ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. Справа №926/1904/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» від 21.08.2023

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.07.2023 (повний текст рішення складено 03.08.2023, суддя Миронюк С.О)

у справі № 926/1904/23

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1 Територіальної громади в особі Чернівецької міської ради

2 Управління освіти Чернівецької міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут"

про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання природного газу та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 93727,87 грн.,

за участю представників:

прокурор Пиць Н.В.,

від позивачів не з`явились,

від відповідача не з`явився

04.05.2023 керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся з позовом до Господарського суду Чернівецької області в інтересах держави в особі Територіальної громади, інтереси якої представляє Чернівецька міська рада та Управління освіти Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» про визнання недійсними додаткових угод до договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за: № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021 та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 93727,87 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, керівник Чернівецької окружної прокуратури посилався на те, що сторонами, всупереч інтересів держави та положень укладеного договору, без будь-яких належних підстав, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» укладено додаткові угоди, за якими було збільшено ціну договору, внаслідок чого відповідачу з місцевого бюджету безпідставно та надмірно сплачено кошти у розмірі 93727,87 грн. Внесення змін до договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ587-75-21 від 26.01.2021 належним чином не обґрунтовано і було здійснено з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що суперечить інтересам суспільства та держави і має наслідком визнання додаткових угод недійсними у порядку ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Відтак, мала місце оплата непоставленого товару в сумі 93727,87 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Чернівецької області в рішенні від 25.07.2023 у даній справі позовні вимоги прокурора задоволив; визнав недійсними додаткові угоди до договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021; з ТОВ «Чернівцігаз Збут» на користь Управління освіти Чернівецької міської ради стягнув 93727,87 грн безпідставно сплачених коштів; за рахунок відповідача відшкодував Чернівецькій обласній прокуратурі судовий збір.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду даного спору, встановив, що довідки Чернівецької торгово-промислової палати, на які відповідач покликається як на підставу обґрунтування зміни ціни палива, містять інформацію про ціну газу станом на конкретно визначені дати, однак не містять інформації чи відбувалося коливання цін (та яке саме, якщо таке коливання відбувалося) в період між укладанням додаткових угод № 1-11. Відтак, такі не можуть бути підтвердженням коливання цін природного газу на ринку, як це передбачено ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Встановивши, що додаткові угоди про збільшення ціни договору було укладено без належних на те підстав, з порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі» та засад цивільного законодавства, суд дійшов висновку про визнання спірних додаткових угод недійсними.

Внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 93727,87 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача-2.

Не погодившись з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, відповідач апеляційну скаргу, в якій, як на підставу для скасування рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.07.2023 у даній справі, покликався на таке:

- на переконання відповідача Чернівецька міська рада є неналежним позивачем у даній справі, оскільки, міськрада не є стороною договору, а між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та міською радою відсутні будь-які спірні правовідносини. Крім цього, апелянт акцентує, що з огляду на те, що Чернівецька міськрада не є стороною спірного договору, відтак не може бути отримувачем коштів за даним договором;

- скаржник стверджує, що прокурором було здійснено моніторинг закупівлі позивачем природного газу за повної відсутності відповідних підстав та повноважень, а також з порушенням строків та відповідної процедури, відтак у суду першої інстанції були наявні підстави для відмови в задоволенні позовної заяви прокурора;

- відповідач звертає увагу суду на те, що прокурором не було враховано, що як на час оголошення тендеру (03.12.2020), так і на час укладення договору та оспорюваних додаткових угод до нього, діяла нова редакція Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону України від 19.09.2019 N 114-Х, з подальшими змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 17.03.2020 N 530-1Х та від 30.03.2020 N 540-IX), відповідно до пункту 1, 2, 7 частини 5 статті 41 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов?язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

- скаржник також наголошує, що під час дії договору споживач жодного разу не заявив про свою відмову від виконання його умов у зв`язку із внесенням відповідних змін.

За наведених обставин, на переконання відповідача, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення позовних вимог прокурора, відтак відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення, а в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, прокурор подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що прокурором дотримано вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та порядок звернення з даним позовом до суду. Крім цього, прокурор зазначає, що укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Підписання спірних додаткових угод призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Держава втратила можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогла; натомість була змушена оплачувати газ за ціною, вищою аніж встановлена договором, укладеним внаслідок відкритих торгів. Водночас, прокурор зазначає, що твердження відповідача про те, що до спірних правовідносин підлягав застосуванню Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» від 19.09.2019, є помилковим, оскільки, договір було укладено між управлінням освіти міської ради та відповідачем 26.01.2021, тому його виконання, зміни до нього повинні здійснюватись у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції після 19.04.2020. З огляду на це, позовна вимога прокурора про визнання недійсними додаткових до договору угод, укладених з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», є законною.

