СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 лютого 2024 року м. Харків Справа №922/4138/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Гетьман Р.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№442Х від 16.02.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 у справі №922/4138/23 (м. Харків, суддя Байбак О.І., повний текст ухвали складено 02.02.2024),

за заявою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної Податкової Служби України (вх.№31080 від 14.11.2023) з грошовими вимогами до боржника, подану у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро», м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус Агро», м. Барвінкове, Харківська область,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро» про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус Агро».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус Агро»; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро»; введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна у справі про банкрутство арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича якого зобов`язано вчинити певні дії; призначити проведення попереднього засідання на 25.12.2023.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство було опубліковане 24.10.2023 за №71699.

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою (вх.№31080 від 14.11.2023), в якій просить суд розглянути заяву про кредиторські вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус Агро» та визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Харківській області у загальній сумі 8102,78 грн та 5368,00 грн.

Зазначена заява обґрунтована з посиланням на те, що ТОВ «Модус Агро» має перед бюджетом невиконані податкові зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 заяву Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної Податкової Служби України (вх.№31080 від 14.11.2023) з грошовими вимогами до боржника задоволено частково. Визнано грошові вимоги заяву Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної Податкової Служби України до боржника в сумі загальній сумі 7422,78 грн, а також суми судового збору за подання до господарського суду даної заяви в розмірі 5368,00 грн. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено. Зобов`язано розпорядника майна внести зазначені грошові вимоги до реєстру кредиторів згідно з черговістю.

Головне управління ДПС у Харківській області з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 29.01.2024; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 у справі №922/4138/23 в частині відхилення вимог ГУ ДПС у розмірі 680,00 грн; прийняти нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ГУ ДПС у повному обсязі.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

По-перше, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на день подання скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, сплачується судовий збір в сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство, сплачується судовий збір в сумі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до суду із кредиторськими вимогами у 2023 році.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22 дійшла висновку, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір». При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір») не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

У даному випадку апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд», тому, враховуючи вищенаведене, за подання до апеляційного господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду апелянт повинен сплатити судовий збір у розмірі 6441,60 грн ((2684,00 грн*2)*150%)*0,8.

Разом з тим, апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Отже, на думку суду, відповідний недолік апеляційної скарги потребує усунення шляхом надання апелянтом суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

По-друге, відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно зі ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства, склад учасників розгляду спору визначається до Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 41 ГПК України встановлено, що у справах про банкрутство склад учасників визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що учасниками у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

З поданих до суду матеріалів вбачається, що до апеляційної скарги додано докази направлення копії апеляційної скарги арбітражному керуючому Саутенко С.О. та боржнику ТОВ «Модус Агро». Водночас апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам справи про банкрутство.

Отже, для усунення вказаного недоліку апелянт має надати докази про направлення копії апеляційної скарги з додатками з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України кредиторам ТОВ «Торговий будинок «Новаагро», ТОВ «Сідко Україна», ТОВ «Компанія «Альбіон».

По-третє, відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 судом вказано, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду також вказала, що зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, діяти від імені Головного Управління ДПС у Харківській області у цій справі можуть: представник-адвокат або в порядку самопредставництва-керівник чи інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), повноваження якої на самопредставництво мають підтверджуватись документами, з яких вбачається належність такої особи до керівника або суб`єкта, якому надано право на самопредставництво положеннями закону, або статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). Зокрема такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №911/933/19, від 28 квітня 2020 року у справі №910/10553/18, від 09 червня 2020 року у справі №904/92/20, від 17 вересня 2020 року у справі №910/3850/19, від 08 грудня 2020 року у справі №905/2488/15.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Судом встановлено, що апеляційну скаргу від імені Головного Управління ДПС у Харківській області підписано Шевченко Дмитром Владиславовичем, на підтвердження повноважень якого діяти в порядку самопредставництва юридичної особи, надано до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державної податкової служби України, в якому у відомостях про осіб, які поряд з керівником можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, зазначено Шевченко Дмитра Владиславовича із повноваженнями вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг).

До апеляційної скарги додано довіреність у порядку передоручення від 16.05.2023, відповідно до якої Гладченко Василь Васильович (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі Витягу з ЄДР від 02.05.2023, щодо Головного управління ДПС у Харківській області (), уповноважує, в порядку передоручення, Шевченко Дмитра Владиславовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти інтереси Головного управління ДПС у Харківській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Також в матеріалах справи наявне Положення про відділ супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості Головного управління ДПС у Харківській області. Відповідно до п.2.2.5. вказаного Положення основним завданням Відділу є участь у судових спорах, судових процесах та вчинення дій в усіх судах України в інтересах та від імені ДПС її територіальних органів, без окремого доручення Голови з правами, що надані стороні, тертій особі, особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Разом з цим, до апеляційної скарги не додано документи на підтвердження наявності трудових відносин підписанта Шевченко Д.В. з Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Таким чином, для усунення вказаного недоліку скаржнику слід надати докази, які підтверджують повноваження на здійснення самопредставництва Головного управлінням ДПС у Харківській області Шевченко Д.В., а саме докази перебування підписанта у трудових відносинах з апелянтом.

Відповідно частини 2 статті 260 до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме, апелянт повинен докази сплати судового збору у розмірі 6441,60 грн, докази направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі про банкрутство та докази наявності трудових відносин підписанта Шевченко Д.В. з Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№442Х від 16.02.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 у справі №922/4138/23 залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи з використанням програми «Електронний суд». Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

4.Повідомити апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

5.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

6.Звернути увагу скаржника, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Суддя Р.А. Гетьман