ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Справа № 915/1464/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» (25014, м. Кропивницький, вул. Перша Виставкова, буд. 29М; ідентифікаційний код 39374096)

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» (56400, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, смт Доманівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 10-А, кв. 2; ідентифікаційний код 30646239)

про: стягнення 301 064,78 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

20.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 131 від 12.09.2023 (з додатками), в якій просить стягнути з Селянського фермерського господарства «РОДИНА» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» () 301 064,78 грн, з яких 1 25 068,87 грн борг за отриманий та не оплачений товар, 87 375,82 грн пеня, 25 013,77 грн штраф, 63 606,32 грн тридцять шість відсотків річних; а також судові витрати.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов Договору поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 зі специфікацією до нього та актом перегляду ціни до специфікації; видаткової накладної № /05/00015 від 02.05.2022, з актом приймання-передачі майна від 02.05.2022; умов Договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022 зі специфікацією до нього та актом перегляду ціни до специфікації; видаткових накладних № /05/01916 від 20.05.2022, № /06/01319 від 15.06.2022; листування учасників справи; акту звірки взаємних розрахунків; картки рахунку 3613 за 01.01.2013-12.09.2023, картки рахунку 3611 за 01.01.2013-12.09.2023; застосування норм статей 6, 526, 530, 625, 627-629 Цивільного кодексу України, статті 216 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеними між сторонами договорами.

Ухвалою суду від 25.09.2023 позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1464/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; визначено відповідачу 5-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; призначено розгляд справи по суті на 17 жовтня 2023 року о 12:30; запропоновано позивачу у строк до 10.10.2023 надати суду та направити відповідачу: докази здійснення позивачем повернення коштів на користь відповідача в розмірі 37 900,00 грн, на що наявне посилання за змістом позовної заяви; податкову звітність щодо господарських операцій щодо яких виникли спірні у даній справі правовідносини, зокрема, щодо відображення у вказаній звітності актів перегляду ціни до специфікацій, на підставі яких заявлені позовні вимоги.

10.10.2023 до суду від позивача надійшла така кореспонденція:

- заява № 154/1 від 06.10.2023 (вх. № 13355/23) про розгляд справи без участі представника позивача;

- лист № 154 від 06.10.2023 на виконання вимог ухвали суду від 25.09.2023.

13.10.2023 до суду від представника Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» надійшло клопотання б/н та без дати (вх. № 13581/23) про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання (через знаходження представника у відрядженні), а також бажанням представника відповідача особисто приймати участь в судових засіданнях.

Ухвалою суду від 17.10.2023 було відкладено розгляд справи № 915/1464/23 по суті на 14 листопада 2023 року об 11:40.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у даній справі судді Смородінової О.Г. у період з 07.11.2023 по 14.11.2023, судове засідання у даній справі, призначене на 14.11.2023 не відбулося.

Ухвалою суду від 16.10.2023 розгляд справи № 915/1464/23 по суті було призначено на 12 грудня 2023 року об 11:20.

11.12.2023 до суду від позивача надійшла заява № 208 від 11.12.2023 про розгляд справи без участі представника ТОВ «АГРОРЕСУРС-А» за наявними в матеріалах справи документами.

Засідання з розгляду даної справи по суті, яке було призначено на 12 грудня 2023 року об 11:20, не відбулося оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, у зв`язку із повідомленням про замінування будівлі, в якій розташований Господарський суд Миколаївської області, роботу суду було зупинено, про що свідчить Акт Господарського суду Миколаївської області про тимчасову неможливість відправлення правосуддя.

Ухвалою суду від 13.12.2023 розгляд справи № 915/1464/23 по суті було призначено на 09 січня 2024 року о 13:00.

19.12.2023 до суду від позивача надійшла заява № 214 від 19.12.2023 про розгляд справи без участі представника ТОВ «АГРОРЕСУРС-А» за наявними в матеріалах справи документами.

08.01.2024 до суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 08.01.2024 (вх. № 204/24) про ознайомлення з матеріалами справи, з її подальшою реалізацією 08.01.2024.

09.01.2024 до суду від Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» надійшли додаткові пояснення б/н від 09.01.2024 (вх. № 243/24), в яких зазначено про надання для залучення до матеріалів справи документів згідно переліку, а саме: довіреності та відзиву.

Водночас, суд зауважує, що під час реєстрації додаткових пояснень про долучення документів без номера від 09.01.2024 Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» у справі №915/1464/23, які надійшли через підсистему «Електронний суд», було виявлено, що при відкритті електронного додатку «РОДИНА ВІДЗИВ.pdf» виявлено додані документи, про що не вказано в переліку додатків, а саме: клопотання про продовження строку на подання відзиву без номера від 09.01.2024 та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи без номера від 09.01.2024.

Про відповідні обставини свідчить акт Відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2024.

Крім того, 09.01.2024 до суду від Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» надійшов відзив б/н та без дати (вх. № 245/24) на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «АГРОРЕСУРС-А» до СФГ «Родина» по справі № 915/1464/23.

В засіданні 09.01.2023 суд заслухав представника відповідача, який усно виклав заперечення проти задоволення позовних вимог у даній справі, мотивуючи, зокрема, таким:

- обидва договори, на підставі яких заявлені позовні вимоги, не підписані відповідачем. Підписи наявні на договорах, не належать керівнику Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА». У зв`язку з наведеними обставинами відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи;

- поставки товару дійсно мали місце, але без договору;

- відповідачем у спірних правовідносинах було здійснено три оплати (від 12.05.2022 на суму 5 600,00 грн, від 13.05.2022 на суму 390,04 грн, від 30.06.2023 на суму 10 448,16 грн) в рахунок погашення заборгованості за поставлений товар, про які позивач не повідомив суду;

- відповідач не заперечує проти заборгованості за товар на суму 108 630,67 грн;

- відповідач заперечує проти факту підписання договорів із таким рівнем штрафних санкцій;

- відповідач посилається на наявність у спірних правовідносинах форс-мажорних обставин, пов`язаних із тим, що Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» займається сільськогосподарською діяльністю, а більшість земельного банку відповідача знаходиться на територіях, які були окуповані, та на яких були обстріли (території Миколаївської та Херсонської областей).

За результатами проведеного засідання судом було постановлено ухвалу, якою залишено без розгляду подані Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА» відзиви, які надійшли до суду 09.01.2023, у справі № 915/1464/23; відкладено розгляд справи № 915/1464/23 по суті на 23 січня 2024 року о 14:00; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» надати суду та направити відповідачу письмові пояснення щодо стверджуваних Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА» обставин здійснення відповідачем платежів (від 12.05.2022 на суму 5 600,00 грн, від 13.05.2022 на суму 390,04 грн, від 30.06.2023 на суму 10 448,16 грн) в рахунок погашення заявленої до стягнення заборгованості.

Після завершення судового засідання 09.01.2024 до суду від відповідача надійшла така кореспонденція:

- клопотання б/н та без дати (вх. № 256/24) про продовження строку на подання відзиву;

- клопотання б/н від 09.01.2024 (вх. № 257/24) про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, в якому заявник просить суд призначити по справі № 915/1464/23 судову почеркознавчу експертизу, на вирішення експерту поставити питання щодо того, чи було підписано головою СФГ «Родина» Бігунець Т.Р. договори поставки від 19.04.2022р. власноруч або іншими особами, проведення експертизи доручити Миколаївському НДЕКЦ МВС України.

22.01.2024 до суду від позивача надійшла така кореспонденція:

- додаткові пояснення № 2 від 17.01.2024 на виконання вимог ухвали суду від 09.01.2024;

- заява № 3 від 22.01.2024 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

23.01.2024 до суду від відповідача надійшла така кореспонденція:

- клопотання б/н від 22.01.2024 (вх. № 900/24) про продовження строку на подання відзиву по справі № 915/1464/23, до якого додано скан копію клопотання Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» про продовження строку на подання відзиву, яке надійшло до суду 09.01.2024;

- клопотання б/н від 22.01.2024 (вх. № 903/24) про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, до якого додано скан копію клопотання Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, яке надійшло до суду 09.01.2024;

- відзив на позовну заяву б/н від 22.01.2024 (вх. № 906/24), до якого додано скан копію відзиву Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА», який надійшов до суду 09.01.2024;

- клопотання б/н від 22.01.2024 (вх. № 908/24) про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, до якого додано скан копію клопотання Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» про продовження строку на подання відзиву, яке надійшло до суду 09.01.2024;

- клопотання б/н від 22.01.2024 (вх. № 910/24) про призначення експертизи, до якого додано скан копію клопотання Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, яке надійшло до суду 09.01.2024;

- клопотання б/н від 23.01.2024 (вх. № 922/24) про залучення доказів по справі № 915/1464/23, а саме довідки про хворобу керівника фермерського господарства;

- клопотання б/н від 23.01.2024 (вх. № 924/24) про залучення доказів по справі № 915/1464/23, а саме довідки про хворобу керівника фермерського господарства;

- клопотання б/н від 23.01.2024 (вх. № 927/24) про залучення доказів по справі № 915/1464/23, а саме довідки про хворобу керівника фермерського господарства.

Судове засідання з розгляду даної справи по суті, яке було призначено на 23 січня 2024 року о 14:00, не відбулося оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення засідання по даній справі, зокрема, у період з 13:12 до 17:43 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою суду від 24.01.2024 розгляд справи № 915/1464/23 по суті було призначено на 14 лютого 2024 року о 10:00.

13.02.2024 до суду від позивача надійшла заява № 16 від 13.02.2024 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Станом на момент проведення підготовчого засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

14.02.2024 в судове засідання учасники справи своїх представників не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Так, копії ухвали суду від 24.01.2024 були надіслані позивачу та відповідачу в їх електронні кабінети. Документ доставлено до електронного кабінету позивача та відповідача 24.01.2024 о 23:48, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2024 у справі № 915/1464/23 позивач та відповідач отримали 25.01.2024.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 14.02.2024 судом було розглянуто заяви та клопотання, які надійшли від учасників справи, з моменту проведення попереднього судового засідання.

По-перше, щодо клопотань Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» б/н та без дати (вх. № 256/24 від 09.01.2024) про продовження строку на подання відзиву, б/н від 22.01.2024 (вх. № 900/24 від 23.01.2024) про продовження строку на подання відзиву, б/н від 22.01.2024 (вх. № 908/24 від 23.01.2024) про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням клопотань б/н від 23.01.2024 (вх. № 922/24 від 23.01.2024), б/н від 23.01.2024 (вх. № 924/24 від 23.01.2024), б/н від 23.01.2024 (вх. № 927/24 від 23.01.2024) про залучення доказів по справі № 915/1464/23, а саме довідки про хворобу керівника фермерського господарства, а також відзиву на позовну заяву б/н від 22.01.2024 (вх. № 906/24 від 23.01.2024), суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 118 ГПК України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Для Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» строк на подання відзиву тривав до 23.10.2023 включно, про що судом вже було зазначено в ухвалі від 17.10.2023.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву обґрунтовані тим, що СФГ «РОДИНА» було отримано позовну заяву по справі № 915/1464/23 та, ухвалу про відкриття провадження по даній справі тільки 08.01.2024, після ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, за клопотанням відповідача до матеріалів справи долучено копію довідки Миколаївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги б/н та без дати, зі змісту якої вбачається, що Томашпольський Ігор Борисович (який є керівником Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА») знаходився на амбулаторному лікуванні з 04.10.2023 по 20.11.2023.

Розглянувши вищезазначені клопотання, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, у зв`язку з тим, що такі клопотання заявлені процесуально необґрунтовано, оскільки відповідачем не наведено жодного доказу у підтвердження поважності та об`єктивності причин з яких відзив на позовну заяву не поданий у строк встановлений судом.

Зокрема, судом враховано, що з наявного в матеріалах справи клопотання представника Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» б/н та без дати (вх. № 13581/23) про відкладення розгляду справи вбачається, що станом на 13.10.2023 (дата подання відповідного клопотання до суду) представнику відповідача, а, отже, і відповідачу, було відомо про наявність даної справи № 915/1464/23 у проваджені Господарського суду Миколаївської області.

Суд також зауважує, що до вказаного клопотання заявником долучено копію ордеру серія ВЕ № 1071071, зі змісту якого судом встановлено, що представництво адвокатом інтересів відповідача у справі № 915/1464/23 здійснюється на підставі договору б/н від 12.10.2023, отже, суд відхиляє посилання господарства на хворобу керівника у період з 04.10.2023 по 20.11.2023 як на поважність причин пропуску строку на подання відзиву, оскільки з 12.10.2023 фермерське господарство уповноважило адвоката здійснювати в межах справи № 915/1464/23 представництво своїх інтересів. При цьому, суд також враховує, що відповідач після вказаної дати не змінював представника.

За такого, суд наголошує, що хвороба керівника Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» у період з 04.10.2023 по 20.11.2023 не змінює того факту, що повноважному представнику відповідача було відомо про наявність даної справи у провадженні суду з 13.10.2023, а, отже відповідачем не доведено яким чином хвороба керівника фермерського господарства вплинула на можливість підготовки ним (зокрема, через представника) заяв по суті справи.

Суд констатує, що починаючи з 13.10.2023 відповідач (повноважний представник) мав об`єктивну можливість ознайомитися з матеріалами справи (як у приміщенні суду, так і з використанням системи «Електронний суд») та подати суду відзив на позовну заяву у справі № 915/1464/23, зокрема, і у межах встановленого процесуального строку, або у разі потреби, до закінчення строку звернутися до суду з обґрунтованим клопотанням про продовження такого строку, що учасником реалізовано не було.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не навів доводів та не підтвердив належними та допустимими доказами, що в нього не було можливості надати відзив на позовну заяву вчасно, суд відмовляє у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву, у зв`язку із неповажністю причин пропуску вказаного строку, та залишає поданий Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА» відзив на позовну заяву б/н від 22.01.2024 (вх. № 906/24 від 23.01.2024) без розгляду.

По-друге, щодо клопотань Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» б/н від 09.01.2024 (вх. № 257/24 від 09.01.2024) про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, б/н від 22.01.2024 (вх. № 903/24 від 23.01.2024) про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі № 915/1464/23, б/н від 22.01.2024 (вх. № 910/24 від 23.01.2024) про призначення експертизи, суд зазначає таке.

У вказаних клопотаннях відповідач просить суд призначити по справі № 915/1464/23 судову почеркознавчу експертизу, на вирішення експерту поставити питання щодо того, чи було підписано головою СФГ «Родина» Бігунець Т.Р. договори поставки від 19.04.2022р. власноруч або іншими особами, проведення експертизи доручити Миколаївському НДЕКЦ МВС України, мотивуючи, зокрема, необхідністю встановлення факту не підписання головою СФГ «Родина» Бігунець Т.Р. договорів поставки від 19.04.2022, що містяться в матеріалах справи.

Розглядаючи клопотання Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» про проведення почеркознавчої експертизи, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 було вирішено розгляд справи № 915/1464/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також визначено відповідачу 5-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Як уже було наведено судом в ухвалі від 17.10.2023 слід вважати, що днем вручення Селянському (фермерському) господарству «РОДИНА» копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі № 915/1464/23 є 06.10.2023. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з копією ухвали про відкриття провадження у справі представник відповідача був ознайомлений 13.10.23.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 ГПК України, підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

З 17.10.2023 має місце початок розгляду справи № 915/1464/23 по суті. Водночас, відповідне клопотання вперше подано до суду 09.01.2024, тобто під час розгляду справи по суті.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Водночас, відповідачем не було обґрунтовано належним чином необхідність призначення експертизи у даній справі, враховуючи докази, що наявні в матеріалах справи. Останній формально поставився до обґрунтування клопотання, зазначивши лише про необхідність встановлення факту не підписання головою СФГ «Родина» Бігунець Т.Р. договорів поставки від 19.04.2022, що містяться в матеріалах справи

Господарський суд зазначає, що до поданого клопотання відповідачем не подано жодного доказу в обґрунтування останнього, які викликали б у суду сумніви щодо факту підписання договорів поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 та № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022 (належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи) зі сторони Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА». Відповідач не обґрунтовує як отримання такого доказу вплине на розгляд справи та які стверджуванні позивачем обставини спростує.

Крім того, суд наголошує, що відповідачем не ставиться під сумнів справжність відтиску печатки Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» на договорах поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 та № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022 та специфікаціях до них, не надано доказів та не наведено фактів протиправності використання печатки Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» чи доказів її втрати, так само і не надано доказів звернення Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, чи використання печатки товариства проти волі відповідача (з урахуванням правової позиції Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зазначеної у постанові від 23.07.2019 у справі № 918/780/18).

Суд також враховує, що з наданого до позовної заяви листа Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» від 04.04.2023, адресованого Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А», вбачається, що відповідач підтверджує наявність укладених між сторонами даної справи Договору поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 та Договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022, а також факт наявності заборгованості за вказаними договорами.

Отже, на переконання суду, у даному випадку, має місце суперечлива поведінка з боку Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА», оскільки в одному випадку відповідач визнає укладення між сторонами Договору поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 та Договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022, а також намір виконання їх умов, а в іншому випадку посилається на підписання вищезазначених договорів поставки зі сторони покупця іншою особою.

Варто зазначити, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Верховний Суд у низці справ (постанови від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17, від 09.04.2019 року у справі № 903/394/18, від 17.11.2018 року у справі № 911/205/18) робить посилання на принцип римського права «venire contra factum proprium» (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці)». Зазначений принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на «principles of fraud». Вона спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Після наведеного, у засіданні 14.02.2024 судом було продовжено розгляд справи № 915/1464/23 по суті.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 14.02.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А», як продавцем, та Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА», як покупцем, було укладено Договір поставки № 3178/22/К/МРМО (далі Договір поставки № 3178), відповідно до предмету якого продавець зобов`язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів та супутніх послуг (надалі товари) (п. 1.2); Даний Договір спрямований на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання супутніх послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю і є змішаним договором, що об`єднує договори поставки та надання послуг (п. 1.1).

Крім того, 19 квітня 2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А», як продавцем, та Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА», як покупцем, було укладено Договір поставки № 3179/22/К/МРМО (далі Договір поставки № 3179), відповідно до предмету якого продавець зобов`язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів та супутніх послуг (надалі товари) (п. 1.2); Даний Договір спрямований на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання супутніх послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю і є змішаним договором, що об`єднує договори поставки та надання послуг (п. 1.1).

За умовами наведених Договорів сторони погодили, зокрема, таке:

- кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка товару визначаються специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною цього Договору. За відсутності заперечень покупця можлива поставка іншого найменування (сорту або гібриду) товару аналогічної якості (п. 1.3);

- орієнтовні ціни на товар та/або надані послуги визначаються у специфікаціях. Сторони встановлюють вартість (ціну) товару в гривнях та відповідний еквівалент у доларах США чи Євро. Фактичні цина на поставлений товар та загальна вартість вказуються у видаткових накладних на поставку товарів покупцю та/або рахунках-фактурах. Ціна товару включає вартість тари, пакування й маркування а також податок на додану вартість, що нараховується/не нараховується згідно з законодавством України. Ціну (вартість) Договору складає загальна вартість фактично поставленого продавцем товару згідно з цим Договором та/або наданих послуг (п. 2.1);

- сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами специфікаціях ціни в гривнях та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані продавцем в залежності від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти. Процедуру коригування ціни товару продавцем у порядку, передбаченому даним пунктом Договору, сторони домовилися вважати погодженою на увесь час чинності цього Договору та не вважати таке коригування односторонньою зміною умов Договору, що потребує окремого погодження сторін. У зв`язку з тим, що товар придбаний продавцем за цінами, зазначеними у доларах США/Євро, незмінною фіксованою величиною залишається сума еквіваленту загальною ціни Договору у доларах США чи Євро, враховуючи ПДВ (п. 2.2);

- покупець зобов`язується перерахувати грошові кошти за товар на поточний рахунок продавця в національній валюті України (гривні) у строки та розмірі, визначені в специфікаціях до Договору. Обов`язок вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на рахунок продавця (п. 3.1);

- товар повинен бути переданий покупцеві згідно строків, вказаних в специфікації даного Договору та при умовах виконання покупцем вимог п. 3.1 Договору. Продавець має право на дострокову поставку товару за цим Договором. Товар, що постачається продавцем протягом дії цього Договору, може відвантажуватися продавцем партіями або їх частинами (п. 4.1);

- під форс-мажорними обставинами у даному Договорі розуміються будь-які обставини, що виникли поза волею або всупереч волі чи бажанню сторін і яких не можна передбачити чи уникнути, включаючи: військові дії, громадські заворушення, епідемії, блокади, землетруси, повені, пожежі, рішення, постанови КМУ чи приписи органів державної влади та управління, внаслідок яких на сторони покладатимуться додаткові обов`язки чи встановлюватимуться додаткові обмеження (ліцензійні, митні, податкові тощо), або заборони, які роблять неможливим подальше повне або часткове виконання зобов`язань за цим Договором, а також інші дії чи події, що існують поза волею сторін (п. 7.1);

- сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу невиконання зобов`язань за цим Договором зобов`язана підтвердити наявність обставин непереборної сили та їх тривалість довідкою (сертифікатом), що видані відповідними компетентними органами, а саме територіальним органом Торгово-промислової палати України, який має право згідно чинного законодавства підтверджувати настання форс-мажорних обставин (п. 7.3);

- сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна повідомити про це іншу сторону протягом 10 днів з моменту настання таких обставин (п. 7.5);

