18.01.2024Справа №910/9079/20
Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., під час розгляду справи №910/9079/20 за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект", про стягнення 4 989 600,00 грн, -
У червні 2020 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" про стягнення 4 989 600,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Укргазвидобування" вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" робіт за Договором будівельного підряду №2.КБ/2017 від 07.09.2017, побудований відповідачем об`єкт - установка адсорбційної осушки газу працює неналежним чином та не підлягає промисловій експлуатації, тому позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" передбачений п. 8.4 вказаного договору штраф за неякісне виконання робіт у розмірі 4 989 600,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 30.06.2020) відкрито провадження у справі №910/9079/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору; призначено підготовче засідання.
Під час розгляду справи №910/9079/20 підготовчі та судові засідання неодноразово відкладались, в них оголошувалась перерва; сторонами надавались суду складені на їх замовлення висновки експертів; ухвалами суду задовольнялись клопотання сторін про доручення до матеріалів справи додаткових доказів; призначались судові експертизи, а провадження у справі №910/9079/20 на час проведення відповідних експертиз зупинялось; розглядались клопотання судових експертів; заслуховувались в засіданні відповіді судових експертів на питання, що стосуються проведеної ними судової експертизи; допитувались свідки; встановлювались строки для подання додаткових доказів та відповідно долучались подані сторонами додаткові докази до матеріалів справи, що відображено як в протоколах засідань по справі, так і у відповідних ухвалах Господарського суду міста Києва.
Зокрема, на підтвердження своєї правової позиції щодо неякісності обраного відповідачем цеоліту Акціонерним товариством "Укргазвидобування" було подано в межах справи №910/9079/20 технічний звіт Українського науково-дослідного інституту природних газів (надалі - УкрНДІгаз) від 12.11.2019 про проведення дослідження із визначенням фізико-хімічних показників проби адсорбенту NaX, який використовується на УКПГ Левенцівського ГКР ГПУ "Шебелинкагазвидобування" (а.с. 82-92 т. 4).
Позивач стверджував, що відбір цеоліту для його передання експертній установі було зроблено у жовтні 2019 року працівником позивача Поповим в момент коли здійснювалася досипка активованим вугіллям, верхня частина абсорбера (важка і для зняття викликався кран) знімалася, і представник позивача самостійно без участі представників відповідача набрав проби адсорбера.
Відповідач це заперечив. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" вказувало, що єдиний раз спільно відбір зразків цеоліту здійснювався сторонами з метою відбору зразків для призначеної в межах даної справи експертизи. Раніше, він не брав участь у такому відборі.
Судом відзначено, що у листі вих. №233-06 від 15.06.2020 (складеному ще до звернення позивача із даним позовом) відповідач заперечував обставини відбору проб адсорбенту для його фізико-хімічного аналізу у листопаді 2019 року при розкритті адсорберів при дозасипанні до них силікагелю та активованого вугілля.
Це змусило суд скористатися показами свідків - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (допитані в судовому засіданні 21.11.2023).
Свідок ОСОБА_1 повідомив, що:
- в кінці жовтня - на початку листопада 2019 року ОСОБА_3 дав вказівку їхньому майстру на промислі - ОСОБА_4 (батьку свідка) провести відбір цеоліту з адсорбера під час його відкриття. ОСОБА_1 вказує, що під час проведення спільних робіт по досипці силікагелю та активованого вугілля, яка передбачала підняття обох кришок із обох ємкостей адсорберів (ФОСів) за допомогою крану, він після зняття кришок з ФОСів заліз до ємкості та набрав цеоліт шляхом зачерпування кульок цеоліту відром і висипав його в пляшку. При цьому, свідок вказує, що в той час на об`єкті перебували представники відповідача (яких було близько 10 осіб), які здійснювали підготовчі дії для досипання до адсорберу силікагелю та активованого вугілля.
- на уточнюючі запитання відповідача: де містилися ці кульки? Він пояснив, що вони були майже на одному рівні з стінками адсорбера, а тому сильно нахилятися вниз не було потрібно.
- суд продемонстрував фотознімки абсорбера (надані відповідачем за наслідком робіт, які в той час проводилися) (а.с. 292 т. 11, фото №1), і свідок впізнав ці кульки, стверджуючи що він їх забрав у відро.
- вказав, що кульки були білими та різного розміру (до 1 см в діаметрі). Також ОСОБА_1 вказав, що відібрав кульки, які лежали на поверхні після підняття кришки ФОСу.
Свідок ОСОБА_2 повідомив, що:
- він отримав зразки адсорбенту в півтора літрових пластикових пляшках та передав їх на дослідження.
- він дав вказівку відібрати дані зразки цеоліту та під час їх відбору на об`єкті присутнім не був.
- він був присутнім коли була піднята кришка одного із ФОСів та зверху були кульки темного кольору.
- кульки цеоліту чорного (темного) кольору, фракцією в переважній більшості більше 2 см, були подрібнені ОСОБА_4 (батьком ОСОБА_1 ), щоб вони проходили у горловину пластикової пляшки.
- в інститут (УкрНДІгазу) передавались в пляшках кульки темного кольору.
Після допиту свідків, керівник відповідача звернув увагу на те, що верхній шар адсорбера містить керамічні кульки, які за розміром є набагато більше цеоліту. Вони становлять шар близько 0,4 метра. Нижче розміщена металева сітка, а під нею цеоліт. Тобто свідок ОСОБА_1 здійснив відбір керамічних кульок, склад яких є відмінним від складу будь-якого цеоліту, а саме збільшений розмір керамічних кульок змушував здійснити подрібнення перед розміщенням у пляшку, адже розміри справжнього цеоліту не потребують здійснення попереднього подрібнення для їх поміщення у пластикову пляшку.
Також керівник відповідача, з яким погодився свідок ОСОБА_5 , повідомив, що відбір цеоліту повинен був здійснюватись із люка біля землі, оскільки цеоліт у ФОСах розміщений знизу, а зверху розміщені керамічні кульки та металева сітках (саме так здійснювався відбір цеоліту для виконання судової експертизи, призначеної судом).
Отже, свідок ОСОБА_1 здійснив відбір проб для аналізу не цеоліту, а керамічних кульок, які у подрібненому стані за показами свідка ОСОБА_2 були передані УкрНДІгаз АТ "Укргазвидобування".
Із розділу 1 технічного звіту УкрНДІгаз від 12.11.2019 отриманий адсорбент має вигляд сферичних гранул правильної форми сірого кольору, діаметр яких знаходиться в межах від 2,78 мм до 4,84 мм.
Представник відповідача не зміг пояснити як могло статися, що відбирали кульки, які не вміщалися у горловину пластикової пляшки, що становить 38 мм, а експерту надані гранули діаметр яких знаходиться в межах від 2,78 мм до 4,84 мм. Крім того, процес товчення/подрібнення кульок виключає збереження сферичної форми таких кульок/гранул у результаті. Не говорячи вже про склад відібраного матеріалу, якому у висновку надано фізико-хімічних показників цеоліту.
Так само без відповіді суду залишилося питання, чому маючи у володінні такий висновок у листопаді 2019 року (який нібито підтверджує версію позивача про причини непрацездатності установки) у той період, коли сторони спільно шукали ці причини - з вересня 2019 року по березень 2020 року, АТ "Укргазвидобування" заявило про нього набагато пізніше. Зокрема, ОСОБА_5 вказав, що не повідомляв Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергокомплект" про наявність у технічного звіту УкрНДІгаз від 12.11.2019.
Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Суд констатував фальсифікування такого доказу позивачем, не вдаючись у подробиці на якій стадії (відбір зразків чи проведення дослідження) воно відбулося, адже учасники відбору є працівниками позивача, а УкрНДІгаз є відокремленим підрозділом позивача. Такий доказ був визнаний судом недостовірним, адже спрямований на формування хибного уявлення суду на важливу обставину (доведення, що причина непрацездатності установки полягає у неправильному цеоліті), яке має істотне значення для справи.
При цьому, таке фальсифікування могло бути здійснено у спосіб: а) підміни зразків після їх відбирання - з керамічних подрібнених фракцій на цеоліт низької якості або б) внесення УкрНДІгаз завідомо неправдивих відомостей до звіту від 12.11.2019.
Безвідносно до способу фальсифікації, такі дії не могли бути здійснені без участі працівників АТ "Укргазвидобування" (або ГПУ "Шебелинкагазвидобування", або УкрНДІгаз) і відповідаючи на запитання щодо мети таких дій, суд не зміг себе переконати, що такою метою не був вплив на суд у спосіб повідомлення завідомо неправдивих фактичних даних щодо якості цеоліту для схилення суду пристати на обґрунтованість позиції АТ "Укргазвидобування".
Відтак, як зацікавленість у такому фальшуванні, так і інструменти фальшування були виключно у АТ "Укргазвидобування".
Стосовно підміни зразків, суд не хотів би дізнатися, що свідки повідомили під присягою неправдиві відомості (презюмуючи правдивість показів свідків), а тому залишається на версії внесення УкрНДІгаз завідомо неправдивих відомостей до звіту від 12.11.2019.
В свою чергу, складення структурним підрозділом АТ "Укргазвидобування" - УкрНДІгаз недостовірного звіту для підтвердження тих чи інших обставин на користь АТ "Укргазвидобування" є порушенням ст.ст. 42, 43, 78, 98, 101 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 1 статті 246 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу,незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 7 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).
Сукупність встановлених судом обставин фальсифікування УкрНДІгаз доказів у справі №910/9079/20 на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" є порушенням основних принципів судочинства та можуть мати ознаки шахрайський дій.
При цьому проведення Акціонерним товариством "Укргазвидобування" на виконання окремої ухвали внутрішньої перевірки викладених фактів та виявлення осіб, якими було реалізовано такі дії, є необхідним для а) недопущення таких порушень у майбутньому, б) виключення у суду сумнівів, що такі дії санкціонувалися керівництвом АТ "Укргазвидобування".
В будь-якому випадку, усунення недоліків в роботі вказаного інституту є необхідним для збереження довіри до його висновків.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 7 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).
На підставі викладено та керуючись статтями 234, 246 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
3. Встановити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" строк для надання відповіді про вжиті ним заходи за наслідками розгляду даної окремої ухвали - один місяць з моменту одержання даної окремої ухвали.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (18.01.2024) та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.
Повний текст окремої ухвали складено 19.02.2024.
Суддя Р.В. Бойко