Процесуальний хід розгляду даної справи відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.

За клопотанням представника відповідача, розгляд апеляційної скарги відбувався в режимі відеоконференції з ним поза межами приміщення суду.

В дане судове засідання прибув прокурор, який підтримав доводи та заперечення, наведені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач на зв`язок із судом не вийшов, однак, 08.02.2024 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши дане клопотання, судова колегія відмовила в задоволенні такого, з огляду на тривалість розгляду даної справи та приймаючи до уваги позицію представника відповідача, висловлену у попередніх судових засіданнях.

Заслухавши пояснення прокурора, приймаючи до уваги доводи апелянта, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

03.12.2020 Управлінням освіти Чернівецької міської ради було оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» оголошення про проведення відкритих торгів в закупівлі UA-2020-12-03-004802-b природного газу очікуваною вартістю 1359180,00 грн.

За умовами п. 4.3 розділу «Загальні положення» тендерної документації щодо проведення вищевказаної процедури закупівлі, загальний обсяг поставки природного газу склав 141290 м3. Єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій є ціна, з включенням до ціни податку на додану вартість, інші критерії оцінки, ніж ціна не застосовуються (п. 1 розділ 5 «Оцінка тендерної пропозиції» тендерної документації).

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій від 15.01.2021 переможцем процедури закупівлі UA-2020-12-03-004802-b природного газу визначено ТОВ «Чернівцігаз Збут» з ціною пропозиції після закінчення аукціону у розмірі 777095,00 грн. серед 3 учасників: ТОВ «Чернівцігаз Збут», ТОВ «Сервіс Групи ЛТД» та ТОВ «ЛНЗ ЕНЕРГО» (звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-12-03-004802-b від 27.01.2021).

За результатами відкритих торгів між Управлінням освіти Чернівецької міської ради та ТОВ «Чернівцігаз Збут» 26.01.2021 було укладено договір № 41АВ587-75-21 на постачання природного газу (надалі - договір), за умовами якого ТОВ «Чернівцігаз Збут» (постачальник) зобов`язувався поставити споживачу природний газ для потреб закладів освіти м. Чернівці у 2021 році, а споживач - прийняти та оплатити газ на умовах даного договору, в кількості 141290 м3.

В п. 2.1 договору сторони погодили, що постачальник поставляє споживачу газ в об`ємах, вказаних в розподільній таблиці планового споживання газу, а саме:

в І кв. - 64,9560 тис. м3 (січень - 26,5240 тис. м3, лютий - 21,5070 тис. м3, березень - 16,9250 тис. м3);

в II кв. - 12,8796 тис. м3 (квітень - 6,7770 тис. м3, травень - 3,7250 тис. м3, червень - 2,37776 тис. м3);

в III кв. - 7,8034 тис. м3 (липень - 1,6267 тис. м3, серпень - 2,2467 тис. м3, вересень - 3,9300 тис. м3),

в IV кв. - 55,6510 тис. м3 (жовтень - 7,8700 тис. м3, листопад - 17,2370 тис. м3, грудень - 30,5440 тис. м3).

Загальна вартість договору становить 777095,00 грн. з ПДВ, ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з ПДВ становить 5500 грн. (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору сторони передбачили можливість зміни ціни газу, у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначили, що така зміна погоджується обома сторонами шляхом підписання додаткової угоди до даного договору ( п. 3.3 договору).

Оплата за газ проводиться покупцем в наступному порядку: 100% вартості спожитого обсягу газу оплачується на підставі акту прийому-передачі природного газу (за звітний місяць) протягом 15 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі (п. 4.1 договору).

Фінансування договору здійснюється з міського бюджету на 2021 рік (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 9.5 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Зміни та доповнення до цього договору мають юридичну силу за умов, якщо вони оформлені письмово, зареєстровані та підписані уповноваженими представниками сторін, завірені печатками (п.10.3 договору).

За умовами п. 10.1 договору істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання сторонами зобов`язань в повному обсязі, крім випадків, передбачених чинним законодавством у сфері публічних закупівель.

За даними, оприлюдненими на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» щодо закупівлі UA-2020-12-03-004802-b, договір постачання природного газу від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 постачальником виконано, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.

Водночас, між споживачем та постачальником було укладено ряд додаткових угод до договору, 10 з яких стосувались зміни ціни за одиницю товару в порядку збільшення щоразу від 9,08% до 10 % із одночасним фактичним зменшенням обсягу спожитого газу. Необхідність укладення додаткових угод та збільшення ціни газу була обґрунтована постачальником коливанням цін на ринку природного газу, що підтверджувалось відповідними довідками Чернівецької торгово-промислової палати про ціну природного газу на європейському газовому хабі Gazpool.

Так, за час дії договору між його сторонами було укладено такі додаткові угоди:

- № 1 від 02.03.2021 ціну газу збільшено з 5500 грн. до 6049 грн. (+9,98%) за 1 тис. м3 з 01.02.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 1 від 11.03.2021 за лютий зменшено до 19208,290 м3 та згідно рахунку-акту № 3 від 06.04.2021 за березень збільшено до 18638,269 м3 (на підставі довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 03.02.2021 № 113 про ціну природного газу на європейському газовому хабі Gazpool станом на 27.01.2021 у розмірі 9760,03 грн/тис. м3 та на 01.02.2021 - у розмірі 10455,93 грн/тис.м3);

- № 2 від 23.04.2021 ціну за природний газ збільшено до 6653 грн. (+9,99%) за 1 тис. м3 з 07.04.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 5 від 13.05.2021 за квітень зменшено до 5676,270 м3 ( на довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 13.04.2021 № 449 про ціну природного газу на європейському газовому хабі NCG станом на 31.03.2021 у розмірі 9252,78 грн/тис.м3 та на 07.04.2021 - у розмірі 10206,26 грн/тис. м3);

- № 3 від 27.05.2021 ціну за природний газ збільшено до 7318 грн. (+10%) за 1 тис. м3 з 05.05.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 6 від 09.06.2021 за травень зменшено до 1905,54 м3 (на підставі довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 05.05.2021 № 547 про ціну природного газу на європейському газовому хабі ТТF станом на 27.04.2021 у розмірі 10276,45 грн/тис. м3 та на 05.05.2021 - у розмірі 11741,18 грн/тис. м3);

- № 4 від 30.06.2021 ціну за природний газ збільшено до 8049 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3 з 01.06.2021, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 7 від 08.07.2021 за червень зменшено до 1146,540 м3 ( на підставі довідки Чернівецької торгово-промислової палати від № 686 про те, що роздрібна ціна ТОВ «Чернівцігаз Збут» на природний газ для установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджетів становить з 1 травня 2021 року - 10,965 грн. з ПДВ за 1 м3 та з 1 червня 2021 року - 12,775 грн. з ПДВ за 1 м3);

- № 5 від 20.07.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.07.2021 до 8853 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 8 від 12.08.2021 за липень зменшено до 445,060 м3 ( на підставі довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 05.07.2021 № 801 про те, що роздрібна ціна ТОВ «Чернівцігаз Збут» на природний газ для установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджетів становить з 1 червня 2021 року - 12,775 грн. з ПДВ за 1 м3 та з 1 липня 2021 року - 15,675 грн. з ПДВ за 1 м3);

- № 6 від 13.08.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.08 2021, до 9737 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3;

- № 7 від 27.08.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 16.08.2021 до 10709,70 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3, кількість спожитого газу згідно рахунку-акту .№ 12 від 08.09.2021 за серпень зменшено до 1204,180 м3 ( на підставі довідки Чернівецької торгово-промислової палати від 28.07.2021 № 914 (про ціну природного газу на європейському газовому хабі TTF станом на 08.07.2021 у розмірі 14853,05 грн/тис. м3 та на 27.07.2021 - у розмірі 16366,88 грн/тис. м3) та від 18.08.2021 № 1015 (про ціну природного газу на європейському газовому хабі NCG станом на 04.08.2021 у розмірі 17923.72 грн/тис. м3та на 17.08.2021 - у розмірі 20354,81 грн/тис. м3);

- № 8 від 28.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 01.09.2021 до 11779 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3;

- № 9 від 29.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 10.09,2021, до 12956 грн. (+9,08%) за 1 тис. м3;

- № 10 від 30.09.2021 ціну за природний газ збільшено, починаючи з 18.09.2021 до 14251 грн. (+9,09%) за 1 тис. м3, а кількість спожитого газу згідно рахунку-акту № 10 від 10.11.2021 за вересень зменшено до 1905,42 м3. При цьому, щодо коливання ціни на ринку природного газу у серпні та вересні 2021 року постачальником надано довідки Чернівецької торгово-промислової палати: від 28.09.2021 № 1183/1 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 27.08.2021 до 19692,39 грн. та на 01.09.2021 до 21712,36 грн.; від 21.09.2021 № 1155 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 21.09.2021 до 30983,34 грн.; від 28.09.2021№ 1183/3 та № 1183/4 про зростання ціни на європейському газовому хабі NCG станом на 10.09.2021 до 23980,79 грн., на 18.09.2021 до 27027,60 грн. та на 22.09.2022 до 30345,19 грн;

- № 11 від 16.11.2021 ціну договору визначено на рівні 481449,76 грн. з ПДВ з терміном дії до 31.10.2021.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно рахунків-актів № 1 від 12.02.2021, № 1 від 11.03.2021, № 3 від 06.04.2021, № 5 від 13.05.2021, № 6 від 09.06.2021, № 7 від 08.07.2021, № 8 від 12.08.2021, № 10 від 11.10.2021, № 10 від 10.11.2021, № 12 від 08.92021, акту № ЧЦ 381009705 за травень 2021 року та акту № ЧЦ381016780 за вересень 2021 року, підписаних сторонами договору, постачальник на виконання умов договору поставив всього 70494,889 м3 газу на суму 481449,76 грн.

Відповідно до інформації управління державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області від 06.10.2022 № 02-14-07/1365 та наявних в матеріалах справи платіжних доручень споживачем, на виконання умов договору, було сплачено постачальнику 481449,76 грн. за рахунок бюджету Чернівецької міської територіальної громади. Вказане свідчить про те, що споживач (позивач-2) повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі перерахованих вище актів, за цінами погодженими оскаржуваними додатковими угодами.

Таким чином, внаслідок укладення 11 додаткових угод ціну природного газу збільшено з 5500 грн. до 14251 грн. за 1 тис. м3, тобто на 8751 грн або на 159,11 % більше від первинної ціни договору, а кількість зменшено з 141290 м3 до 70494,889 м3 що на 70795,111 м3 менше, ніж зазначено в договорі, що слугувало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, після виявлення неефективного використання бюджетних коштів прокурор звертався з відповідними листами до Чернівецької міської ради та Управління освіти, проте, вказані листи залишись без відповіді та належного реагування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2019 року у справі №903/129/18 сформувала правову позицію, відповідно до якої сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п. 6.43).

Відповідно до ч. 1 статті 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

За змістом ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

У відповідності до пунктів 1.1., 1.3., 1.4., 1.5. Положення про управління освіти Чернівецької міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 18.11.2020 № 2464, управління освіти є виконавчим органом Чернівецької міської ради, утримується за рахунок коштів міського бюджету та інших джерел, незаборонених чинним законодавством, у своїй діяльності є підзвітним та підконтрольним Чернівецькій міській раді (Засновнику), підпорядковане виконавчому комітету Чернівецької міської ради, Чернівецькому міському голові, є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України й своїм найменуванням та інші печатки, штампи, бланки із своїм найменуванням, відповідні рахунки в територіальному відділенні Державної казначейської служби України та уповноваженого банку.

Управління є уповноваженим органом у сфері освіти в межах Чернівецької міської територіальної громади (п. 1.7. Положення).

Серед основних завдань, прав та обов`язків Управління є, зокрема, створення умов для реалізації рівних прав громадян України на освіту, соціальний захист дітей дошкільного та шкільного віку; розробка проектів рішень міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень Чернівецького міського голови з питань освіти; подання Засновнику пропозицій щодо фінансування та утримання закладів освіти комунальної форми власності; забезпечення ефективного і цільового використання коштів бюджету Чернівецької міської ради в галузі освіти; координація діяльності підпорядкованих закладів освіти; здійснення контролю за фінансово- господарською діяльністю закладів освіти та установ комунальної форми власності міської ради, які підпорядковані Управлінню; внесення органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування пропозицій щодо фінансування закладів освіти, взяття участі у формуванні бюджету освітньої галузі міста; представництво в установленому порядку інтересів Управління в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судах, підприємствах, установах, організаціях з питань, що належать до компетенції Управління тощо (пункти 2.8., 2.11.3., 2.12.1, 2.12.3, 3.1.4, 3.1.5., 3.1.9., 3.1.10, 3.1.16 Положення).

Відповідно до листа управління державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області від 06.10.2022 № 01-14-07/1365 управління освіти Чернівецької міської ради має статус головного розпорядника бюджетних коштів.

Звернення прокурора до суду у даній справі спрямоване на дотримання встановлених Конституцією України принципів верховенства права та законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час витрачання бюджетних коштів.

Бездіяльність управління освіти Чернівецької міської ради в частині невизнання недійсним додаткових угод до договору та не стягнення з постачальника до бюджету безпідставно сплачених бюджетних коштів за договором у розмірі 93727,87 грн. впродовж більш як року, негативно впливає на дохідну частину міського бюджету, що порушує економічні інтереси держави, та беззаперечно становить суспільний або публічний інтерес, що повинен захищатися державою (рішення ЄСПЛ у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004). А невжиття органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, заходів щодо повернення коштів до бюджету такому суспільному інтересу не відповідає.

Виходячи з викладеного, управління освіти Чернівецької міської ради є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

За змістом п. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами.

До виключної компетенції, зокрема, міських рад, у відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить, серед іншого, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) це план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.

Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (п.3).

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного Кодексу України при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів, що становить принцип ефективності та результативності бюджетної системи України.

Неефективне та неправомірне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених.

Правовідносини, пов`язані з використанням коштів з міського бюджету, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі яких ці кошти до бюджету не стягуються, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні оспорюваних додаткових угод та неповернення до бюджету безпідставно сплачених відповідачу коштів унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.

Враховуючи ту обставину, що фінансування за оспорюваними правовідносинами здійснюється за рахунок коштів бюджету Чернівецької міської територіальної громади, відтак, у даному випадку, звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів. Невжиття заходів щодо стягнення за наявності правових підстав коштів з мстою повернення їх до бюджету порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Матеріали справи свідчать про те, що Чернівецька міська рада не вжила заходів для усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі» та повернення у судовому порядку до міського бюджету безпідставно сплачених ТОВ «Чернівцігаз Збут» коштів ні з власної ініціативи, ані за наслідками розгляду листа Чернівецької окружної прокуратури від 23.09.2022 про виявлені порушення під час цієї закупівлі газу та необхідність їх усунення, відтак прокурор правомірно звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради. Разом з тим, Управління освіти Чернівецької міської ради є стороною спірного правочину, а тому є особою, яка згідно статі 215 ЦК України має право оскаржити його, є юридичною особою, яка може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, яка є розпорядником бюджетних коштів, здійснює процедуру закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України. Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала пасивна поведінка як управління освіти так і міської ради щодо захисту порушених інтересів держави.

Відповідно до положень статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування має право звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачі належним чином не здійснили захисту інтересів територіальної громади в спірних правовідносинах, у зв`язку з чим у прокурора були обґрунтовані підстави для представництва в суді інтересів держави, у тому числі, в особі позивачів за цим позовом, з огляду на що відхиляються аргументи апелянта щодо неналежності позивача -1 у даній справі.

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що при поданні цього позову прокурор не замінює позивача та не є його альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в цьому випадку збігаються із публічним інтересом, були захищені. Участь прокурора в цій справі, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великої кількості громадян.

Щодо позовної вимоги про визнання оспорюваних додаткових угод недійними, судова колегія зазначає наступне:

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення договору) тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України «Про публічні закупівлі», у чинній на час спірних правовідносин редакції, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», у чинній на час спірних правовідносин редакції, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

В обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару відповідач посилається на документально підтверджений факт коливання ціни товару на ринку протягом дії договору. Відтак, за доводами відповідача, сторони правомірно вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, при тому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі, в той час як законодавчо не передбачено обмеження в частині перегляду (зменшення) запланованих обсягів постачання товару, визначеного сторонами на момент укладення договору. Сторони належним чином виконали свої зобов`язання відповідно до такого договору, з урахуванням зазначених змін, при цьому, постачання природного газу до об`єктів споживача було безперервним, тобто його права та охоронювані законом інтереси споживача не порушені.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» між позивачем-2 та відповідачем було укладено договір, на момент підписання якого сторони, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», погодили всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором.

Згідно з п. 2.1 договору плановий обсяг постачання газу складав 141290 м3 : за 1 кв. - 64,9560 тис. м3 (січень - 26,5240 тис. м3, лютий - 21,5070 тис. м3, березень - 16,9250 тис. м3); за II кв. - 12,8796 тис. м3 (квітень - 6,7770 тис. м3, травень - 3,7250 тис. м3, червень - 2,37776 тис. м3); за III кВ. - 7,8034 тис. м3 (липень - 1,6267 тис. м3, серпень - 2,2467 тис. м3, вересень - 3,9300 тис. м3), за IV кв. - 55,6510 тис. м3 (жовтень - 7,8700 тис. м3, листопад - 17,2370 тис. м3, грудень - 30,5440 тис. м3).

Загальна ціна договору становила 777095,00 грн. з ПДВ, а ціну за 1000,0 кубічних метрів газу з ПДВ було визначено на рівні 5500 грн. (п.п. 3.1,3.2 договору).

Водночас, внаслідок укладення 11 додаткових угод ціну природного газу збільшено з 5500 грн. до 14251 грн. за 1 тис. м3, тобто на 8751 грн. або на 159,11 % більше від первинної ціни договору, натомість кількість газу зменшено з 141290 м3 до 70494,889 м3, що на 70795,111 м3 менше, ніж зазначено в договорі.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод до договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки Чернівецької торгово-промислової палати.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» врегульовує саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Беручи до уваги викладене, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що довідки Чернівецької торгово-промислової палати не можуть слугувати належним доказом підтвердження коливання цін на ринку, позаяк містять лише інформацію про ціну газу станом на конкретно визначені дати, не відображаючи при цьому коливання цін в ту чи іншу сторону в період між укладанням оспорюваних додаткових угод.

Крім цього, варто зауважити, що будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, як і у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Споживач мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, однак, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції ТОВ «Чернівцігаз збут» про збільшення ціни, підписав оскаржувані додаткові угоди, внаслідок чого ціна газу збільшилася на 159,11%, а обсяг поставки газу за договором істотно зменшився. Наведене свідчить, що така поведінка сторін призвела до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

Метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вказує, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Поряд з цим, перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10% у спосіб укладення оскаржуваних додаткових угод є нечесною і недобросовісною практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції ТОВ «Чернівцігаз збут» у тендері з метою перемоги.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України «Про публічні закупівлі».

Отже, законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі» та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, додаткові угоди до договору від 26.01.2021 № 41АВ587-75-21 за: № 1 від 02.03.2021, № 2 від 23.04.2021, № 3 від 27.05.2021, № 4 від 30.06.2021, № 5 від 20.07.2021, № 6 від 13.08.2021, № 7 від 27.08.2021, № 8 від 28.09.2021, № 9 від 29.09.2021, № 10 від 30.09.2021 та № 11 від 16.11.2021 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів правомірно визнано недійсними місцевим господарським судом.

За статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК України і ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до частини першої статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак і поставка газу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного між сторонами договору в його первісній редакції.

Згідно рахунків-актів № 1 від 12.02.2021, № 1 від 11.03.2021, № 3 від 06.04.2021, № 5 від 13.05.2021, № 6 від 09.06.2021, № 7 від 08.07.2021, № 8 від 12.08.2021, № 10 від 11.10.2021, № 10 від 10.11.2021, № 12 від 08.92021, акту № ЧЦ 381009705 за травень 2021 року та акту № ЧЦ381016780 за вересень 2021 року, підписаних сторонами договору, постачальником на виконання умов договору поставлено всього 70494,889 м3 газу на 481449,76 грн.

Очікувана вартість 1 м3 природного газу станом на час укладення договору становила 5,5 грн. (ціна договору 777095 грн: кількість природного газу 141290 м3, що підлягав закупівлі), а після укладення всіх 11 додаткових угод про збільшення ціни газу та з урахуванням перерахованих постачальнику за результатами виконання договору коштів у сумі 481449,76 грн. вартість 1 м3 газу фактично склала 6, грн. (остаточна ціна договору 481449,76 грн. - 70494,889 м3 фактично поставленого газу).

Таким чином, на підставі додаткових угод до договору за № 1-11 постачальнику надміру безпідставно було сплачено 93727,87 грн. бюджетних коштів (6, грн. - 5,5 грн. = 1, грн. х 70494,889 м3). Відтак позовні вимоги про стягнення 93727,87 грн. з відповідача за товар, який не був ним поставлений, обґрунтовано та правомірно задоволено місцевим господарським судом, на підставі частини першої статті 670 ЦК України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.07.2023 у справі № 926/1904/23.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.07.2023 у справі № 926/1904/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» - без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 19.02.2024.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік