УХВАЛА

м. Київ

12.02.2024Справа № 910/3029/21
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція"

до Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України

про стягнення 5786407,44 грн

та за зустрічним позовом Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом (відповідач з первісним) Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект-Студія"

про стягнення 1187774,57 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явились

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Браславська Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи "Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" про стягнення 5786407,44 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.04.2021.

09.04.2021 до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява Державної установи "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" про стягнення 1190742,10 грн. До зустрічної позовної заяви долучено клопотання про виклик свідка та про надання доказів.

Ухвалою суду від 28.04.2021 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, та призначено підготовче засідання на 20.05.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

03.04.2023 через канцелярію суду від позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у сумі 240193,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3029/21 заяву Державної установи "Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" НАМН України щодо прийняття додаткового рішення по справі №910/3029/21 залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3029/21 скасовано в частині залишення без розгляду вимоги про ухвалення додаткового рішення щодо 82000,00 грн витрат на правничу (професійну) допомогу із направленням справи до Господарського суду міста Києва для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 суд вбачає необхідність у призначенні судового засідання для ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 05.12.2023 призначено судове засідання на 14.12.2023.

Представники сторін в судове засідання 14.12.2023 не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд відзначає, що 14.12.2023 в місті Києві кілька разів оголошувалась довготривала повітряна тривога.

В судовому засіданні 14.12.2023 оголошена перерва до 25.01.2023, про що сторін повідомлено ухвалою суду від 04.12.2023.

Судове засідання 25.01.2024 не відбулось, в зв`язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 30.01.2024 заяви Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова Національної академії медичних наук України" про заміну сторони її правонаступником задоволено. Замінено стягувача Державну установу "Національний Інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (03680, м. Київ, вулиця Героїв Севастополя, 30, ідентифікаційний код 02011953) її правонаступником Державною установою "Національний науковий центр хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України" (03680, м. Київ, вулиця Героїв Севастополя, 30, ідентифікаційний код 45233967). Ухвала мотивована ст. 52, 334 ГПК України.

Ухвалою суду від 02.02.2024 сторін повідомлено про призначення у справі підготовчого засідання на 12.02.2024.

В судове засідання 12.02.2024 ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" не з`явилось, про причини неявки суд не повідомило, про дату та час судового розгляду було повідомлено належним чином. Неявка сторони не перешкоджає проведенню судового засідання.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) підтримала вимоги про стягнення на її користь витрат на правову допомогу.

12.02.2024 судом було прийнято додаткове рішення у справі, яким відмовлено Державній установі "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України (03126, м. Київ, вулиця Героїв Севастополя, 30, ідентифікаційний код 45233967) у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (01054, м. Київ, вулиця Івана Франка, 15-А, ідентифікаційний код 38619176) витрат на правову допомогу у розмірі 82000,00 грн.

Оскільки, питання з приводу витрат на правову допомогу у сумі 82000,00 грн уже розглянуто судом з ухваленням додаткового рішення 12.02.2024, суд відмовляє в задоволенні заяви Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України про прийняття додаткового рішення у справі № 910/3029/21 щодо стягнення частини витрат з правової допомоги у сумі 82000,00 грн, в якій справу передано постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 до розгляду суду першої інстанції.

В процесі розгляду судом заяв про ухвалення додаткового рішення (після повернення справи з суду апеляційної інстанції) та про заміну сторони Державною установо "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України були подані пояснення про ухвалення додаткового рішення (07.11.2024), заява про стягнення витрат на правничу допомогу (10.01.2024), заява про стягнення витрат на правничу допомогу (16.01.2024).

В заяві, поданій до суду 16.01.2024, заявник просить ухвалити судове рішення, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" на користь Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України витрати на професійну правничу допомогу по справі № 910/3029/21, яка надавалась адвокатом Браславською Л. у сумі 240193,25 грн відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 03.04.2023, у сумі 18760,00 відповідно до акту виконаних робіт № 5 від 10.01.2024, з додаванням в подальшому до цієї суми по 6000,00 грн за кожне судове засідання за фактом прийняття участі у ньому та виконання інших процесуальних дій.

Суд звертає увагу заявника, що питання з приводу стягнення витрат на правову допомогу у сумі 240193,25 грн було вирішено ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2023, яка в частині суми 158193,25 грн була залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 (240193,25-82000,00=158193,25). Питання щодо правової допомоги у сумі 82000,00 грн було вирішено по суті в мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023, яке набрало законної сили, та в додатковому рішенні Господарського суду міста Києва від 12.02.2024.

Оскільки, питання з приводу розподілу витрат на правову допомогу у сумі 240193,25 грн судом уже вирішено, відсутні процесуальні та правові підстави для повторного розгляду та вирішення даного питання.

З приводу витрат на правову допомогу у сумі 18760,00 грн та подальших витрат на правову допомогу, пов`язаних участю адвоката в судових засіданнях.

До матеріалів справи долучено договір № 0312/8 від 21.12.2023, укладений між Державною установою "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України та адвокатом Браславською Л., згідно якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання про надання правничої допомоги в порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством.

Додатковою угодою № 2 від 21.12.2023 сторони погодили погодинну вартість витрат на правову допомогу залежно від її виду. Пунктом 7 додаткової угоди сторони передбачили, що оплата правової допомоги здійснюється безпосередньо стороною провадження згідно до судового рішення, ухваленого в порядку процесуального законодавства України, на користь адвоката Браславської Л.З. за її банківськими реквізитами.

Суд звертає увагу сторони, що цивільним законодавством передбачено свободу договору, тобто сторони можуть вільно визначати умови, укладених ними договорів. Проте, сторони у договорах не можуть визначати будь-які обов`язки для третіх осіб, які не є сторонами договору. Крім того, суд при здійснені правосуддя керується чинним законодавством, а в процесуальних питаннях приписами Господарського процесуального кодексу України, а не умовами укладених учасниками справи договорів.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Отже, приписами ГПК України передбачено, що витрати на правову допомогу розподіляються між сторонами і відшкодовуються стороні (ст. 129 ГПК України), а не представнику (адвокату) сторони.

Тобто у суду в будь-якому випадку відсутні правові підстави для стягнення витрат на правову допомогу не на користь сторони у справі, а на користь її представника.

Щодо суті заявлених витрат на правову допомогу у сумі 18760,00 грн, що складаються з: витрат щодо участі у 2 судових засіданнях; виготовлення та направлення пояснень № 19 від 02.01.2024, до яких долучено заяву про заміну сторони у справі; виготовлення та направлення заяви про заміну сторони у справі від 08.01.2024 № 20.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

Тому цілком розумно та справедливо, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Однак, в даному випадку заявник (позивач, стягувач) просить суд покласти на відповідача (боржника) витрати на правову допомогу адвоката, які були понесені позивачем у зв`язку з розглядом судом заяви про заміну сторони у справі та заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Суд зазначає, що заміна сторони стягувача у матеріальних правовідносинах та, як наслідок, заміна сторони стягувача у процесуальному сенсі, відбувається за відсутності боржника (відповідача), не обумовлена протиправною поведінкою боржника (діями боржника чи бездіяльністю), не є наслідком наявного спору з боржником. Те ж саме стосується і заяв про стягнення витрат на правову допомогу, які зокрема були визнані судом не обґрунтованими та безпідставними.

Тобто, саме у зв`язку з заміною сторони у матеріальних правовідносинах внаслідок реорганізації позивача за зустрічним позовом за рішення КМУ, а не у зв`язку з будь-якою протиправною поведінкою відповідача (боржника), позивач за зустрічним позовом звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про заміну сторони у справі № 910/3029/21.

Будь-якого спору між заявником (позивачем) та боржником (відповідачем) щодо заміни кредитора (позивача, стягувача) не виникало, не існувало, та боржник не заперечував щодо заміни сторони у справі №910/3029/21.

Щодо заяви про стягнення витрат на правову допомогу, то вони розглядались судом в зв`язку з поданням саме позивачем за зустрічним позовом апеляційної скарги та прийнятою апеляційним судом постановою саме на підставі поданої позивачем за зустрічним позовом скарги. Відповідач за зустрічним позовом жодних протиправних дій, пов`язаних з розглядом заяви про стягнення витрат на правову допомогу не вчиняв.

Суд звертає особливу увагу заявника на правову позицію, викладену в Постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 02.02.2024 № 910/9714/22, відповідно до якої Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Зважаючи на викладені обставини, так як заміна сторони у справі №910/3029/21 та розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу відбувся внаслідок добровільних дій позивача за зустрічним позовом, за відсутності будь-якої протиправної поведінки відповідача та за відсутності спору з відповідачем, суд не вбачає підстав для покладення понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на правову допомогу адвоката на відповідача (боржника), у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у справі №910/3029/21 у сумі 18760,00 грн.

Резюмуючи все зазначене вище, суд відмовив у стягненні всіх заявлених позивачем за зустрічним позовом витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної установи "Національний науковий центр хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова" Національної академії медичних наук України про прийняття додаткового рішення у справі № 910/3029/21 щодо стягнення витрат з правової допомоги відмовити.

Згідно ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко