ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа №910/10694/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники учасників справи:

від позивача: Парубець Є.О.

від відповідача: Мамедова І.Р.

від третьої особи: Гетта Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Антонов"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 (повний текст складено 27.11.2023)

у справі №910/10694/23 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість",

про стягнення 1 389 663,96 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Антонов" (далі - ДП "Антонов") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПАТ "СК "Арсенал Страхування") заборгованості у розмірі 1 389 663,96 грн, з яких: 1 311 737,24 грн - сума страхового відшкодування, 59 028,18 грн - пеня, 9 703,26 грн - три проценти річних, 9 195,28 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань да договором обов`язкового страхування відповідальності експлуатанта аеропорту за шкоду, заподіяну третім особам від 18.12.2020 №01/20-ВЕА/Ц1, в частині виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 відкрито провадження у справі №910/10694/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" (далі - АТ "Українська оборонна промисловість").

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними засобами доказування поважності причин неможливості своєчасного повідомлення відповідача про настання події та як наслідок підстави для виплати страхового відшкодування на користь позивача, а відтак не доведено протиправності відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з наведеним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 311 737,96 грн страхового відшкодування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ДП "Антонов" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з невідповідністю висновків встановленим обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, скаржник посилається, зокрема на те, що місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зробив хибний висновок про те, що своїми діями позивач позбавив страховика права провести власне розслідування причин та обставин настання страхового випадку, визначити розмір збитків відповідно до умов договору страхування, провести огляд місця події пошкодженого майна та перевірити обґрунтованість шкоди, заподіяної третім особам.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення ДП "Антонов" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10964/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 апеляційну скаргу ДП "Антонов" у справі №910/10694/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10694/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ДП "Антонов" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/10694/23.

28.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10694/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 поновлено ДП "Антонов" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/10694/23. Розгляд апеляційної скарги ДП "Антонов" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 призначено на 12.02.2024. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку. Учасникам справи надано строк на подання відзиву, пояснень, клопотань, заперечень до 01.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2024 апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця", в особі філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця", на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 у справі №910/6415/23 призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи 31.01.2024.

У судовому засіданні 31.01.2024, згідно з приписами частин 2, 3 статті 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), колегією суддів оголошено перерву до 05.02.2024, про що постановлено ухвалу в даній справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

29.01.2024, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ДП "Антонов" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 - без змін.

Так, у відзиві відповідач вказує, що жодних доказів про те, що ДП "Антонов" сприяло страховику, як страховій компанії, від якої позивач мав і має намір отримати страхове відшкодування у розмірі 1 389 663,96 грн у встановленні всіх обставин справи, відповідно до умов договору, позивачем не надано. Також, не надано доказів, щодо наявності підстав, які завадили ДП "Антонов" залучити страховика до участі у справі №910/18426/21.

Щодо решти доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що вони не спростовують правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції стосовно порушення позивачем умов договору страхування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

12.01.2024, через систему "Електронний суд", третьою особою подані письмові пояснення, в яких остання просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10964/23 та ухвалити нове рішення, яким позов ДП "Антонов" до ПАТ "СК "Арсенал Страхування" про стягнення 1 389 663,96 грн задовольнити в повному обсязі.

Так, у письмових поясненнях третя особа, зокрема зазначає, що страховик сам порушив встановлені терміни для надання відповіді страхувальнику, зважаючи на те, що з моменту направлення заяви про виплату страхового відшкодування до надання відповіді про відмову у такій виплаті минуло майже 7 місяців. Враховуючи наведене, відповідач мав достатньо часу для визначення розміру збитків, відповідно до умов договору страхування та перевірки обґрунтованості шкоди, заподіяної третім особам.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 12.02.2024 з`явилися представники сторін та третьої особи.

Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, з викладених у ній підстав та просили її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

18.12.2020 між ПАТ "СК "Арсенал Страхування" (страховик) та ДП "Антонов" (страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування відповідальності експлуатанта аеропорту за шкоду, заподіяну третім особам №01/20-ВЕА/Ц1

Згідно з пунктом 1.1 договору його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди третім особам.

За цим договором покривається цивільна відповідальність страхувальника, що виникає внаслідок його авіаційної діяльності відповідно до видів діяльності, передбачених пунктом 2.4 договору, в Аеропорту "Київ/Антонов-1" (вул. Академіка Туполєва, 1, м. Київ, Україна) та Аеропорту "Київ/Антонов-2" (смт. Гостомель, Київська обл., Україна).

Підпунктом 2.4.3 договору страхування визначені види діяльності з обслуговування на пероні і місцях стоянок повітряних суден, в тому числі завантаження та розвантаження багажу, пошти і вантажів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань сторін (пункт 12.1 договору).

У пункті 12.2 договору страхування сторони погодили, що строк дії страхового покриття за цим договором: з 00 годин 00 хвилин за київським часом 20.12.2020 та діє до 24 години 00 хвилин за київським часом 19.12.2021.

01.02.2021 приблизно о 10 год. 00 хв., при виконанні розвантажувальних робіт на літаку Ан-124 р.н. UR-ZYD технік з технічного обслуговування повітряних суден Костюченко В.В. виконував розвантаження авіаційних шин через задній грузовий люк. При виконанні розвантаження авіаційної шини Костюченко В.В. підвернув ногу та не зміг втримати авіаційну шину, яка покотилася по нахиленому трапу повітряного судна Ан-124, що призвело до зіткнення авіаційної шини з літаком, який належить Національному авіаційному університету - "Сessna 172S" р.н. UR-JAU.

Наведене підтверджується актом службового розслідування від 16.02.2021, складеного за участю представників ДП "Антонов" та Національного авіаційного університету.

Згідно з умовами договору від 02.09.2020 №463, укладеного між Національним авіаційним університетом (власник пошкодженого літака) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Челендж Аеропорт" (далі - ТОВ "Челендж Аеропорт") на надання послуг технічного обслуговування повітряного судна, фахівці останнього прийняли участь в комісії з оцінки пошкодження літака "Сеssna-172S", за наслідком чого складено технічний акт огляду повітряного судна від 12.02.2021.

В результаті огляду виявлені наступні пошкодження повітряного судна:

1. Пошкодження повітряного гвинта МТ Propeller Model MTV-6A/187-129 s/n 06193. Пошкоджена одна лопать. Повітряний гвинт потребує ремонту або заміни лопаті.

2. Пошкодження нижнього капоту двигуна. Нижній капот двигуна потребує заміни.

3. Пошкодження корпусу повітряного фільтру двигуна. Корпус повітряного фільтру потребує заміни.

Аналогічні пошкодження зафіксовані і в розділі 5 акта службового розслідування від 16.02.2021.

12.02.2021 ТОВ "Челендж Аеропорт" виставлено Національному авіаційному університету рахунок №41.21 на внесення передоплати за технічне обслуговування літака у розмірі 1 577 705,86 грн.

Страховим актом від 22.02.2021 №02.07.01/000088/1 подію, яка мала місце 01.02.2021, в результаті якої пошкоджено повітряне судно "Сеssna-172S", серійний номер 172S10488, державний і реєстраційний знаки UR-JAU, визнано Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Ультра" (далі - ПАТ "СК "Ультра") страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 1 444 721,55 грн (на підставі рахунка від 12.02.2021 №41.21, за вирахуванням франшизи у сумі 132 984,31 грн).

Згідно з платіжним дорученням від 23.03.2021 №1595 страхове відшкодування у розмірі 1 444 721,55 грн виплачено ПАТ "СК "Ультра" на користь ТОВ "Челендж Аеропорт".

В подальшому, ПАТ "СК "Ультра" звернулось до ДП "Антонов" з вимогою від 26.03.2021 №02.07.000088/1 про відшкодування шкоди у розмірі 1 444 721,55 грн, яка залишена без задоволення позивачем.

ПАТ "СК "Ультра" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП "Антонов" про відшкодування шкоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі №910/18426/21 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Антонов" на користь ПАТ "СК "Ультра Альянс" страхове відшкодування в розмірі 1 311 737,24 грн, інфляційні втрати в розмірі 27 686,85 грн, три проценти річних у розмірі 18 544,01 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 369,52 грн.

Вищенаведеним рішенням встановлено, що 24.09.2020 між ПАТ "СК "Ультра" (страховик) та Національним авіаційним університетом (страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільних повітряних суден №02.07-000352/01, який є додатком №1 до Генерального договору від 24.09.2020 №514.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням повітряним судном, зокрема "Сеssna-172S", серійний номер 172S10488, державний і реєстраційний знаки UR-JAU (пункти 1, 2.1 договору, страховий сертифікат №000352/5).

Суд встановивши, що страховий випадок відбувся з вини ОСОБА_1 , який на момент події перебував у трудових відносинах з ДП "Антонов" і виконував трудові обов`язки, а також зважаючи на те, що ПАТ "СК "Ультра" виплатило страхове відшкодування, дійшов висновку, що у останнього виникло право вимоги до ДП "Антонов".

03.06.2022 ДП "Антонов" сплатило на користь ПАТ "СК "Ультра" 1 378 337,62 грн страхового відшкодування за рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі №910/18426/21, що підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2022 №1221.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою від 31.08.2022 №584/7032-22 про виплату страхового відшкодування за договором від 18.12.2020 №01/20-ВЕА/Ц1, в якій, посилаючись на викладені вище обставини, просив здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхування у сумі 1 311 737,24 грн.

Не отримавши відповіді на заяву від 31.08.2022 позивач звернувся до відповідача з листом від 10.11.2022 №584/9729-22, в якому просив повідомити про прийняте рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування.

У відповідь відповідач надіслав лист від 09.12.2022 №7/к/у, в якому просив надати документи для проведення страхового розслідування.

Листом від 08.02.2023 №584/1981-23 позивач направив відповідачу документи, необхідні для проведення страхового розслідування та повторно просив здійснити виплату страхового відшкодування.

Відповідач листом від 27.02.2023 №/к/у просив надати додаткову інформацію щодо повідомлення про подію Національне бюро з розслідування подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами, а також фото пошкодженого літака "Сеssna-172S".

Наведена вище інформація з підтверджуючими документами, а також фото пошкодженого літака надані відповідачу листом від 07.03.2023 №584/3198-23.

За результатами розгляду заяви позивача про виплату страхового відшкодування, відповідачем надано відповідь від 22.03.2023 №/к, згідно з якою позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням відповідача про настання страхового випадку.

Так, позивач вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування безпідставною, оскільки у позивача були поважні причини неможливості своєчасно повідомити страховика про настання страхової події, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну каргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується, у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 статті 990 ЦК України).

За змістом пункту 3 статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Абзацом 2 статті 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник (стаття 9 Закону України "Про страхування").

За приписами статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 статті 7 Закону України "Про страхування" в Україні здійснюється такий вид обов`язкового страхування як авіаційне страхування цивільної авіації.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про страхування" для здійснення обов`язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов`язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №676 затверджено Порядок і правила здійснення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації (далі - Порядок і правила).

Пунктом 2 Порядку і правил встановлено, що обов`язкове авіаційне страхування цивільної авіації здійснюється з метою забезпечення захисту інтересів користувачів повітряного транспорту, третіх осіб, експлуатантів повітряних суден, власників повітряних суден і включає страхування відповідальності експлуатанта аеропорту (аеродрому, вертодрому, постійного злітно-посадкового майданчика) та сертифікованих суб`єктів наземного обслуговування за шкоду, заподіяну третім особам.

Згідно з пунктом 5 Порядку і правил істотні умови обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються договорами обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації (далі - договір страхування). Форми типових договорів обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації наведено у додатках.

Відповідно до пункту 69 Порядку і правил предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди третім особам.

Пунктами 70 та 71 Поряду і правил визначено, що

Страхувальником є:

- експлуатант аеропорту (аеродрому, вертодрому, постійного злітно-посадкового майданчика);

- сертифікований суб`єкт наземного обслуговування.

Третіми особами вважаються фізичні та юридичні особи (життя і здоров`я фізичних осіб та/або майно фізичних і юридичних осіб), які не є працівниками страхувальника або не діють за його дорученням, у тому числі власники та/або експлуатанти повітряних суден, що не входять до складу страхувальника як спеціалізовані підрозділи (органи).

За змістом пункту 73 Порядку і правил страховим випадком вважається подія, яка відбулася під час діяльності страхувальника (його структурних підрозділів, організацій, що входять до складу страхувальника як спеціалізовані органи) або яка стала наслідком цієї діяльності, у зв`язку з чим настає цивільна відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну третім особам (життю і здоров`ю фізичних осіб та/або майну фізичних і юридичних осіб), і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику або третім особам.

Відповідно до пункту 13.2 договору страхування "Подія" означає подію або безперервну або повторювальну серію подій, що відбуваються протягом строку дії договору (періоду страхування) та призводять до тілесних ушкоджень та/або пошкодження майна, які є непередбачуваними та ненавмисними з боку страхувальника. Усі тілесні ушкодження та/або пошкодження майна, що настає внаслідок такої серії подій по суті за тих самих загальних умов, розглядаються як результат однієї події.

З матеріалів справи вбачається, що подія, яка спричинила пошкодження повітряного судна "Сessna 172S" р.н. НОМЕР_1 , що належить Національному університету України, настала 01.02.2021.

Пунктом 5 статті 21 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Згідно з абзацом 1 пункту 13.3.2 договору страхування, при настанні події, що має ознаки страхового випадку страхувальник зобов`язаний письмово (листом, телефаксом, телеграфом або електронною поштою) повідомити страховику про настання події, що може бути визнана страховим випадком, протягом двох робочих днів з моменту, коли страхувальнику стане відомо про її настання.

Вказані положення договору кореспондуються з пунктом 6 розділу Порядку і правил де зазначено, що у разі настання події, що може бути визнана страховим випадком, страхувальник зобов`язаний протягом двох робочих, днів з моменту, коли йому стане відомо про її настання, письмово (листом, телефаксом, телеграфом або електронною поштою) повідомити про це страховику.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою від 31.08.2022 №584/7032-22 про виплату страхового відшкодування в сумі 1 311 737,24 грн, яка отримана останнім 02.09.2022.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем жодного іншого документального підтвердження повідомлення позивачем відповідача про настання події раніше ніж 02.09.2022 не подано.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що позивач, всупереч умовам договору страхування, фактично повідомив відповідача про настання події лише через півтора роки після її настання шляхом звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Так, в обґрунтування наявності поважних причин неможливості своєчасного повідомлення відповідача про настання події, позивач посилається на різноманітні зовнішні фактори такі як карантин, простій на підприємстві, повномасштабне вторгнення рф, які не обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції до уваги, та з чим погоджується судова колегія, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, після пошкодження повітряного судна "Сеssna 127", повідомив його власника - Національний авіаційний університет про настання події, який у свою чергу, вже 02.02.2021 листом №0646/0250, тобто на наступний день після настання події, проінформував про дану подію Національне бюро з розслідування подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами Державної авіаційної служби України.

При цьому, умовами договору страхування, якими регулюються спірні правовідносини, передбачається можливість повідомлення страховика письмово про настання події, що має ознаки страхового випадку листом, телефаксом, телеграфом або електронною поштою.

Однак, жодним з наведених способів позивач впродовж більше ніж півтора року не здійснив повідомлення страховика про настання події.

Крім того, представники ДП "Антонов" брали участь у розслідуванні події, входили до складу комісії, якою 16.02.2021 затверджено акт службового розслідування.

За умовами пункту 11.2 договору страхування, дія цього договору припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також, у разі несплати страхувальником страхових платежів, в установлений цим договором строк.

Згідно з пунктом 3.2 договору страхування строк внесення страхового платежу у розмірі 999,00 грн встановлено 31.12.2020.

Разом із тим, страховий платіж за договором страхування внесений позивачем 04.02.2021 згідно з платіжною інструкцією від 04.02.2021 №599, тобто через 3 (три) дні після настання події 01.02.2021.

Тобто, позивач не тільки продовжував здійснювати свою господарську діяльність в обсягах, що дозволили здійснити страховий платіж 04.02.2021, повідомити Національний авіаційний університет про настання події одразу після її настання, а й здійснив виконання умов договору страхування щодо внесення страхового платежу після настання події.

ДП "Антонов" подано до суду копії наказів від 28.01.2021 №759к, від 26.02.2021 №1798к, від 29.03.2021 №2674к, від 29.04.2021 №3567к "Щодо оголошення періоду простою працівників підприємства", від 31.05.2021 №4589к "Про припинення простою працівників підприємства", від 24.03.2022 №2098к "Про дні простою підприємства", від 08.04.2022 №2128к "Про оголошення простою", від 28.04.2022 №2252к "Про оголошення простою", від 25.05.2022 №2500к "Про оголошення постою у червні 2022р.", від 27.06.2022 №2963к "Про оголошення постою у липні 2022р.", від 26.07.2022 №3575к "Про оголошення постою у серпні 2022р.".

Таким чином, згідно з поданими наказами у період з 01.06.2021 по 24.02.2022 позивач не перебував у простої.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі №910/18426/21 за позовом ПАТ "СК "Ультра Альянс" до ДП "Антонов" про відшкодування шкоди в порядку регресу у зв`язку з настанням 01.02.2021 події, представники ДП "Антонов" впродовж судового розгляду справи приймали участь у всіх судових засіданнях та подавали заяви по суті (відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив).

Слід також зазначити, що судовий процес у вказаній справі тривав з листопада 2021 року по лютий 2022 року, тобто в період відсутності оголошеного простою у ДП "Антонов".

Тобто, участь позивача у судовому процесі була можливою, як і повідомлення Національного авіаційного університету одразу після настання події, однак повідомити страховика про настання події у встановлені договором страхування строки позивач не зміг.

Згідно з пунктом 7.7 договору страхування, страхувальник не має права щодо визнання своєї відповідальності і врегулювання претензії без письмової згоди страховика. При цьому страхувальник має право вимагати участі страховика в судовому порядку.

У той же час, ДП "Антонов" у справі №910/18426/21 не було заявлено клопотання про залучення ПАТ "СК "Арсенал Страхування" до участі у справі третьою особою.

Таким чином, в порушення умов договору страхування позивач при настанні події, що має ознаки страхового випадку діяв на власний розсуд щодо її врегулювання без обґрунтованих рекомендацій страховика, оскільки страховика про настання події повідомлено не було.

Також, позивач здійснив компенсацію витрат третім особам без письмової згоди відповідача, оскільки позивач проігнорував обов`язок щодо своєчасного повідомлення страховика про подію, про претензію третіх осіб та про існування судового спору з приводу шкоди, яку було нанесено третім особам внаслідок події, що має ознаки страхового випадку.

З огляду на викладене вище, наведені позивачем обставини наявності поважних причин неможливості своєчасного повідомлення відповідача про настання події є безпідставними та обґрунтовано не прийняті місцевим господарським судом до уваги, оскільки ці обставини не завадили позивачу вчинити ряд інших дій, а саме: повідомити про настання події власника пошкодженого судна на наступний день після її настання; провести службове розслідування за результатами якого складено акт від 16.02.2021; щомісяця з січня по травень 2021 року, з березня по липень 2022 року складати та підписувати накази щодо оголошення простою працівників підприємства; внесенню 04.02.2021 страхового платежу за договором страхування в сумі 999,00 грн; приймати участь у всіх засідання при розгляді справи №910/18426/21 та подавати по ній заяви по суті (розгляд якої тривав з листопада 2021 року по лютий 2022 року), здійснити 02.06.2022 виплату присудженого до стягнення за рішенням суду страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивача про те, що порушення встановленого договором страхування обов`язку повідомити відповідача про настання події протягом більше ніж півтора року відбулося через незалежні від волі ДП "Антонов" події є безпідставним, та направленими на виправдання власної бездіяльності.

За умовами пункту 6.2 договору страхування розмір страхового відшкодування визначається на підставі наданих страхувальником документів щодо підтвердження факту збитку, в разі настання страхового випадку, згідно з умовами цього договору.

Після отримання заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та всіх документів, які необхідні для здійснення зазначених виплат і визначення розміру збитків, страховик (аварійний комісар) в установленому порядку проводить страхове розслідування (пункт 7.3 договору).

Згідно з абзацом 3 пункту 6 Правил і порядку розслідування обставин події, яка може бути визнана страховим випадком (страхове розслідування), проводиться страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром), які мають право доступу до об`єкта та певних матеріалів технічного розслідування, у тому числі до закінчення його проведення комісією з розслідування авіаційних подій, відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 9.1 договору страхування страховик має право, зокрема:

- робити запити до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ, організацій, що володіють інформацією про події, а також самостійно з`ясовувати причини й обставини події, що має ознаки страхового випадку;

- оглянути місце настання події, що має ознаки страхового випадку, до початку робіт по відбудові та/або ліквідації її наслідків;

- давати страхувальникові письмові рекомендації відносно дій при настанні події, що має ознаки страхового випадку.

Пунктом 9.4 договору страхування встановлено, що страхувальник зобов`язаний:

- повідомити страховику про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування (пункт 13.3.2 договору);

- надати страховику можливість проводити власне розслідування причин та обставин настання страхового випадку, а також перевіряти обґрунтованість доведення шкоди, заподіяної третім особам;

- дотримуватись письмових обґрунтованих рекомендацій страховика при настанні події, що має ознаки страхового випадку;

- утримуватись від будь-яких дій, які прямо чи опосередковано можуть зашкодити інтересам страховика;

- не визнавати будь-яких вимог третіх осіб та не здійснювати будь-які компенсації, що мають відношення до страхового випадку, без письмової згоди страховика;

- дотримуватись умов цього договору та належно виконувати свої обов`язки за цим договором.

У той же час, позивач своїми діями позбавив страховика права провести власне розслідування причин та обставин настання страхового випадку, визначити розмір збитків, відповідно до умов договору страхування, провести огляд місця події, пошкодженого майна та перевірити обґрунтованість шкоди, заподіяної третім особам.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, своєчасний доступ страховика до пошкодженого майна, з метою його огляду та оцінки розміру заподіяної шкоди, відіграє велике значення, оскільки відповідно до пункту 7.6.2 договору страхування, у випадку часткового пошкодження майна, при визначенні розміру страхового відшкодування, якщо є підстави для його виплати, враховується величина зношування (зносу) замінених в процесі ремонту частин, вузлів, агрегатів і деталей.

Визначення розміру збитків, з урахуванням величин зносу, без огляду пошкодженого майна є неможливим, відповідно неможливим є і визначення розміру збитків відповідно до умов договору страхування.

Крім того, на момент звернення ДП "Антонов" з заявою на виплату страхового відшкодування пошкоджене повітряне судно "Сеssna 127", заводський номер 172S10488, 2007 року випуску, згідно з листом Національного авіаційного університету від 05.09.2023 №06.03/1604 влітку 2022 року, в результаті ракетного обстрілу, було знищено.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до пункту 5 статті 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Пунктом 9.1 договору страхування встановлено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених законом та цим договором.

За умовами пункту 8.1 договору страхування, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про страхування", а саме несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно з абзацом 2 пункту 13.3.2 договору страхування несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку, без поважних на це причин, надає останньому право відмовити у виплаті страхового відшкодування (крім випадків, коли відсутність у страховика таких відомостей не могла вплинути на його обов`язок сплатити страхове відшкодування).

У пункті 8.2 договору страхування встановлено, що страховик може повністю або у відповідній частині відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання страхувальником своїх обов`язків по цьому договору.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про страхування", абзацу 1 пункту 6 Порядку і правил обов`язком страхувальника є повідомлення страховика у визначений договором строк про настання події, і не вчинення такого повідомлення без поважних причин, відповідно до статті 26 Закону України "Про страхування" має наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно відмовив у задоволенні заяви позивача про виплату страхового відшкодування, оскільки останнім не доведено належними засобами доказування поважності причин неможливості своєчасно повідомити відповідача про настання події та як наслідок підстави для виплати страхового відшкодування на користь позивача, а відтак не доведено протиправності відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 311 737,96 грн страхового відшкодування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з чим також погоджується судова колегія.

Оскільки судом встановлено відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1 311 737,96 грн страхового відшкодування, позовні вимоги про стягнення 59 028,18 грн пені, 9 195,28 грн інфляційних втрат та 9 703,26 грн трьох процентів річних задоволенню не підлягають.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на постанови Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №916/4613/15 та від 29.07.2020 у справі №500/1286/17, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №910/3040/16). При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де однаковими є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Правовідносини у справах №916/4613/15 та №500/1286/17 не є подібними до даної справи, оскільки стосуються правовідносин, пов`язаних із страхуванням відповідальності власників наземних транспортних засобів, тоді як у даній справі правовідносини стосуються відповідальності експлуатанта аеропорту за шкоду завдану третім особам, та регулюються різними нормами чинного законодавства, в зв`язку з чим посилання позивача на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №916/4613/15 та від 29.07.2020 у справі №500/1286/17, є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП "Антонов" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Антонов" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у справі №910/10694/23.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Антонов".

5. Матеріали справи №910/10694/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 22.02.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська