ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024м. ХарківСправа № 922/831/23 (922/5029/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" () 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Харківобленерго" ()
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" ( )
про стягнення заборгованості в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс"
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

3-ї особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Харківобленерго" - не з`явився;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (надалі - відповідач) про стягнення 1 149 220,94 грн., з яких: 850 516,80 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 101 119, 90 грн 3% річних, 197 584,24 грн індексу інфляції.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії за Договором №011670 від 01.01.2019.

Ухвалою від 28.12.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.01.2022.

19 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатком (вх.№1201), в якому він просив у задоволенні позову відмовити.

24 січня 2022 року від позивача надійшло письмове обґрунтування підстав залучення до участі у справі третьої особи, зазначеної у позовній заяві (вх.№1588).

У підготовчому засіданні 25.01.2022 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 08.02.2022.

28 січня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив з додатком (вх.№2063), у якій він надав пояснення щодо визначення ціни за електричну енергію та наголосив, що здійснений ним розрахунок відповідає чинному законодавству та умовам договору.

Ухвалою від 08.02.2022 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (надалі - третя особа), а також відкладено підготовче засідання на 23.02.2022.

22 лютого 2022 року від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо спірних правовідносин (вх.№4218) з додатком, які вона просить врахувати при вирішення спору.

23 лютого 2022 року від позивача надійшло клопотання (вх.№4352) про долучення до матеріалів справи копій ухвал Господарського суду Харківської області про затвердження мирових угод між ПрАТ "Харківенергозбут" та КП "Жилкомсервіс" у справах №922/2308/21, №922/2837/21, №922/3422/21, №922/4310/21.

Розглянувши дане клопотання у підготовчому засіданні 23.02.2022, суд визнав за можливе його задовольнити, оскільки вищевказані ухвали про затвердження мирових угод є загальнодоступними, розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень та постановлені у спорах між тими ж самими сторонами, що і у даній справі. При цьому, вказані мирові угоди були затверджені у спорах щодо виконання договору №011670 від 01.01.2019, заборгованість за яким стягується і у даній справі.

У підготовчому засіданні 23.02.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.03.2022.

В той же час, указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами призначене на 23.03.2022 судове засідання у даній справі не відбулося.

Ухвалою від 12.08.2022 розгляд справи в судовому засіданні відкладено, доведено до відома учасників справи, що дата наступного підготовчого засідання у даній справі буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю сторін спору та інших учасників судового процесу.

Ухвалою від 20.03.2023, з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, було призначено судове засідання на 12.04.2023.

Однак після постановлення вищевказаної ухвали судом було встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/831/23 (суддя Усатий В.О.) відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства Жилкомсервіс (, 61052, м. Харків, вул. Конторська, 35), введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду на 04.05.2023 об 11:10.

Ухвалою суду від 11.04.2023 матеріали справи № 922/5029/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до Комунального підприємства "Жилкомсервіс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Харківобленерго", про стягнення 1149220,94грн., з яких: 850516,80грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 101119,90грн. 3% річних, 197584,24грн. індексу інфляції, передано до Господарського суду Харківської області для розгляду у межах справи №922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" ().

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 1435/23 від 17.04.2023) передана на розгляд головуючому судді Усатому В.О.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд зазначив, що в межах справи № №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Частиною 14 стаття 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися ЛИШЕ У ПОРЯДКУ, ПЕРЕДБАЧЕНОМУ ЦИМ КОДЕКСОМ, та в межах провадження у справі.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначені вимоги до заяви кредитора.

З огляду на вищевикладене, ухвалою суду від 24.04.2023, крім іншого, позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№5029/21 від 21.12.2021) залишено без руху; позивачу - Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" постановлено визначитись з правовою природою своїх вимог, з урахуванням ухвали суду від 21.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс".

Не погодившись з прийнятою Господарським судом Харківської області ухвалою від 21.03.23 у справі №922/831/23, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс", звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за вх. №795 Х/1, в якій просило суд визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення , яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2023, крім іншого, поновлено Комунальному підприємству "Жилкомсервіс", м.Харків, пропущений процесуальний строк на оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.03.23 у справі №922/831/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м.Харків, на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.23 у справі №922/831/23. Витребувано матеріали (оскарження) справи №922/831/23 з Господарського суду Харківської області.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2023, крім іншого, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі № 922/831/23 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 у справі №922/831/23 залишено без змін.

Матеріали справи №922/831/23 були повернуті до Господарського суду Харківської області.

Враховуючи перебування с. Усатого В.О. на лікарняному, ухвалу у даній справі постановлено після усунення обставин, які перешкоджали роботі судді ( після виходу судді з лікарняного) - 24.10.2023.

Ухвалою суду від 24.10.2023, крім іншого, прийнято справу № 922/5029/23 до розгляду в межах справи № 922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс". Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Повторно провести підготовче провадження. Призначено підготовче засідання на 22.11.2023 о 15:50 год.

Судове засідання, призначене на 22.11.2023, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. на лікарняному.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали роботі судді ( після виходу судді з лікарняного) ухвалою суду від 29.11.2023 призначено підготовче засідання на"11" січня 2024 р. о 12:20 год та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

11.01.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№874) про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення 850 516,80 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за період з липня 2021 року по грудень 2021 року, у тому числі заборгованість у сумі 850 516,80 грн за вересень 2021 року. Крім того, у зазначеному клопотання відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 101 119,90 грн 3% річних та 197 584,24 грн інфляції.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, відповідач зазначає, що позовні вимоги у даній справ обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії за Договором № 011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року. Водночас КП «Жилкомсервіс» зазначає, що між відповідачем та ПрАТ «Харківенергозбут» було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості від 16.03.2023 № 9-23/РС, відповідно до п. 1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за послуги з постачання електричної енергії, що виникла у Боржника перед Кредитором за договорами від 01.01.2019 № 011670; 011670,01; 011670,09; 025311, 025311,02; 03-7777; 03-7777,02; 04-1638С; 4-1638УП; 04-1638,1C; 4-7424,58; 051414; 051414/1; 059700/80; 061800; 061800.02; 775У3; від 08.10.2020 № 4-7427,107 шляхом розстрочення на 15 (п`ятнадцять) календарних місяців. Згідно Акту звіряння розрахунків за електроенергію від 17.04.2023 заборгованість у сумі 850 516,80 грн, що є предметом стягнення у цій справі, увійшла до реструктуризованої суми заборгованості. У подальшому, Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» на підставі Договору про реструктуризацію заборгованості від 16.03.2023 № 9-23/РС на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут», поміж інших платежів, було сплачено 4 436 675,88 грн. і погашено заборгованість за період з липня 2021 року по грудень 2021 року, у тому числі, заборгованість у сумі 850 516,80 грн за вересень 2021 року, що стягується у цій справі.

В судове засідання 11.01.2024 учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 11.01.2024, крім іншого, відкладено підготовче засідання на 22.01.2024 р. о 14:10 год. Запропоновано позивачу в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК України подати до суду додаткові пояснення щодо клопотання відповідача (вх.№874 від 11.01.2024) . Докази надіслання пояснень учасникам справи надати суду.

22.01.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача (вх.№1805), в яких останній просить суд :

1. закрити провадження у справі №922/831/23 (922/5029/21) в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року в сумі 850 516,80 грн. за відсутністю предмета спору у зв`язку з погашенням заборгованості;

2. повернути Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» () частину судового збору у сумі 12757 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 75 коп. з Державного бюджету України на ХОУ АТ «Ощадбанк» п/р НОМЕР_1 , МФО 351823, ;

3. стягнути з Комунального підприємства Жилкомсервіс () на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» () заборгованість в сумі 101119,60 грн. - 3% річних та 197584,24 грн. індексу інфляції на рахунок ХОУ АТ «Ощадбанк» п/р НОМЕР_1 , МФО 351823, .

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального кодексу можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки відповідач після звернення позивача до суду з вказаним позовом частково погасив суму спірної заборгованості, провадження у справі підлягає закриттю в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року в сумі 850 516,80 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.01.2024 закрито провадження у справі №922/831/23 (922/5029/21) в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року в сумі 850 516,80 грн. та повернуто частину судового збору у сумі 12757,75 грн з Державного бюджету України на користь Позивача, відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою суду від 22.01.2024 підготовче провадження у справі №922/831/23 (922/5029/21) закрито та призначено розгляд справи по суті на "23" січня 2024 р. о 14:40 год.

