УХВАЛА

м. Київ

13.02.2024Справа № 910/18652/23

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ»

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: Береговий І.В.

від відповідача: Якімлюк Н.О.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ» відновити на всю ширину проїзну частину і тротуари вул. М. Гулака на ділянці від вул. Автозаводська до вул. Бережанської з влаштуванням щебеневої основи і двошарового асфальтобетонного покриття проїзної частини і тротуарів з фігурних елементів мощення.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/18652/23, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 30.01.2024.

12.12.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання від відповідача про передачу справи за підсудністю.

28.12.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов.

12.01.2024 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи до участі у справі, пояснення по справі та клопотання про витребування доказів.

30.01.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення по справі, клопотання про витребування доказів по справі, клопотання про призначення експертизи по справі.

У підготовчому засіданні 30.01.2024 суд відклав розгляд клопотання про передачу справи за підсудністю та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 13.02.2024.

07.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи, пояснення, заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю.

09.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача до участі у справі.

12.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи, заперечення на клопотання про витребування доказів.

13.02.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла відповідь на заперечення позивача та уточнення до клопотання про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 13.02.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Львівської області.

За змістом позову, позивачем, з урахуванням положень частини 3 статті 30 ГПК України, вказаний позов було пред`явлено до Господарського суду міста Києва, оскільки справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, вищезазначений спір стосується нерухомого майна - дороги.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що позивач помилково звернувся із даним позовом до Господарського суду міста Києва, оскільки підстави для застосування ч.3 ст.30 ГПК України у даній справі відсутні та просить передати справу до Господарського суду Львівської області за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

У ч. 1 ст. 29 ГПК України зазначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 по справі №911/2390/18 надала висновок щодо застосування приписів ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, зокрема, зазначила, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо приведення спірної ділянки дороги на вул. Бережанська, вул. Миколи Гулака, вул. Автозаводська у Оболонському районі міста Києва, у належний стан відповідно до чинних будівельних та технічних вимог.

Таким чином, предмет спору є зобов`язання відповідача вчинити дії щодо відновлення дорожнього покриття і тротуарів, що не є об`єктом нерухомого майна.

Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Нерухомість має природу індивідуальної визначеності і не може вільно переміщатися в просторі, тому що має стаціонарний фундамент. Цивільне законодавство передбачає залежність прав на земельну ділянку від прав на нерухомість. Крім того, Цивільним кодексом України передбачена державна реєстрація прав на нерухомість (ст.182 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; дорожнє покриття - укріплені верхні шари дороги, що сприймають навантаження від транспортних засобів.

Отже, законодавець розділяє визначення дороги і дорожнього покриття. Дорожнє покриття є частиною лінійного комплексу інженерних споруд, який входить до складу дороги.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст.183 ЦК України та змісту Закону України «Про автомобільні дороги» дорога є річчю неподільною, оскільки при її поділі на частки (ділянки) вона втрачає її цільове призначення як лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Таким чином, вимоги позивача виникли не з приводу нерухомого майна, а одного із складового елементу речі.

Дорога, як спеціально визначений законом об`єкт (річ), не може бути поділена на частини і не має конкретного місцезнаходження, оскільки є складовою Єдиної транспортної системи України.

Дорожнє покриття, як змінний та тимчасовий елемент дороги, не відносяться до нерухомого майна, а є набором облаштованих на відповідній дорозі сукупністю будівельних матеріалів.

Тому, позов неправомірно пред`явлено до господарського суду за місцезнаходженням об`єкту нерухомого майна (ч.3 ст.30 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ» є наступна адреса: 79053, місто Львів, вулиця В. Великого, будинок 18.

Отже, за вказаних обставин відповідний спір підлягає розгляду в суді за місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ».

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали справи підлягають передачі на розгляд Господарському суду Львівської області.

Керуючись статтями 27, 31, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ» про передачу справи за підсудністю - задовольнити.

2. Справу № 910/18652/23 за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДБІЛДІНГ» про зобов`язання вчинити дії передати до Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 19.02.2024.

Суддя О.В. Гулевець