Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія ІСТО», м. Київ
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія ІСТО», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймонд Девелопмент», м. Київ
про стягнення 192 562,62 грн,
Представники сторін:
від позивача (заявника): не з`явилися;
від відповідача: Любич Т.М.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Студія ІСТО» (далі - ТзОВ «Студія ІСТО»/позивач, заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймонд Девелопмент» (далі - ТзОВ «Даймонд Девелопмент»/відповідач) про стягнення 192 562,62 грн - заборгованості.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.10.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17.11.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшли: відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строк на його подання, а також клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Господарський суд міста Києва рішенням від 29.01.2024 позовні вимоги ТзОВ «Студія ІСТО» задовольнив, присудив до стягнення із ТзОВ «Даймонд Девелопмент» на користь ТзОВ «Студія ІСТО» 192 562,62 грн - заборгованості та 2 888,45 грн - судового збору.
15.02.2024 до канцелярії суду від заявника (позивача) надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника.
19.02.2024 до канцелярії суду від ТзОВ «Даймонд Девелопмент» надійшли заперечення проти заяви позивача про долучення доказів розміру витрат на правничу (правову допомогу), мотивовані тим, що заява ТзОВ «Студія ІСТО» подана після закінчення процесуальних строків, крім того, є необґрунтованою та завищеною у сумах заявлених витрат.
19.02.2024 у судове засідання представник заявника (позивача) не з`явився.
Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечував із підстав, викладених у письмових запереченнях.
Так, ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, Господарський суд міста Києва
29.01.2024 Господарський суд міста Києва прийняв рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «Студія ІСТО» задовольнив, зокрема, присудив до стягнення із ТзОВ «Даймонд Девелопмент» на користь ТзОВ «Студія ІСТО» 192 562,62 грн - заборгованості та 2 888,45 грн - судового збору.
Щодо твердження відповідача про подання ТзОВ «Студія Істо» доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, після закінчення процесуальних строків, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Разом із тим, як вбачається зі штампу на поштовому конверті та фіскального чеку АТ «Укрпошта», ТзОВ «Студія Істо» надіслало на адресу суду заяву про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу 02.02.2024, тобто в межах строку на подання таких доказів.
Отже, у позовній заяві ТзОВ «Студія ІСТО» зазначило, що станом на день звернення із позовом до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, при цьому надало чіткий перелік наданих послуг із визначенням їх вартості, зокрема:
- проведення правового аудиту договірних відносин між ТзОВ «Студія Істо» та ТзОВ «Даймонд Девелопмент» за договором №010721-РП від 01.07.2021, додатковою угодою №1 від 01.07.2021, додатковою угодою №2 від 01.07.2021, додатковою угодою №3 від 01.07.2021, на предмет стягнення заборгованості - 2 500,00 грн;
- формування правової позиції у питанні врегулювання спору у досудовому порядку, та звернення із позовом до суду у разі неможливості врегулювати спір у позасудовому порядку - 1 000,00 грн;
- написання позовної заяви до суду - 10 000,00 грн;
- підготовка додатків до позову, оформлення позовної заяви та додатків до позовної заяви для подання до Господарського суду міста Києва - 2 500,00 грн;
- підготовка до судових засідань, прибуття до судового засідання, участь адвоката у судових засіданнях - 17 000,00 грн;
- витрати на судовий збір - 2 888,44 грн;
- підготовка усіх необхідних документів для досудового врегулювання спору - 2 612,00 грн;
- підготовка заяви про виклик свідка - 1 500,00 грн.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Разом із тим, з урахуванням заяви про долучення доказів, понесених витрат на професійну правничу допомогу, ТзОВ «Студія ІСТО» просить суд стягнути із ТзОВ «Даймонд Девелопмент» витрати у розмірі 103 000,00 грн.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем під час розгляду цієї справи, ТзОВ «Студія ІСТО» надало суду:
- договір про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023, укладений між ТзОВ «Студія ІСТО» та Адвокатським об`єднанням «Алтекса»;
- додаткові угоди №1 від 25.08.2023, №2 від 25.08.2023, №3 від 27.11.2023 до цього договору;
- звіт про надання правової допомоги від 31.01.2024, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги складає 103 000,00 грн;
- платіжні інструкції № 1685 від 06.09.2023 на суму 17 000,00 грн, №1686 від 06.09.2023 на суму 23 000,00 грн та №1815 від 30.11.2023 на суму 63 000,00 грн.
Так, відповідно до п. 4.1. договору формою винагороди адвокатському об`єднанню за надання правової (правничої) допомоги клієнту - є гонорар. Порядок оплати та розмір гонорару, який клієнт зобов`язується сплатити визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору, яка є невід`ємною частиною договору.
У відповідності до п. 4.2. договору гонорар формується самостійно адвокатським об`єднанням з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно із п. 4.3. договору при встановленні розміру винагороди за правову (юридичну) допомогу враховуються: ступінь складності справи; час, що необхідний для надання правової допомоги та вирішення справи; обсяг дій, що зумовлений вирішенням справи; цінність предмету позову та значення справи для клієнта; публічний інтерес до справи; стан документів та доказів, наданих клієнтом; необхідність проведення досудової підготовки; кваліфікація, досвід та завантаженість адвоката; інші істотні обставини справи клієнта.
У п. 1 додаткової угоди №1 сторони погодили, що клієнт доручає адвокатському об`єднанню провести наступний обсяг правової допомоги: провести правовий аудит договірних відносин між клієнтом та ТзОВ «Даймонд Девелопмент» за договором №010721-РП від 01.07.2021, додатковою угодою №1 від 01.07.2021, додатковою угодою №2 від 01.07.2021, додатковою угодою №3 від 01.07.2021, на предмет стягнення заборгованості; сформувати правову позицію у питанні врегулювання спору у досудовому порядку, та звернення із позовом до суду у разі неможливості врегулювати спір у позасудовому порядку; підготувати усі необхідності документи для досудового врегулювання спору; підготувати позовну заяву до суду; підготувати процесуальні документи (клопотання, заяви), у разі необхідності; оформлення позовної заяви та додатків до позовної заяви для подання до Господарського суду міста Києва.
Згідно із п. 1 додаткової угоди №2, клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню за обсяг правової допомоги, що передбачений додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023 у розмірі 40 000,00 грн.
У відповідності до п. 2 додаткової угоди №3, клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню за обсяг правової допомоги, що передбачений п. 1 цієї додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023 у розмірі 63 000,00 грн.
Отже, згідно зі звітом від 31.01.2024 про надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023, клієнту, ТзОВ «Студія Істо», надана наступна правова допомога на підставі договору про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023 та додаткових угод №1, №2, №3:
- проведення правового аудиту договірних відносин між клієнтом та ТзОВ «Даймонд Девелопмент» за договором №010721-РП від 01.07.2021, додатковою угодою №1 від 01.07.2021, додатковою угодою №2 від 01.07.2021, додатковою угодою №3 від 01.07.2021, на предмет стягнення заборгованості;
- формування правової позиції у питанні врегулювання спору у досудовому порядку, та звернення з позовом до суду у разі неможливості врегулювати спір у позасудовому порядку;
- підготовка всіх необхідних документів для досудового врегулювання спору;
- складання, оформлення та подання позовної заяви до суду;
- підготовка додатків до позову, оформлення позовної заяви та додатків до позовної заяви для подання до Господарського суду міста Києва;
- складання, оформлення та подання до суду заяви про виклик свідків;
У відповідності до звіту від 31.01.2024 про надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №01-25/08-23 від 25.08.2023, вартість наданої правової допомоги складає 103 000,00 грн.
Суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 ГПК України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати із розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи.
- проведення правового аудиту договірних відносин між ТзОВ «Студія Істо» та ТзОВ «Даймонд Девелопмент» за договором №010721-РП від 01.07.2021, додатковою угодою №1 від 01.07.2021, додатковою угодою №2 від 01.07.2021, додатковою угодою №3 від 01.07.2021, на предмет стягнення заборгованості - 2 500,00 грн;
- написання позовної заяви до суду - 10 000,00 грн;
- підготовка додатків до позову, оформлення позовної заяви та додатків до позовної заяви для подання до Господарського суду міста Києва - 2 500,00 грн;
- підготовка до судових засідань, прибуття до судового засідання, участь адвоката у судових засіданнях - 17 000,00 грн;
- підготовка заяви про виклик свідка - 1 500,00 грн.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги ТзОВ «Студія Істо» про стягнення із ТзОВ «Даймонд Девелопмент» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 33 500,00 грн.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено: 20.02.2024.
Суддя В.В. Бондарчук