ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024м. ДніпроСправа № 904/372/23 (904/3494/23)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Рибалка Г.Д.

Представники:

Від позивача Сергач А.В., дов. №3676-К-Н-О від 07.11.2022, адвокат;

Від відповідача-1 Шевченко В.Є., ліквідатор;

Від відповідача-2 Демченко С.В., дов. №06/01-23-1 від 06.01.2023, адвокат.

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТЕЙТГЛОБАЛ", м.Дніпро,

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ", м. Дніпро

про визнання договору поруки № 04-12/2015-п1 від 04.12.2015р. недійсним

в межах справи №904/372/23

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м.Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтгробал", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" та відповідача-2 ПрАТ "СК "Інгосстрах" про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 05.09.2023.

19.07.2023 до суду від ліквідатора ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

05.09.2023 на електронну пошту суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимога та задовольнити заяву відповідача-2 про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 заяву ліквідатора ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" Шевченка В.Є. щодо розгляду справи в порядку загального провадження задоволено. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/372/23 (904/3494/23) за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.09.2023.

15.09.2023 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву за містом якого ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

20.09.2023 до суду від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

20.09.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.10.2023.

16.10.2023 на електронну пошту суду від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшли додаткові пояснення до позовної заяви.

17.10.2023 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на поставлені питання.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 14.11.2023.

14.11.2023 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.

14.11.2023 до суду від ТОВ "Агро Комплект" надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

14.11.2023 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання (вх.№58213/23 від 14.11.2023) та (вх.№58231/23 від 14.11.2023), відповідно до яких відповідач-2 просив суд продовжити строк підготовчого засідання; відкласти розгляд справи на іншу дату; у разі не надання витребуваної ухвалою суду від 17.10.2023 інформації, застосувати заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу на АТ КБ "ПриватБанк"; надати ПрАТ "СК "Інгосстрах" додатковий час на збір доказів та їх подання по справі з метою доведення відсутності підстав визнання недійсним оскарження договорів поруки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 відкладено підготовче засідання на 11.12.2023.

08.12.2023 через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові пояснення до позовної заяви.

11.12.2023 до суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли заперечення проти клопотання про проведення судової експертизи.

11.12.2023 до суду від ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2023 відкладено підготовче засідання на 19.12.2023.

18.12.2023 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів спору.

19.12.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшли письмові заперечення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у задоволенні клопотання ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" (вх.№58208/23 від 14.11.2023) про призначення судової економічної експертизи та клопотання ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" (вх.№64771/23 від 19.12.2023) про повторне зобов`язання АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надати відповіді на запитання відмовлено. Постановлено про закриття підготовчого провадження та призначено до розгляду в засіданні на 16.01.2024.

15.01.2024 через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява про відкладення судового засідання.

В судове засідання 16.01.2024 сторони явку повноважних представників не забезпечили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 розгляд справи по суті відкладено на 30.01.2024.

29.01.2024 до суду через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшло клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 30.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 05.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 у задоволенні клопотання АТ КБ "ПриватБанк" (вх.№4835/24 від 29.01.2024) про витребування доказів відмовлено.

02.02.2024 до суду через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшло клопотання про витребування оригіналів письмового доказу.

05.02.2024 до суду через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про витребування оригіналу письмового доказу задоволено. Зобов`язано відповідача-1 надати для огляду в судовому засіданні оригінал Протоколу загальних зборів №20/11/15-1 від 20.11.2015, копія якого долучена до матеріалів справи ліквідатором ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" (клопотання про долучення №02/12-168 від 08.12.2013). Розгляд справи по суті відкладено на 13.02.2024.

В судовому засіданні 13.02.2024 ліквідатором ТОВ "Істейтглобал" було виконано вимоги ухвали господарського суду від 05.02.2024 та надано для огляду в судовому засіданні оригінал Протоколу загальних зборів №20/11/15-1 від 20.11.2015.

Господарським судом в засіданні 13.02.2024 встановлено відповідність оригіналу Протоколу загальних зборів №20/11/15-1 від 20.11.2015 та копії Протоколу загальних зборів №20/11/15-1 від 20.11.2015, долученої до матеріалів справи ліквідатором ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" (клопотання про долучення №02/12-168 від 08.12.2013)

Відповідно до положень ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, на думку позивача, спірний Договір поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 укладено без наявної економічної мети.

04.12.2015 між ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" (кредитор) та ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" (поручитель) укладено Договір поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015, за змістом якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ "Долма" (ідентифікаційний код 33564332) щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до Договору страхування кредитів №13/04/01-01К від 01.04.2013.

Договір поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 забезпечує виконання зобов`язань за двома кредитними договорами, а саме за Кредитним договором №Т001/12/ГС від 26.12.2012.

АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що спірним Договором поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 встановлено штрафну санкцію в розмірі 360% річних за порушення зобов`язання, що перевищує розмір основної заборгованості зобов`язання.

Також позивачем у позовній заяві вказано, що ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" за Договором поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 прийняло на себе зобов`язання, водночас коли має власні невиконані грошові зобов`язання, зокрема перед АТ КБ "ПриватБанк".

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати недійсним Договір поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015.

Позиція відповідача-1

15.09.2023 від ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" надійшов відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві відповідач-1 зауважує, що спірний правочин укладено поза межами підозрілого періоду в порядку ст. 42 КУзПБ.

Також ліквідатором зазначено, що відповідно до статутних документів ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" позивач АТ КБ "ПриватБанк" є засновником боржника, розмір частки якого складає 6,16%. На думку ліквідатора ТОВ "Істейтглобал" позивач мав право у будь-який час (в т.ч. в 2015 році) брати участь в управлінні підприємством і отримувати інформацію щодо діяльності банкрута, також впливати на господарську діяльність відповідача-1.

Відповідач-1 заперечує проти заявлених вимог, оскільки позивач не є стороною спірного Договору поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015.

Отже, ліквідатор ТОВ "Істейтглобал" просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позиція відповідача-2

У поданому 05.09.2023 відзиві ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідач-2 зазначає, що АТ КБ "ПриватБанк" не доводить наявності протиправного впливу зі сторони відповідачів. Окрім того, ПрАТ "СК "ІГОССТРАХ" зауважує, що у позивача відсутнє порушене право, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" в момент вчинення правочину або в подальшому (в процесі контролю господарської діяльності) було відомо про укладений правочин.

Також відповідачем-2 разом із відзивом подано заяву про застосування строків позовної давності.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є законність укладених правочину, наявність порушеного права позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

11.03.2014 ПрАТ «СК «Інгосстрах» складено страховий акт № 1467Б/К, відповідно до якого порушення ТОВ «Долма» умов кредитного договору від 26.12.2012 № Т001/12/ГС та не повернення в строк АТ КБ «Приватбанк» частки кредиту внаслідок неплатоспроможності визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 10 126 000,00 грн.

У зв`язку з цим ПрАТ «СК «Інгосстрах» здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Долма» на суму 10 126 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 11.03.2014 №850, №853 із зазначеним у призначеннях платежів страхового акту № 1467Б/К.

Надалі, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до ТОВ «Долма» з листом від 13.03.20143 №13-03/02-01 щодо отриманого права регресної вимоги внаслідок виплати страхового відшкодування в сумі 10 126 000,00 грн. за договором страхування кредитів від 01.04.2013 №13/04/01-01К.

У відповідь на даний лист ТОВ «Долма» повідомило, що не має можливості відшкодувати ПрАТ «СК «Інгосстрах» грошові кошти в сумі 10 126 000,00 грн.

20.03.2014 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Долма» (боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, відповідно до умов якої боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди 10126000,00 грн., яка буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цієї угоди до 20.03.2017

Відповідно до п.п. 5, 6 зазначеної Угоди, у разі прострочки Боржником виконання грошового зобов`язання, на вимогу Кредитора за цією Угодою, Боржник зобов`язаний сплатити на користь Кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При простроченні Боржником виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 календарних днів, розмір процентів, встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України застосовується в розмірі 360 (триста шістдесят) відсотків річних. Строк позовної давності становить 15 років.

У подальшому, 04.12.2015 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Істейтглобал» (поручитель) укладено договір поруки № 04-12/2015-п1, у відповідності до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «Долма» («боржник») щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договору страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К у розмірі 10 126 000,00 грн., що виникли у зв`язку з виконання кредитором обов`язків боржника перед АТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором від 26.12.2012 № Т001/12/ГС та додатково зазначені в угоді про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014, строк погашення - 20.03.2017, строк поруки - до 31.12.2025.

Згідно п. 1.2. Договору поруки, у випадку порушення Боржником обов`язку за Основним договором (Угодою про добровільне погашення заборгованості) Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, у зв`язку з укладенням договору поруки № 04-12/2015-п1 від 04.12.2015 у та не виконанням ТОВ «ДОЛМА» умов Угоди про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014, у ТОВ «Істейтглобал» виникла заборгованість перед ПрАТ «СК «Інгосстрах» у сумі 231 972 685, 25 грн., яка складалась з:

10 126 000,00 грн. - сума основної заборгованості;

8 518 220, 59 грн. - сума інфляційних збитків за порушення строків оплати;

213 328 464, 66 грн. - сума 360% річних.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц та пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так самовстановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland)).

У рішенні від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" ЄСПЛ зазначав, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

Отже розгляд відповідних заяв та справ у межах справи про банкрутство має певні характерні особливості, що відрізняються від позовного провадження.

Передусім це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Беззаперечно, що визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимальне та справедливе задоволення вимог кредиторів.

Водночас, відсутність підстав для застосування статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства з огляду на непоширення її дії на правовідносини, що склалися до вступу в дію цього Кодексу, не виключає можливості звернення зацікавлених осіб (арбітражного керуючого або кредитора) з позовами про захист майнових прав та інтересів з підстав, передбачених нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України чи інших законів. (див. висновки сформульовані у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16).

Кодексу України з процедур банкрутства є частиною цивільного/господарського законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норм Цивільного кодексу України, зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння способу захисту як визнання правочину недійсним є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20 та ін.

Тому у кожному випадку цієї категорії справ суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Згідно із статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Умовами спірного Договору поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 передбачено отримання поручителем активів в розмірі 10 000, 00 грн. за укладення договору, а у випадку виконання Договору поруки та погашення заборгованості Боржника (повністю або частково), Кредитор сплачує грошову винагороду Поручителю в розмірі 10% розміру виконаного Поручителем зобов`язання (п.п.1.3.,1.4. Договору). Слід зазначити, що поручителем не було виконано зобов`язання хоча б частково, а тому у останнього не виникало права на вищевказану винагороду від кредитора.

Господарський суд вважає, що такі дії боржника впливають на його фінансовий стан, оскільки збільшують розмір зобов`язань у поручителя, а також створюють негативні наслідки для кредиторів у справі.

При цьому, господарський суд враховує, що відповідно до фінансової звітності на 2015 рік (період укладання спірного Договору) розмір чистого збитку товариства боржника становить 8 000 000, 00 грн., і разом з цим боржник тільки за цим договором поруки поручився за виконання ТОВ "ДОЛМА" зобов`язань у розмірі 10 126 000, 00 грн.

Поручитель, який став солідарним боржником у зв`язку з невиконанням позичальником свого обов`язку у кредитному зобов`язанні, що виникло первинно з його волі та згідно з його бажанням, не є абсолютно вільним у обранні варіантів власної поведінки, його дії не повинні призводити до такого стану, у якому він ставатиме неплатоспроможним перед своїми кредиторами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 24.07.2019 по справі №405/1820/17.

Враховуючи викладене, у суду наявні підстави для визнання Договору поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015 недійсним за позовом кредитора у справі про банкрутство.

Щодо позовної давності

Разом із відзивом на позовну заяву 05.09.2023 відповідачем-2 подано заяву про застосування строку позовної давності.

У поданій заяві відповідач-2 зазначає, що спірний правочин укладено 04.12.2015, в той час як загальний строк позовної давності складає 3 роки. Окрім того, АТ КБ "ПриватБанк" мав можливість дізнатись про спірний правочин за результатами звітного періоду за 2015 рік, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" є засновником боржника, розмір частки якого складає 6,16%.

Приписами статей 256, 257, 267 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваним законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 5 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі право, в тому числі, брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Суд вважає, що АТ КБ "ПриватБанк" як учасник Товариства мав можливість дізнатись про спірний правочин з моменту його укладення, користуючись правами учасника ТОВ "Істейтглобал".

Крім того існують обставини, які свідчать, що позивач не тільки міг знати, а і напевне знав про укладення спірного правочину. Так 20.11.2015 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ", на яких був присутній повноважний представник АТ КБ "ПриватБанк" (6,15774% частки в статутному капіталі), ТОВ "СПЕКТРУМ-ЕНЕРГО" (0,00062% частки в статутному капіталі) та ТОВ "ДОЛМА" (93,84164% частки в статутному капіталі).

Окрім інших питань, учасники загальних зборів ТОВ "ІСТЕТГЛОБАЛ" розглянули питання №2 щодо клопотання ТОВ "ДОЛМА" поручитись перед ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "ДОЛМА" за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014 року (сума основного боргу 10 126 000, 00 грн.), що виникли у зв`язку з виконанням ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" обов`язків ТОВ "ДОЛМА" перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за Кредитним договором №Т001/12Г/С від 26.12.2012 та за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 26.12.2013 року (сума основного боргу - 27 743 625,04 грн.), що виникли у зв`язку з виконання ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» обов`язків ТОВ «ДОЛМА» перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ - 14360570) за Кредитними договорами № КД-518Г від 28.09.2012 року та №Т001/12Г/С від 26.12.2012 року. Після чого Голова зборів надала на ознайомлення присутнім учасникам проект договорів поруки.

Загальними зборами учасників ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" прийнято рішення про укладення Товариством з ПрАТ "СК «ІНГОССТРАХ» договорів поруки в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ДОЛМА» за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014, що виникли у зв`язку з виконанням ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" обов`язків ТОВ "ДОЛМА" перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за Кредитним договором №Т001/12Г/С від 26.12.2012 та за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 26.12.2013, що виникли у зв`язку з виконання ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» обов`язків ТОВ «ДОЛМА» перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ - 14360570) за Кредитними договорами № КД-518Г від 28.09.2012 року та №Т001/12Г/С від 26.12.2012 року (сума основного боргу - 27 743 625,04 грн.).

Дані обставини вказують на те, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" не лише знав про укладення спірного Договору поруки №04-12/2015-п1 від 04.12.2015, а й приймав участь у загальних зборах учасників ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" та проголосував за укладення спірного договору.

Господарський суд не погоджується з позицією позивача щодо недоведеності участі його представника у загальних зборах учасників ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" внаслідок відсутності підпису представника позивача на Протоколі від 20.11.2015 та ненадання відповідачем журналу реєстрації учасників і повідомлень про проведення загальних зборів. Слід зазначити, що позивач жодними доказами не спростовував участь свого представника в загальних зборах учасників ТОВ "Істейтглобал" 20.11.2015, не надавав суду документи, складені за результатами внутрішнього розслідування, заяву свідка особи, вказаної представником позивача на зборах, тощо. В той же час, ліквідатором ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" надано до матеріалів справи копію Протоколу загальних зборів учасників, оригінал якого було досліджено в судовому засіданні 13.02.2024.

Тому, з огляду на вимоги ст. 79 ГПК України, суд вважає доведеною обставину щодо участі представника позивача в загальних зборах учасників ТОВ "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" 20.11.2015.

Суд не вважає релевантною для даного спору практику Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №915/698/18 (Постанова від 16.10.2019), оскільки предметом позову по вищевказаній справі було оскарження рішення загальних зборів фізичною особою - учасником, який заявив, що особисто не брав участі в їх проведенні. В той же час, предметом спору по даній справі є оскарження договору поруки. Рішення загальних зборів учасників, що оформлене Протоколом загальних зборів №20/11/15-1 від 20.11.2015, не оскаржувалось учасниками Товариства (в т.ч. і позивачем), та є чинним. Також позивачем по даній справі не доведено суду позицію особи, яку вказано представником АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в Протоколі загальних зборів учасників відповідача -1, щодо його відсутності на даних загальних зборах.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування строків позовної давності.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір

Враховуючи положення частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТЕЙТГЛОБАЛ" та відповідача-2 Товариства "АГРО КОМПЛЕКТ" про визнання договору поруки № 04-12/2015-п1 від 04.12.2015 недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України

Повний текст рішення складено 23.02.2024.

Суддя С.В. Мартинюк