В судове засідання 23.01.2024 учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 23.01.2024, з урахуванням ухвали суду від 29.01.2023 про виправлення описки, відкладено розгляд справи по суті на 13.02.2024 об 13:50.

В судове засідання 13.02.2024 учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, явка останніх обов`язковою в судове засідання судом не визнавалась.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Матеріали справи свідчать, що Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" ( ) (надалі - відповідач, споживач) приєдналось до умов Договору № 011670 з 01.01.2019 (надалі - Договір) на умовах Комерційної пропозиції 6/4 шляхом підписання заяви-приєднання до Договору № 011670 .

Згідно із переданими даними від АТ «Харківобленерго», відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунок за спожиту електричну енергію за квітень 2020 року - вересень 2021 року. При цьому, позивач звертає увагу, що предметом розгляду є заборгованість за електричну енергію за вересень 2021 в розмірі 850 516,80 грн, інші періоди вказані для пояснень нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, предметом розгляду є заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 850 516,80 грн, 101 119, 90 грн 3% річних за період з 19.05.2020 по 30.09.2021, 197 584,24 грн індексу інфляції за період 01.09.2020 по 31.07.2021.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між Приватним акціонерним товариством «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» та Комунальним підприємством "Жилкомсервіс" укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 011670 з 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції 6/4 шляхом підписання заяви-приєднання до Договору № 011670 з 01.01.2019.

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1. Договору).

Додатком № 3 до Договору є Комерційна пропозиція № 6/4. Розділом № 7 цієї Комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 4 Комерційної пропозиції, постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються позивачем на рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4 Комерційної пропозиції, рахунок на оплату електричної енергії надсилається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Судом встановлено, що 16.03.2023 між Приватним Акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Комунальним підприємством "Жилкомсервіс" було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC (далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору у порядку і на умовах визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за послуги з постачання електричної енергії, що виникла у Боржника перед кредитором за договорами від 01.01.2019 №011670; 011670,01; 011670,09; 025311, 025311,02; 03-7777,02; 04-1638С; 4-1638УП; 04-1638,1С; 4-7424,58; 051414; 051414/1; 059700/80; 061800; 061800,02; 775УЗ; від 08.10.2020 №4-7427,107 (далі -Договір шляхом розстрочення на 15 календарних місяців.

Боржник визнає та сплачує Кредитору заборгованість у сумі 214 120 139,19 грн., що утворилася у Боржника перед Кредитором станом на "16" березня 2023 року та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків (Додаток , що є невід`ємною частиною цього Договору) (п.1.2 Договору).

Згідно умов п. 1.2.2. Договору, оплата штрафних санкцій, розмір яких на момент укладання цього Договору не задоволено рішенням суду не здійснюється до моменту прийняття відповідного рішення.

Пунктом 1.4. Договору сторони погодили, що інші умови цього Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання .

Відповідно до п.2.1 Договору за умови своєчасних розрахунків за фактично надані Кредитором Боржнику послуг з постачання електричної енергії Кредитор надає Боржнику розстрочку у погашенні заборгованості на суму 214 120 139,19 грн., на 15 (п`ятнадцять) місяців, за Графіком погашення заборгованості (Додаток 2, що є невід`ємною частиною цього Договору) та Планом фінансування (на весь період) (Додаток 3, що є невід`ємною частиною цього Договору).

Згідно з п.2.2 Договору оплата реструктуризованої заборгованості здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Боржника на поточний рахунок Кредитора у сумі, визначеній Графіком не пізнішою останнього числа відповідного місяця. В платіжних інструкціях Боржник зобов`язаний вказувати призначення платежу: «за Договором про реструктуризацію заборгованості від 16.03.2023 № 9-23/РС».

Відповідно до п.3.1.1.Договору боржник зобов`язаний самостійно проводити оплату у сумі та в терміни, визначені Графіком, а також у відповідності до інших умов, передбачених Договором.

Згідно п.3.2.2 Договору у разі порушення Боржником умов Договору Кредитор має право звернутися до суду для стягнення усього залишку несплаченої реструктуризованої заборгованості за Договором, який визначається як різниця між загальною сумою реструктуризованої заборгованості та сумою, яка надійшла на рахунки Кредитора від Боржника за цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 4.2 Договору за повне або часткове нездійснення платежів згідно з Графіком кредитор має право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо стягнення непогашеної суми заборгованості реструктуризованої за цим Договором, нараховувати на непогашену суму реструктуризованої заборгованості неустойку (штраф, пеню).

Згідно п 5.1. Договору усі спори між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, розв`язуються у судовому порядку, визначеному чинним законодавством України.

У відповідності до п. 6.1.Договору якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним законодавством України, зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Згідно п.6.2. Договору зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному законодавстві України.

Відповідно п.7.1. Договору, сторони домовились про те, що строк позовної давності по Договору складає три роки.

Згідно п. 7.5. Договору, укладаючи даний Договір сторони підтверджують, що умови та правові наслідки Договору ім зрозумілі, Договір відповідає їх дійсним намірам і волевиявленню.

Відповідно до 9.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками (за наявності) та діє до « 31» грудня 2024 року.

Згідно до п.9.2. Договору, закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце пі час дії цього Договору.

Згідно до розділу 10 Договору, додатками до цього Договору є:

1. Додаток№1 -Акт звірки розрахунки;

2. Додаток№2 - Графік погашення заборгованості;

3. Додаток №3 - план фінансування (весь період).

Згідно Акту звіряння розрахунків за електроенергію від 17.04.2023 заборгованість у сумі 850 516,80 грн (за Договором №011670 від 01.01.2019) увійшла до реструктуризованої суми заборгованості.

16.05.2023 відповідач здійснив оплату позивачу у розмірі 4 436 675,88 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4970 від 16.05.2023. Призначення платежу : " за ел. енергією за 2021р. зг дог №011670 (населення) від 01.01.2019, в т.ч. ПДВ 739445,98 грн о/р 1670 (насел) по дог. реструкт. заборг. №9-23/РС" .

Як зазначено судом вище, ухвалою суду від 22.01.2024 закрито провадження у справі №922/831/23 (922/5029/21) в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року в сумі 850 516,80 грн., таким чином позовні вимоги позивача станом на час ухвалення даного рішення, що є предметом судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача 101 119, 90 грн 3% річних за період з 19.05.2020 по 30.09.2021 та 197 584,24 грн індексу інфляції за період 01.09.2020 по 31.07.2021.

З приводу правомірності позовних вимог щодо стягнення 101 119, 90 грн 3% річних за період з 19.05.2020 по 30.09.2021 та 197 584,24 грн індексу інфляції за період 01.09.2020 по 31.07.2021, суд зазначає наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

В статті 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 ГК України, зі змістом якої кореспондуються і приписи ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем своєчасної оплати за спожиту електричну енергію за Договором №011670 від 01.01.2019 за вересень 2021 року в сумі 850 516,80 грн не здійснено внаслідок чого утворився борг та було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №9-23/РС від 16.03.2023, в якому визначено графік щомісячних платежів та відповідальність за порушення цих зобов`язань. Згідно Акту звіряння розрахунків за електроенергію від 17.04.2023 заборгованість у сумі 850 516,80 грн (за Договором №011670 від 01.01.2019) увійшла до реструктуризованої суми заборгованості. Крім того, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді, відповідачем було сплачено 16.05.2023 кошти у розмірі 4 436 675,88 грн за електричну енергією за 2021 рік згідно Договору №011670 від 01.01.2019 по Договору про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC.

Суд не може залишити поза увагою, що станом на час ухвалення даного рішення сторонами був підписаний Договір про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC, тобто, з моменту його укладення Договір про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC є таким, що породжує правові наслідки. Отже, підписавши Договір про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC від 16.03.2023, сторони фактично змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними.

Таким чином, для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов`язання, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених Договором про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC від 16.03.2023.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі 914/51/18.

Водночас порушень виконання відповідачем умов Договору про реструктуризацію заборгованості №9-23/PC від 16.03.2023 в частині здійснення платежів судом не встановлено.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 101 119, 90 грн 3% річних за період з 19.05.2020 по 30.09.2021 та 197 584,24 грн індексу інфляції за період 01.09.2020 по 31.07.2021 є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, пункт 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ГПК України рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2024.

Суддя В.О. Усатий