Вальниці від 13.11.2023 р. про дискваліфікацію позивача, та визнання переможцем закупівлі № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) ТОВ СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ, існує вірогідність того, рішення суду буде прийняте на користь позивача. У разі задоволення позову, позивач має за мету прийняти участь у процедурі закупівлі рішення щодо якої оскаржується. Однак рішення Суду з огляду на законодавчі строки розгляду позовів може бути прийняте після проведення процедури закупівлі, що порушить права та законні інтереси позивача як потенційного учасника процедури закупівлі. Оскільки вирішення справи та прийняття рішення на користь позивача може суттєво вплинути на процедуру закупівлі, на момент прийняття рішення по справі процедура спрощеної закупівлі може бути закінчена (укладений договір, поставлений товар та проведена сплата за товар), невжиття заходів про забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд не вбачає підстави для задоволення заяви, виходячи з такого.

Відповідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Позов може забезпечуватися іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У даному випадку, позивач у заяві про забезпечення позову посилається на подання позову про скасування рішення відповідача про дискваліфікацію позивача, та визнання переможцем закупівлі № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a) ТОВ СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ, існує вірогідність того, рішення суду буде прийняте на користь позивача. У разі задоволення позову, позивач має за мету прийняти участь у процедурі закупівлі рішення щодо якої оскаржується. Однак рішення Суду з огляду на законодавчі строки розгляду позовів може бути прийняте після проведення процедури закупівлі, що порушить права та законні інтереси позивача як потенційного учасника процедури закупівлі.

За юридичними позиціями Конституційного Суду України верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу; конституційне право людини на судовий захист є гарантією усіх прав і свобод людини і громадянина (абзац дев`ятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, абзац чотирнадцятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004).

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України").

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як зазначено вище, у даному випадку позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання. У даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Згідно з прохальною частиною позовної заяви, предметом оскарження є рішення відповідача, яке оформлене протоколом, щодо відхилення пропозиції позивача, визнання переможцем іншої особи та про намір укласти договір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

За результатами вирішення спору, відповідно до змісту позовних вимог, рішення суду не передбачатиме вчинення відповідачем будь-яких дій щодо позивача, зокрема зобов`язання укласти договір, а лише вирішення спору про визнання протиправними і скасування рішення відповідача.

Укладення відповідачем договору, що стосується предмету спірної закупівлі, у розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, не свідчить про унеможливлення виконання рішення суду взагалі або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

Наразі спір по суті не вирішено, відповідно, у суду відсутні правові підстави для заборони відповідачу укладати договір про закупівлю за результатами проведеної процедури закупівлі, оскільки це порушить права та законні інтереси відповідача та переможця закупівлі.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 20.07.2021 у справі №904/1933/21, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20 (постанова Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі № 910/18137/23).

Крім того, у заяві про забезпечення позову не міститься пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Заявником не наведено обставин та не подано доказів щодо відсутності підстав для застосування судом ч. 12 ст. 137 ГПК України, в той час, як зупинення публічної конкурсної процедури заборонено законом. Також заявником не наведено обставин того, що у разі задоволення позовних вимог, у відповідача виникне обов`язок щодо укладення відповідного договору саме з позивачем.

До того ж, згідно з поданою 16.02.2024 уточненою позовною заявою, вбачається, що, 07.02.2024 вже укладений договір № 240207-1 між відповідачем та ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ АМВ ТЕХНОЛОДЖИ» за закупівлею № 22845380 (номер у Prozorro UA-2024-01-12-011018-a), тобто договір укладений ще до подання первісної позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Таким чином, викладені позивачем заходи забезпечення позову не відповідають нормам закону, та не можуть бути задоволені.

За таких обставин, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 16.02.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Артур Олегович Науменко