ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2569/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (вх. ГСОО №2-236/24 від 14.02.2024) про видачу дубліката наказу

у справі №916/2569/17

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНКОР" (65078 м. Одеса вул. Космонавтів,36, );

про стягнення 42 301,98грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Військова частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНКОР" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 42301,98 гривень, яка складається із пені у розмірі 797,97 грн., 3% штрафу за прострочення понад 30 діб в розмірі 41504,01 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду на капітальне будівництво №7 КЕС-2017 від 13.03.2017, яке полягає у невиконанні відповідачем підрядних робіт відповідно до календарного графіку виконання будівельних робіт.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.03.2018 було задоволено позов; стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНКОР" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України пеню в сумі 797 гривень 97 копійок, 3% штрафу за прострочення понад 30 днів в розмірі 41 504 гривні 1 копійка, судовий збір в сумі 1600 гривень; повернути з Державного бюджету України УК у м. Одесі/Приморський на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 84 гривні, яка сплачена за платіжним дорученнями № 2442 від 06.10.2017 року на суму 1684 гривень.

19.04.2018 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.03.2018 року видано накази про примусове виконання рішення суду.

14.02.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява про видачу дубліката наказу (вх. № 2-236/24).

В обґрунтування поданої заяви Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначила, що заявником проведено аналіз повернення заборгованостей згідно виконавчих проваджень, в ході якого виявлено, що виконавче провадження № АСВП: 63391415 від 25.10.2020, по виконанню наказу про примусове виконання рішення по справі № 916/2569/17, завершено.

Між тим заявник оскільки до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу не надходила, заявник звернувся до Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання інформації стосовно руху виконавчого провадження.

Заявник повідомляє, що за результатами розгляду вказаної заяви було отримано відповідь про те, що при пересилці виконавчий документ було втрачено, у зв`язку з чим, відповідно до підпункту 19.4 пункту 1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просить суд видати дублікат судового наказу по справі №916/2569/17.

На підтвердження вищезазначених обставин, заявник надав до суду відповідь Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. №136334 від 22.12.2023, згідно якого виконавчою службою повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 63391415 з виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2569/17 від 19.04.2018 про стягнення з ТОВ «Ланкор» грошової суми у розмірі 43901,98 грн на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. У зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними виконавче провадження було завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п. 2 ст. 37 вищевказаного Закону. Між тим вказаний виконавчий документ при пересилці втрачено.

Розглянувши матеріали справи та заяву про видачу дублікату виконавчого документа, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пунктом 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Верховним Судом у постанові від 21.01.2019 по справі №916/215/15-г було наголошено, що Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Таким чином, Перехідними положеннями Господарського процесуального кодексу України передбачено умову, за наявності якої господарським судом може бути виданий стягувачу дублікат наказу, а саме: відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання.

У судовому наказі від 19.04.2018 строк для його пред`явлення до примусового виконання ДВС був встановлений протягом трьох місяців з дня його видачі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як встановлено судом згідно відкритих джерел, а саме із Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження за № 63391415 було відкрито 25.10.2020, однак станом на 22.02.2024 завершено.

При цьому, згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19 після переривання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, та повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення його до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Водночас пунктом 10-2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання, надання доказів сплати судового збору, суд доходить висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Керуючись п. 19.4 п. 19 Розділу ХІ "Перехідні положення", cт. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (вх. ГСОО №2-236/24 від 14/02/2024) про видачу дубліката судового наказу у справі №916/2569/17 - задовольнити.

2.Видати Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України дублікат судового наказу Господарського суду Одеської області від 19.04.2018 №916/2569/17 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНКОР" /65078 м. Одеса вул.. Космонавтів,36, / на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) пеню в сумі 797 (сімсот дев`яносто сім) гривень 97 копійок, 3% штрафу за прострочення понад 30 днів в розмірі 41 504 (сорок одна тисяча п`ятсот чотири) гривні 1 копійка, судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.М. Невінгловська