ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 910/12661/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кондратова І. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю. А.,

представників учасників справи:

позивача - Приходько С. В.,

відповідача - Кисіль Т. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Сівакової В. В.

від 28.03.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сулім В. В., Коротун О. М., Майданевич А. Г.

від 23.08.2023

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про зобов`язання вчинити дії,

Розпорядженням в. о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду № 32.2-01/110 від 17.01.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/12661/22 у зв`язку із запланованою відпусткою судді Вронської Г. О.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 для розгляду справи № 910/12661/22 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н. М., судді: Кондратова І. Д., Студенець В. І.

Розпорядженням в. о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду № 32.2-01/160 від 23.01.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/12661/22 у зв`язку із відпусткою судді Студенця В. І.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2024 для розгляду справи № 910/12661/22 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н. М., судді: Бакуліна С. В., Кондратова І. Д.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 04.02.2020, Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" було в односторонньому порядку складено акти врегулювання цілодобових небалансів № 09-2021- від 30.09.2021, № 12-2021- від 31.12.2021 та рахунки № 09-2021- від 30.09.2021, № 12-2021-. У зв`язку з тим, що вищезазначені акти та рахунки складені з порушенням умов договору та Кодексу ГТС, зокрема, в частині ціни при розрахунку плати за добовий небаланс, до суду поданий позов з вимогою зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу в кожну газову добу вересня 2021 та грудня 2021 року, в яких фактично вчинялися балансуючі дії, у відповідність до вартості природного газу проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - оператор, відповідач) та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - замовник, позивач) був укладений договір транспортування природного газу № (далі - договір).

Відповідно до розділу І договору терміни і визначення, використовуються у значеннях, встановлених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС).

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

За змістом пункту 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (пункт 2.3 договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ у точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.6 договору).

Згідно із пунктом 2.8 договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом ГТС. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом ГТС.

Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з ГТС та визначення й перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору.

У пункті 7.1 договору передбачено, що вартість послуг, зокрема послуг балансування, розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті (пункт 7.2 договору).

Згідно із пунктом 9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продажу природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до пункту 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Згідно із пункт 9.3 договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За змістом пункту 9.4 договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення

Пунктом 11.4 договору передбачено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Згідно з пунктом 11.5 договору оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Відповідно до пункту 9.6 договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

За вересень та грудень 2021 року відповідач виявив у позивача наявність негативних небалансів, здійснив розрахунок та визначив остаточну плату за такі небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: - за вересень на загальну суму 293 673 305, 36 грн в обсязі 7720,35668 тис. куб. м; - за грудень на загальну суму 319 783, 26 грн в обсязі 8,24847 тис. куб. м.

Відповідачем складено та надіслано позивачу односторонні акти врегулювання щодобових небалансів № 09-2021- від 30.09.2021 та № 12-2021- від 31.12.2021.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2023 у справі № 910/12661/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 23.08.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2023 у справі № 910/12661/22.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що:

- позовні вимоги про зобов`язання відповідача привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу в кожну газову добу, в яких фактично вчинялись балансуючі дії, у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування, не є належним та ефективним способом захисту можливих порушених прав позивача чи його охоронюваних законом інтересів;

- заявлені позивачем вимоги спрямовані лише на встановлення обставин невірно обраного оператором ГТС механізму вчинення балансуючих дій в період вересень та грудень 2021 року в частині врегулювання щодобових небалансів та обов`язку оператора ГТС застосовувати певний метод розрахунку маржинальної ціни;

- отже, обраний позивачем спосіб захисту не є належним та ефективним, оскільки не здатний призвести до реального відновлення прав позивача, що, у свою чергу, виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті;

- у разі незгоди позивача з відомостями щодо наявності негативних небалансів, щоденного надання відповідачем послуг з врегулювання негативних балансів позивача, зазначеними відповідачем в актах № 09-2021- від 30.09.2021 та № 12-2021- від 31.12.2021 врегулювання цілодобових небалансів, а також вартістю відповідних послуг, дані питання підлягають встановленню та доведенню при розгляді майнового спору між сторонами (про стягнення заборгованості або повернення надлишково сплачених коштів). Саме при розгляді такого спору може бути встановлено всі фактичні обставини щодо надання відповідних послуг, їх вартості, обґрунтованості цін тощо;

- обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2023, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2023, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник у якості підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції зазначив пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: - суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України); - суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення комплексної судової економічної експертизи та клопотання про витребування доказів (пункт 3 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Скаржник подав додаткові пояснення, які за своїм змістом є відповіддю на відзив на касаційну скаргу.

5. Позиція Верховного Суду

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Питання права касаційного оскарження урегульовано статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, частиною 2 якої встановлено підстави касаційного оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених цією процесуальною нормою.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником.

Підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" визначило пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення комплексної судової економічної експертизи та клопотання про витребування доказів.

Щодо тверджень скаржника про необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, колегія суддів зазначає таке.

За приписом частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 910/11002/21.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, виходив з того, що: 1) оскільки поставлені позивачем питання на вирішення судового експерта не підлягають встановленню в межах даної справи, суд відмовляє в клопотанні відповідача про призначення судової експертизи; 2) в даному випадку, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, судом не встановлено необхідності у призначенні судової експертизи.

Відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Враховуючи принципи змагальності та рівності сторін, предмет доказування, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник аргументовано не довів в чому саме полягає необґрунтованість відхилення клопотання щодо призначення експертизи. Крім того, незгода із відмовою у призначенні експертизи сама по собі не може бути підставою для висновку, що судом допущено у цій частині порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування оскарженого рішення. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 921/39/23, від 20.12.2023 у справі № 910/3600/22.

Щодо тверджень скаржника про необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із частиною 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Судом першої інстанції встановлено, що клопотання про витребування доказів подано позивачем з пропуском строку, визначеного у статті 80 Господарського процесуального кодексу України, без відповідного клопотання в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як встановив суд першої інстанції, клопотання позивача про витребування доказів не відповідало вимогам пунктів 1, 4 частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не зазначив: конкретні докази, що витребовуються; заходи, яких особа вжила для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості їх отримання.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає положенням статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача щодо витребування доказів.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

Будь-яких інших підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" не зазначило у поданій касаційній скарзі.

Щодо доводів касаційної скарги про недослідження судами доказів Суд звертає увагу, що умовою для застосування положень пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу. Однак, касаційна скарга у цій справі Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" не обґрунтовувалась підставами касаційного оскарження, передбаченими пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у задоволенні даного позову, оскільки дійшли висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про зобов`язання відповідача привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу в кожну газову добу, в яких фактично вчинялись балансуючі дії, у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування, не є належним та ефективним способом захисту можливих порушених прав позивача чи його охоронюваних законом інтересів, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Касаційна скарга не містить, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підстав касаційного оскарження судових рішень в частині висновків судів попередніх інстанцій щодо обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав, тому зважаючи на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, судові рішення в цій частині не переглядаються.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 у справі № 910/12661/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді С. В. Бакуліна

І. Д. Кондратова