ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4348/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

до відповідача: Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

про стягнення 1128802,49 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Тодорашко А.В., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ про стягнення 1128802,49 грн., з яких: 951377,16 грн. основного боргу, 166712,56 грн. пені та 10712,77 грн. 3% річних.

Позовні вимоги ДП АМПУ в особі Чорноморської філії ДП АМПУ (Адміністрація морського порту Чорноморськ) обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про відшкодування витрат з використання електричної енергії №21-Пп-ЧФ-23 від 01.02.2023.

Ухвалою суду від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 08.11.2023 о 15:45.

03.11.2023 за вх.№39703/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені до 1000 грн. та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому клопотанні відповідач вказує, зокрема, про те, що:

- зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені;

- 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022; враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов?язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання, так і для населення; форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов?язання, в тому числі здійснення розрахунків вчасно;

- відповідач є портовим оператором та належить до сфери транспортних підприємств, основним завданням якого є обробка вантажів та суден, настання такого форс-мажору, як воєнний стан, внаслідок якого відбулося закриття акваторій портів та кордонів, постійні обстріли та відсутність вантажопотоку, а також вихід країни-агресора із т.з. Зернової угоди (ініціативи), унеможливило виконання ДП МТП Чорноморськ своїх зобов`язань, в тому числі здійснення вчасної оплати за договором;

- наразі ДП МТП Чорноморськ виплачує заборгованість перед контрагентами з урахуванням фінансових можливостей підприємства у порядку черговості; отже, враховуючи викладені обставини, згідно вказаних положень ЦК України та ГК України, а також у відповідності до положень договору, відсутні правові підстави для застосування до ДП МТП Чорноморськ штрафних санкцій та їх стягнення;

- позивачем не було понесено збитків (матеріали справи не містять жодних доказів щодо понесення таких збитків), а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення у господарській діяльності; розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність;

- приймаючи до уваги майновий стан підприємства, зумовлений дією форс-мажорних обставинами - блокуванням морського порту Чорноморськ та відсутністю вантажопотоку внаслідок військової агресії російської федерації, а також враховуючи відсутність будь-яких доказів понесення збитків внаслідок допущеного з боку відповідача порушення грошових зобов?язань, незначність прострочення виконання, істотну соціальну роль, яку відіграє господарська діяльність відповідача, з метою недопущення погіршення фінансового стану відповідача правомірним буде зменшити нараховану позивачем пеню до 1000 грн.

У підготовчому засіданні 08.11.2023 судом оголошено перерву до 29.11.2023 о 12:30.

23.11.2023 за вх.№42836/23 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих запереченнях позивач вказує, зокрема, про те, що:

- в даному випадку, період прострочення оплати рахунків, зазначених у позовній заяві є значним; відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, за яких можливе зменшення неустойки, а лише зазначено про скрутне матеріальне становище відповідача, внаслідок якого відповідач не зміг своєчасно оплатити рахунки за надані послуги за цим договором, а саме не надано наприклад доказів відсутності грошових коштів на рахунках на момент (період) виникнення заборгованості; на переконання позивача такі твердження мають викликати у суду суттєві сумніви та до них слід відноситись критично;

- на підтвердження можливості зменшення штрафних санкцій відповідачем заявлено про відсутність грошових коштів в зв`язку із воєнним станом, заборгованістю з податків та обмеженістю дії зернової угоди з 22.07.2022 до 18.07.2023; в той же час, з аналізу інформації за електронним посиланням, вбачається, що за період з 22.07.2022 по 18.07.2023 (період дії зернової угоди) відповідачем здійснено 32 процедури закупівель товарів, робіт та послуг лише на суми, які перевищують 1 млн. грн. кожна, на загальну суму більше 160 млн. грн.; отже, в даному випадку, позивачем надано суду докази того, що ДП МТП ЧОРНОМОРСЬК отримував дохід, здійснював видатки за укладеними договорами (правова оцінка доцільності таких договорів не надається, оскільки це не є компетенцією позивача);

- посилання відповідача на значну заборгованість контрагентів перед відповідачем за звітний період в жодному разі не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки виникнення такої значної дебіторської заборгованості ще раз доводить те, що показники діяльності підприємства безпосередньо залежать від ефективності діяльності його менеджменту та раціонального використання державних грошових коштів. Подана Інформація щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023 викликає сумніви з приводу її достовірності, є неналежним та недопустимим доказом виходячи з наступного: 1.жодна сторінка Інформації щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023 не містить ознак оригіналу та бланку; 2.Інформація щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023 не містить буд-якого посилання на джерело даних, з якого вона роздрукована; окрім того, позивач звертає увагу суду на той факт, що Інформація щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023 подана до суду з клопотанням 03.11.2023, тобто більш ніж через місяць після виникнення останньої суми заборгованості, що доводить її невідповідність та неналежність в якості доказу як за період виникнення заборгованості за рахунками, зазначеними в позові - за квітень-червень 2023 року, так і на момент клопотання;

- за п.1.1 договору предметом його є саме відшкодування витрат з використання електричної енергії, спожитої відповідачем, а саме витрат на закупівлю такої електроенергії у постачальників енергоринку, які позивач своєчасно (з квітня 2023р. по червень 2023р.) та в повному обсязі сплатив таким постачальникам, бо в іншому випадку всі об`єкти і обладнання відповідача, які споживають електричну енергію, були б дуже оперативно відключені; таким чином, позивач фактично витратив власні кошти на авансування відповідних витрат відповідача і не отримує відшкодування вже більше півроку; також не відповідають дійсності твердження відповідача про незначність прострочення виконання, адже таке прострочення склало від 6 місяців; таким чином зменшення розміру штрафних санкцій лише спонукатиме відповідача і в подальшому ухилятися від своєчасної оплати виставлених рахунків;

- відповідач не довів, що порушення зобов`язання сталося внаслідок випадку або непереборної сили, і тому не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання.

У підготовчому засіданні 29.11.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.12.2023 о 14:15. Судове засідання 20.12.2023 о 14:15 не відбулось у зв`язку з технічним збоєм судового сервісу ВКЗ. Ухвалою суду від 27.12.2022 судове засідання призначено на 18.01.2024 о 12:45. У судовому засіданні 18.01.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 07.02.2024 об 11:20.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 07.02.2024 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/4348/23 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 07.02.2024 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 07.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

01.02.2023 між Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (виконавець, позивач) та Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ (замовник, відповідач) укладено договір про відшкодування витрат з використання електричної енергії №21-Пп-ЧФ-23.

Відповідно до п.1.1 договору в порядку та на умовах, визначених даним договором, виконавець зобов?язується надати замовнику за період з 01.02.2023 по 30.04.2023 року включно послуги з відшкодування витрат з використання електричної енергії, (надалі - послуги), а замовник зобов?язується прийняти та оплатити надані послуги; найменування послуг: послуги з відшкодування витрат з використання електричної енергії, код згідно за кодом ДК 021-2015 - 09310000-5 Електрична енергія; обсяг послуг, які надаються за цим договором становить 1500000 кВт год.

Згідно з п.п. 3.1, 3.4 договору замовник зобов`язаний здійснювати відшкодування витрат за поставлену електричну енергію технологічними електричними мережами виконавця за додатком №1 Порядок формування вартості відшкодування витрат з використання електричної енергії замовником; не пізніше 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, отримати рахунок на оплату та акт наданих послуг.

У відповідності до п.п. 7.1-7.5 договору розрахунковим періодом для обчислення вартості відшкодування витрат з використання електричної енергії приймається один місяць (з першого по останнє число місяця); розрахунки по відшкодуванню виконавцю розміру величини вартості відшкодування витрат з використання електричної енергії замовником, здійснюються виключно грошовими коштами на поточний рахунок виконавця, відповідно за додатком №l; датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок виконавця; протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання договору замовник забезпечує внесення одноразового авансового платежу (попередню оплату) у розмірі 2673384,00 грн з ПДВ, що є передплатою за надані виконавцем послуги у першій місяць дії Договору. Передплата вноситься на підставі виставленого рахунку протягом дії договору розмір попередньої оплати складає 100% від вартості за надані послуги за попередній місяць; протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку та акту наданих послуг, замовник здійснює остаточну оплату (різницю суми, між сплаченим авансовим платежем (попередньою оплатою) та фактично наданими послугами) та крім цього сплачує аванс, що становить 100% від вартості послуг виконавця за попередній розрахунковий місяць; наднормативна сума оплати за надані послуги, що поступила на рахунок виконавця, підлягає заліку в рахунок наступних платежів замовника; прийом-передача акту наданих послуг для підпису та оформлення здійснюється сторонами шляхом передачі його уповноваженим представникам під особистий підпис; замовник зобов`язаний не пізніше п`ятого дня після отримання екземплярів акту наданих послуг повернути виконавцю підписаний та засвідчений власною печаткою екземпляр виконавця; у разі невиконання замовником зазначеного зобов`язання, акт наданих послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного замовником; при цьому, у разі неотримання замовником з його вини акту наданих послуг, належний йому екземпляр надсилається виконавцем на поштову адресу замовника рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вмісту поштового відправлення.

За п.8.2 договору в разі порушення замовником терміну оплати наданих послуг, він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.п. 9.2, 9.3 договору сторона, для якої стало неможливим виконання зобов`язань за даним договором, повинна в письмовій формі повідомити іншу сторону про настання таких обставин негайно, але не пізніше 10 (десяти) робочих днів з моменту їх настання з доданням документів, що підтверджують факт настання таких обставин. У випадку ненадання сторонами документальних підтверджень щодо настання таких обставин, сторони втрачають права посилатися на вищезгадані обставини; доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України; неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яке вищезгадане як на підставу, звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Згідно з п.12.1 договору цей договір набирає чинності з 01.02.2023 і діє до 30.04.2023 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань по договору; сторони досягли згоди, що умови даного договору відповідно ст. 631 Цивільного кодексу України застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.02.2023.

Додаток №1 до договору визначає Порядок формування вартості відшкодування витрат з використання електричної енергії замовником.

В матеріалах справи наявний акт надання послуг №Пр/2 628 від 30.04.2023 до договору №21-Пп-ЧФ-23 від 01.02.2023, який підписаний з обох сторін, на суму 951377,16 грн.

Також в матеріалах справи наявний рахунок №Пр/2 628 від 30.04.2023 на суму 951377,16 грн., а також докази направлення відповідачу вказаного рахунку.

Також в матеріалах справи наявні надані на підтвердження доводів відповідача документи: лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1; поточна кредиторська заборгованість (за товари, роботи, послуги) підприємства перед контрагентом станом на 30.09.2023 та інформація щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023.

Окрім того, в матеріалах справи наявна надана позивачем роздруківка з сайту закупівель за період з 22.07.2022 по 18.07.2023 по ДП МТП Чорноморськ.

Доказів сплати заявлених до стягнення сум матеріали справи не містять.

Несплата відповідачем послуг за договором №21-Пп-ЧФ-23 від 01.02.2023 на суму 951377,16 грн. стала підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом про стягнення основного боргу та нарахованих пені та 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарським судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №21-Пп-ЧФ-23 від 01.02.2023 щодо сплати вартості отриманих послуг та встановлено факт наявності у відповідача боргу перед позивачем за договором на суму 951377,16 грн., вказаний борг підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований, за таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення зазначеної суми.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення пені та 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому, господарський суд враховує висновки, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, а саме: Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні шляхом видачі сертифіката.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18).

Сплата відповідачем пені передбачена п.8.2 договору.

Відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру пені.

Щодо заявленої до стягнення пені, господарський суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, встановивши вірність розрахунків та відповідність вимогам чинного законодавства та умовам договору, враховуючи встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, недоведеність відповідачем наявності у нього правових підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання, а також приймаючи до уваги не надання відповідачем контррозрахунків нарахованих сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 166712,56 грн. пені.

Виходячи з наявних матеріалів справи, господарський суд, з урахуванням висновків Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин умов форс-мажорних обставин, якими відповідач, зокрема, обґрунтовує клопотання про зменшення розміру пені. Окрім того, господарський суд враховує, що договір був укладений вже під час дії воєнного стану та сторони усвідомлювали ризики та наслідки неналежного виконання своїх зобов`язань за договором.

Посилання відповідача на майновий стан та відсутність збитків у позивача внаслідок допущеного з боку відповідача порушення не створюють у даному випадку правових підстав для зменшення розміру пені, оскільки відповідачем не надано до суду належних доказів свого майнового стану, а надані відповідачем документи (поточна кредиторська заборгованість (за товари, роботи, послуги) підприємства перед контрагентом станом на 30.09.2023 та інформація щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.09.2023), які складені працівниками відповідача без надання належних доказів майнового стану відповідача не можуть свідчити про ті обставини, які вказані відповідачем у відповідному клопотанні. Окрім того, господарський суд враховує ступінь виконання відповідачем зобов?язань, а саме: той факт, що за заявлений період стягнення основний борг не сплачений відповідачем взагалі, навіть після відкриття провадження у справі, а заявлена до стягнення сума пені відповідає допущеному порушенню.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено суду наявність обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, господарським судом встановлено вірність розрахунків та відповідність вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, з огляду на правомірність та підставність позовних вимог в частині стягнення основного боргу з відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача 10712,77 грн. 3% річних.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 951377,16 грн. основного боргу, 166712,56 грн. пені та 10712,77 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул., Праці, буд. 6, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) 951377 /дев`ятсот п`ятдесят одну тисячу триста сімдесят сім/ грн. 16 коп. основного боргу, 166712 /сто шістдесят шість тисяч сімсот дванадцять/ грн. 56 коп. пені, 10712 /десять тисяч сімсот дванадцять/ грн. 77 коп. 3% річних та 13545 /тринадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять/ грн. 63 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2024 р.

Суддя Ю.С. Бездоля