- факт запровадження воєнного стану в Україні згідно Закону України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, подальше продовження цього стану та факт засвідчення цих обставин Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними (відповідно до довідки Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022), не може вважатися достатньою підставою невиконання покупцем зобов`язань за цим договором (п. 7.6);

- за порушення умов цього Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного Договору. Відповідно до п. 2 ст. 232 ГК України сторони дійшли згоди, що збитки стягуються у повній сумі понад штрафні санкції (п. 8.1);

- крім відповідальності, встановленої п. 8.1 даного Договору покупець: за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також у разі прострочення до 7 днів, штраф у розмірі 5 % від суми несплаченого боргу, від 8 до 14 днів 10 % від суми несплаченого боргу, та на строк, більший 14 днів, - 20 % від суми несплаченого боргу (п. 8.5);

- в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та наданих послуг покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь продавця крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 8.7);

- сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежуються строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 років (п. 8.8);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни до цього Договору можуть бути внесені за взаємною угодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п. 10.7).

Договір поставки № 3179 та Договір поставки № 3178 містять однакові умови, які підписані сторонами та відповідні підписи скріплені печатками обох підприємств.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як постачальника, про стягнення з відповідача, як покупця, заборгованості за поставлений товар по вищенаведеним договорам, а саме за специфікаціями № 1 та № 3, а також стягнення штрафних санкцій та процентів річних, нарахованих внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеними між сторонами договорами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунків із позивачем за поставлений товар за укладеними між сторонами договорами.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 зі Специфікацією № 1 від 19.04.2022 до нього та Актом від 27.02.2023 перегляду ціни до специфікації;

- видаткова накладна № /05/00015 від 02.05.2022, з актом приймання-передачі майна від 02.05.2022;

- Договір поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022 зі Специфікацією № 3 від 16.05.2022 до нього та Актом від 28.02.2023 перегляду ціни до специфікації;

- видаткові накладні № /05/01916 від 20.05.2022, № /06/01319 від 15.06.2022;

- листи Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» від 20.05.2022, від 31.05.2022, від 04.04.2023, № 5 від 25.04.2023;

- лист Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» від 05.04.2023;

- акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 27.02.2023 (підписаний обома сторонами);

- картка рахунку 3613 за 01.01.2013-12.09.2023, картка рахунку 3611 за 01.01.2013-12.09.2023;

- розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних: № 1745 від 28.02.2023, № 1742 від 28.02.2023, № 1740 від 27.02.2023, № 1739 від 27.02.2023, з квитанціями про їх реєстрацію в ЄРПН;

- платіжне доручення № 3810 від 02.06.2022;

- Специфікація № 4 від 12.05.2022 до Договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022;

- видаткова накладна № /05/01304 від 13.05.2022;

- рахунок-фактура № 6677 від 12.05.2022;

- картка рахунку 3613 за 01.01.2022-15.01.2024;

- рахунок-фактура № 13280 від 30.06.2023;

- картка рахунку 3613 за 01.01.2022-15.01.2024;

- банківські виписки по рахунку.

Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку на підтвердження власної правової позиції по суті спірних правовідносин доказів суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Матеріали даної справи свідчать про таке.

На виконання укладеного між сторонами Договору поставки № 3179 продавець та покупець погодили та підписали Специфікацію № 1 від 19.04.2022, умовами якої передбачили здійснення поставки товару на загальну суму 198 128,08 грн. Вказаною специфікацією також встановили, що оплата товару здійснюється в такі строки:

- 20 % від загальної вартості товару в сумі (з ПДВ) 39 625,62 грн 26.04.2022;

- 80 % від загальної вартості товару в сумі (з ПДВ) 158 502,46 грн 01.10.2022.

Умовами Специфікації № 1 від 19.04.2022 також передбачено, що покупець підтверджує фактичну можливість виконання в повному обсязі прийнятих за нею на себе зобов`язань. Покупець розуміє та погоджується, що відповідно до п. 7.6 Договору, факт запровадження воєнного стану в Україні згідно Закону України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та факт засвідчення цих обставин Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними, не являтимуться достатньою підставою невиконання ним зобов`язань за цією специфікацією, зазначені факти не впливають та не вплинуть на виконання зобов`язань покупцем за цим договором.

Обумовлена Специфікацією № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 поставка Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» товару Селянському (фермерському) господарству «РОДИНА» на загальну суму 198 128,08 грн підтверджується наявними в матеріалах справи:

- видатковою накладною № /05/00015 від 02.05.2022 на суму 198 128,08 грн;

- актом приймання-передачі майна від 02.05.2022.

Суд зауважує, що у подальшому 27.02.2023, з урахуванням приписів п. 2.2 Договору поставки № 3179, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт перегляду ціни, відповідно до якого сума коригування склала 36 939,80 грн.

На виконання укладеного між сторонами Договору поставки № 3178 продавець та покупець погодили та підписали Специфікацію № 3 від 16.05.2022, умовами якої передбачили здійснення поставки товару на загальну суму 139 882,94 грн. Вказаною специфікацією також встановили, що оплата товару здійснюється в такі строки:

- 30 % від загальної вартості товару в сумі (з ПДВ) 41 964,88 грн 23.05.2022;

- 70 % від загальної вартості товару в сумі (з ПДВ) 97 918,06 грн 15.08.2022.

Умовами Специфікації № 3 від 16.05.2022 також передбачено, що покупець підтверджує фактичну можливість виконання в повному обсязі прийнятих за нею на себе зобов`язань. Покупець розуміє та погоджується, що відповідно до п. 7.6 Договору, факт запровадження воєнного стану в Україні згідно Закону України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та факт засвідчення цих обставин Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними, не являтимуться достатньою підставою невиконання ним зобов`язань за цією специфікацією, зазначені факти не впливають та не вплинуть на виконання зобов`язань покупцем за цим договором.

Обумовлена Специфікацією № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 поставка Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» товару Селянському (фермерському) господарству «РОДИНА» на загальну суму 139 882,94 грн підтверджується наявними в матеріалах справи:

- видатковою накладною № /05/01916 від 20.05.2022 на суму 117 645,60 грн;

- видатковою накладною № /06/01319 від 15.06.2022 на суму 22 237,44 грн.

Суд зауважує, що у подальшому 28.02.2023, з урахуванням приписів п. 2.2 Договору поставки № 3178, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт перегляду ціни, відповідно до якого сума коригування склала 8 226,61 грн.

На підтвердження реальності відповідних господарських операцій, зокрема, щодо коригування ціни товару за Договором поставки № 3179 та Договором поставки № 3178 позивачем додатково надано до матеріалів справи розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних: № 1745 від 28.02.2023, № 1742 від 28.02.2023, № 1740 від 27.02.2023, № 1739 від 27.02.2023, з квитанціями про їх реєстрацію в ЄРПН.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» було поставлено Селянському (фермерському) господарству «РОДИНА» товар на загальну суму 383 177,43 грн, у тому числі:

- за Договором поставки № 3179 (по Специфікації № 1 від 19.04.2022), у урахуванням коригування ціни товару, на суму 235 067,88 грн;

- за Договором поставки № 3178 (по Специфікації № 3 від 16.05.2022), з урахуванням коригування ціни товару, на суму 148 109,55 грн.

У свою чергу, відповідач здійснив лише часткову оплату за поставлений товар.

Так, оплата за товар, поставлений за Договором поставки № 3179 (по Специфікації № 1 від 19.04.2022) здійснювалась відповідачем таким чином:

- платіж від 26.04.2022 на суму 39 625,22 грн;

- платіж від 25.04.2023 на суму 6 500,00 грн;

- платіж від 05.05.2023 на суму 20 000,00 грн;

- платіж від 18.05.2023 на суму 10 000,00 грн;

- платіж від 05.06.2023 на суму 15 000,00 грн;

- платіж від 08.06.2023 на суму 20 000,00 грн;

- платіж від 22.06.2023 на суму 20 000,00 грн.

Оплата за товар, поставлений за Договором поставки № 3178 (по Специфікації № 3 від 16.05.2022) здійснювалась відповідачем таким чином:

19.05.2022 відповідачем було проведено платіж на суму 139 882,94 грн.

Після наведеного, Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» двічі зверталося до Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» з листами від 20.05.2022 та від 31.05.2022 щодо повернення грошових коштів за товар в сумі 97 900,00 грн (із платежу від 19.05.2022 на суму 139 882,94 грн), як перерахованих помилково.

З урахуванням вказаного звернення, позивач повернув відповідачу грошові кошти в сумі 37 900,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи надано платіжну інструкцію № 3810 від 02.06.2022.

У подальшому відповідачем також здійснено такі платежі в рахунок часткового погашення заборгованості:

- від 06.12.2022 на суму 10 000,00 грн;

- від 19.12.2022 на суму 5 000,00 грн;

- від 26.12.2022 на суму 5 000,00 грн;

- від 19.01.2023 на суму 5 000,00 грн.

Суд зауважує, що представник Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» під час усного виступу у судовому засіданні 09.01.2024 зазначав, що відповідачем у спірних правовідносинах було здійснено три оплати (від 12.05.2022 на суму 5 600,00 грн, від 13.05.2022 на суму 390,04 грн, від 30.06.2023 на суму 10 448,16 грн) в рахунок погашення заборгованості за поставлений товар, про які позивач не повідомив.

Беручи до уваги наведене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин даної справи, суд пропонував позивачу надати письмові пояснення щодо стверджуваних Селянським (фермерським) господарством «РОДИНА» обставин здійснення відповідачем платежів (від 12.05.2022 на суму 5 600,00 грн, від 13.05.2022 на суму 390,04 грн, від 30.06.2023 на суму 10 448,16 грн) в рахунок погашення заявленої до стягнення заборгованості.

Зі змісту наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» пояснень вбачається, що позивач не заперечує факту здійснення зазначених оплат, однак вказує, що вони не стосуються спірних зобов`язань та заборгованості відповідача.

Так, товариство зазначає, що оплати від 12.05.22 в сумі 5 600,00 грн, та від 13.05.22 в сумі 390,04 грн здійснені позивачем в рахунок оплати за Специфікацією №4 від 12.05.2022 до Договору поставки №3178/22/МРМО від 19.04.22, яка не є предметом даного судового спору. За вказаною Специфікацією оплата проведена в повному обсязі, товар також поставлено в повному обсязі відповідачу, про що свідчить підписана видаткова накладна №05/01304 від 13.05.22.

Платіж від 30.06.23 в сумі 10 448,16 грн також не стосується предмету спору, оскільки його здійснено відповідачем за новим рахунком №13280 від 30.06.23 (Договір №6843/23/П/МРМО від 30.06.23). Відповідач здійснив оплату за рахунком, але договір та специфікація станом на сьогоднішній день не підписані.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано до матеріалів справи Специфікацію № 4 від 12.05.2022 до Договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022, видаткову накладну № /05/01304 від 13.05.2022, рахунок-фактуру № 6677 від 12.05.2022, картку рахунку 3613 за 01.01.2022-15.01.2024, рахунок-фактуру № 13280 від 30.06.2023, картку рахунку 3613 за 01.01.2022-15.01.2024, а також банківські виписки.

За результатами дослідження вказаних доказів суд вважає обґрунтованими пояснення позивача щодо здійснених відповідачем оплат від 12.05.2022 на суму 5 600,00 грн, від 13.05.2022 на суму 390,04 грн, від 30.06.2023 на суму 10 448,16 грн, як таких, що не відносяться до спірних у даній справі правовідносин та не стосуються предмету спору.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» лише частково розрахувалося із Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» за поставлений товар на загальну суму 258 108,56 грн, у тому числі:

- за Договором поставки № 3179 (по Специфікації № 1 від 19.04.2022) на суму 131 125,62 грн;

- за Договором поставки № 3178 (по Специфікації № 3 від 16.05.2022), з урахуванням часткового повернення коштів, на суму 126 982,94 грн.

Матеріали справи свідчать також про те, що Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» зверталося до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» з листом від 04.04.2023, в якому зазначало, зокрема, про те, що СФГ «РОДИНА» не мало змоги сплатити заборгованість згідно договору поставки № 3179/22/К/МРМО від 19.04.2022 та договору поставки № 3178/22/К/МРМО від 19.04.2022, у зв`язку із тим, що очікувало від свого контрагента оплати за сільськогосподарську продукцію. Крім того, у вказаному листі відповідач зазначає, що почав отримувати оплати від свого недобросовісного покупця та має змогу сплатити заборгованість перед позивачем. Так, відповідач зазначає про готовність сплатити заборгованість в повному обсязі без штрафів і відсотків до 25 числа поточного місяця, при умові, що позивач відкличе судовий позов.

У відповіді на вказаний лист від 05.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» зазначило про готовність відтермінувати кінцевий термін сплати боргу, зауваживши, що у разі здійснення оплати після 25.04.2023 товариство буде змушене повторно звернутися до суду з позовом про стягнення з СФГ «Родина» заборгованості з урахуванням штрафу, пені, 36 % річних згідно умов договору поставки.

У подальшому, Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» повторно звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» з листом № 5 від 25.04.2023, в якому було викладено прохання щодо відстрочення платежів.

За даними позивача, всупереч умовам договорів та наданим листам, розрахунки за поставлений товар відповідачем проведені не були, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності здійснення оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.

Відповідач у даній справі не спростував вимоги позивача, як і не надав суду доказів відсутності заборгованості перед продавцем за поставлений товар.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків з позивачем за поставлений за Договорами товар, в зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з фермерського господарства заборгованості.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок основної заборгованості та встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» суму основної заборгованості Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» за поставлений товар в розмірі 125 068,87 грн (383 177,43 грн 258 108,56 грн) зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім основного боргу позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача (згідно наведених у позовній заяві розрахунків:

1. Пеню у загальному розмірі 87 375,82 грн, у тому числі:

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 32 351,87 грн за період з 02.10.2022 по 27.02.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 158 502,46 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 14 992,83 грн за період з 28.02.2023 по 24.04.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 195 442,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 2 588,25 грн за період з 25.04.2023 по 04.05.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 188 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 3 008,56 грн за період з 05.05.2023 по 17.05.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 168 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 3 919,12 грн за період з 18.05.2023 по 04.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 158 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 591,54 грн за період з 05.06.2023 по 07.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 143 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 2 376,97 грн за період з 08.06.2023 по 21.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 123 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 11 015,03 грн за період з 22.06.2023 по 12.09.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 103 942,26 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 8 981,78 грн за період з 16.06.2022 по 05.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 37 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 496,85 грн за період з 06.12.2022 по 18.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 27 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 219,59 грн за період з 19.12.2022 по 25.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 22 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 588,49 грн за період з 26.12.2022 по 18.01.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 17 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 706,85 грн за період з 19.01.2023 по 27.02.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 12 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 5 538,07 грн за період з 28.02.2023 по 12.09.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 21 126,61 грн.

2. Штраф у загальному розмірі 25 013,77 грн (20 % від загальної суми заборгованості по Договору поставки № 3179 та Договору поставки № 3178).

3. Тридцять шість відсотків річних у загальному розмірі 63 606,32 грн, у тому числі:

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 23 293,35 грн за період з 02.10.2022 по 27.02.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 158 502,46 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 10 794,85 грн за період з 28.02.2023 по 24.04.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 195 442,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 1 863,54 грн за період з 25.04.2023 по 04.05.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 188 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 2 166,16 грн за період з 05.05.2023 по 17.05.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 168 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 2 821,77 грн за період з 18.05.2023 по 04.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 158 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 425,91 грн за період з 05.06.2023 по 07.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 143 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 1 711,42 грн за період з 08.06.2023 по 21.06.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 123 942,26 грн;

- по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 на суму 8 509,03 грн за період з 22.06.2023 по 12.09.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 103 942,26 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 6 466,88 грн за період з 16.06.2022 по 05.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 37 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 357,73 грн за період з 06.12.2022 по 18.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 27 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 158,10 грн за період з 19.12.2022 по 25.12.2022, виходячи із суми простроченого зобов`язання 22 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 423,72 грн за період з 26.12.2022 по 18.01.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 17 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 508,93 грн за період з 19.01.2023 по 27.02.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 12 900,00 грн;

- по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 на суму 4 104,93 грн за період з 28.02.2023 по 12.09.2023, виходячи із суми простроченого зобов`язання 21 126,61 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення сум процентів річних суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, судом враховано, що умовами Договорів поставки № 3178 та № 3179 сторони погодили, що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та наданих послуг покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь продавця крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до Договору.

Так, проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Сплата відсотків річних від простроченої суми, не має характеру штрафних санкцій, а виступає способом захисту майнового права та інтересу кредитора та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України та відповідних положень договорів позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача 36 % річних.

Суд перевірив розрахунок процентів річних, наведений позивачем, та встановив, що відповідне нарахування по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179 проведено правильно, водночас нарахування процентів річних по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 проведено з допущенням помилок, зокрема, при визначенні періоду нарахування.

Так, з огляду на динаміку формування боргу (з урахуванням визначених специфікацією строків розрахунків за поставлений товар, здійснених відповідачем часткових оплат, а також коригування ціни товару) у спірних правовідносинах по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 періоди прострочення здійснення покупцем розрахунків коректно визначити таким чином:

- з 16.08.2022 по 05.12.2022 на суму 37 900,00 грн;

- з 06.12.2022 по 18.12.2022 на суму 27 900,00 грн;

- з 19.12.2022 по 25.12.2022 на суму 22 900,00 грн;

- з 26.12.2022 по 18.01.2023 на суму 17 900,00 грн;

- з 19.01.2023 по 28.02.2023 на суму 12 900,00 грн;

- з 01.03.2023 по 12.09.2023 на суму 21 126,61 грн.

З урахуванням наведеного судом здійснено перерахунок розміру 36 % річних за допомогою програми ipLex та встановлено, що у спірних правовідносинах обґрунтованою сумою нарахування 36 % річних є 61 317,96 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на що, у стягненні з відповідача 36 % річних у сумі 2 288,36 грн належить відмовити.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення сум пені та штрафу, суд зазначає таке.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За змістом п. 8.5 Договору поставки № 3179 та Договору поставки № 3178 сторони погодили, що покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також у разі прострочення до 7 днів, штраф у розмірі 5 % від суми несплаченого боргу, від 8 до 14 днів 10 % від суми несплаченого боргу, та на строк, більший 14 днів, - 20 % від суми несплаченого боргу.

На підставі статті 549 ЦК України, статті 230 ГК України та відповідних положень Договорів позивач правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню та штраф.

Перевіривши розрахунки позивача суд встановив, що розрахунок штрафу позивачем виконано правильно, як і розрахунок пені по Специфікації № 1 від 19.04.2022 до Договору поставки № 3179. Водночас, розрахунок пені по Специфікації № 3 від 16.05.2022 до Договору поставки № 3178 проведено з допущенням помилок, зокрема, при визначенні періоду нарахування, про що було зазначено вище.

З урахуванням наведеного судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми ipLex та встановлено, що у спірних правовідносинах обґрунтованою сумою нарахування пені є 84 197,54 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на що, у стягненні з відповідача пені у сумі 3 178,28 грн належить відмовити.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на форс-мажорних обставин, як на підставу для звільнення від відповідальності з огляду на таке.

Так, дійсно, відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності у випадку несвоєчасної сплати за оренду нерухомого майна.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 визначено, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат.

Суд констатує, що в матеріалах даної справи відсутні докази засвідчення Торгово-промисловою палатою України для Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» за його зверненням введення воєнного стану, як форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливлює виконання підприємством зобов`язань за Договором, шляхом видачі відповідного сертифіката.

Відповідачем також не надано суду доказів дотримання ним обумовленого Договорами поставки порядку повідомлення контрагента про наявність форс-мажорних обставин.

Судом також взято до уваги, що умовами Договорів поставки чітко передбачено, що факт запровадження воєнного стану в Україні згідно Закону України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, подальше продовження цього стану та факт засвідчення цих обставин Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними (відповідно до довідки Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022), не може вважатися достатньою підставою невиконання покупцем зобов`язань за цим договором.

Крім наведеного, суд враховує, що доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде недостатньо.

Зокрема, з цього приводу в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: «... Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

З огляду на викладене, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

При цьому, відповідно до законодавства відсутність коштів у відповідача та зупинення ним господарської діяльності не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтовані і безпідставні посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ» не надано суду доказів на підтвердження того, що обставини повномасштабного вторгнення російських військових формувань на територію України були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Інші викладені в письмових заявах у справі доводи сторін, вищенаведених висновків суду не спростовують.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 4 433,97 грн ((295 598,14 / 301 064,78) * 4 515,97 = 4 433,97) судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «РОДИНА» (56400, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, смт Доманівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 10-А, кв. 2; ідентифікаційний код 30646239) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» (25014, м. Кропивницький, вул. Перша Виставкова, буд. 29М; ідентифікаційний код 39374096) заборгованість у розмірі 125 068,87 грн, пеню у розмірі 84 197,54 грн, штраф у розмірі 25 013,77 грн, тридцять шість відсотків річних у розмірі 61 317,96 грн, а також 4 433,97 грн судового збору.

В решті позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 178,28 грн та тридцяти шести відсотків річних у розмірі 2 288,36 грн відмовити позивачу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРС-А» (25014, м. Кропивницький, вул. Перша Виставкова, буд. 29М; ідентифікаційний код 39374096);

Відповідач: Селянське (фермерське) господарство «РОДИНА» (56400, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, смт Доманівка, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 10-А, кв. 2; ідентифікаційний код 30646239).

Повне рішення складено та підписано судом 19.02.2024.

Суддя О.Г. Смородінова