ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р. м. Львів Справа №914/2230/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів О.С.Скрипчук

Б.Д. Плотніцький

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Рікоти Андрія Юрійовича, б/н від 22.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3877/23 від 26.12.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 (суддя Яворський Б., повний текст рішення складено та підписано 13.12.2023, м. Львів)

у справі №914/2230/23

за позовом Фізичної особи - підприємця Рікоти Андрія Юрійовича, м. Львів

до відповідача Приватного підприємства Медичний центр Інтерсоно, м. Львів

про стягнення заборгованості

від позивача: Ярош В.В. адвокат (ордер серія ВС №1250204 від 22.12.2023);

від відповідача : Глодан І.М. адвокат (ордер серія ВС №1251320 від 01.01.2024);

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Рікоти А.Ю. до Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно» про стягнення 1'077'952,78 грн. заборгованості за договором про надання послуг управління комерційною діяльністю від 18.01.2019 та додатковими угодами до нього.

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з управління комерційною діяльністю від 18.01.2019 не виконав, чим допустив заборгованість зі сплати виконавцю винагороди за надані послуги за напрямком «стоматологія», що слугувало підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 55'507,41 грн. пені та 330'725,25 грн. інфляційних втрат.

Відповідач, в свою чергу заперечив позовні вимоги, зазначивши про їх необґрунтованість, оскільки надані позивачем акти приймання-передачі не підписані зі сторони відповідача та не можуть вважатись належними та допустимими доказами; такі під час співпраці сторін відповідачу на підпис не подавались; строк позовної давності за такими сплив. Зазначив при цьому, що меморандум про партнерство та співпрацю від 18.01.2019 не несе за собою фінансових зобов`язань для сторін. За період співпраці по договору про надання послуг управління комерційною діяльністю від 18.01.2019 діяльність за напрямком «стоматологія» була збитковою, а тому підстав для нарахування та оплати винагороди позивачу не було у жодному звітному періоді, про що було відомо позивачу. Укладаючи додаткові угоди, сторони відступали від умов договору з підстав відсутності очікуваного прибутку, а 31.03.2021 співпраця завершилась взагалі. Додатковою угодою №2 від 26.11.2020 сторони погодили порядок надання позивачем маркетингових послуг (попереднє погодження із замовником), тому акт приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2021 містить неточності та перелік послуг, яких замовник не погоджував. Відтак заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на умовах укладеного договору з додатковими угодами до нього.

Щодо позовної давності, то позивач у відповіді на відзив вказав, що така не є пропущеною з підстав того, що такий строк, згідно п.12 та п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є продовженим. Твердження відповідача про збитковість є помилковою, адже операційний прибуток повинен був визначатися, згідно з умовами п.1.1.1 договору, а не додатковим відніманням інших видів витрат. У період квітень 2019 березень 2021 років у відповідача був наявний операційний прибуток, тому виник обов`язок зі сплати винагороди. Всупереч п.3.2 договору, фінансова звітність замовником жодного разу не була надана виконавцеві.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції 12.09.2023, позивач, подав заяву про зміну предмета позову, у якій, з огляду на подані відповідачем фінансові відомості по підрозділу «стоматологія» за 2019-2021 р.р., просить стягнути з відповідача 1'404'149,34 грн заборгованості, з яких: 997'315,43 грн заборгованості, 343'514,50 грн інфляційних втрат та 63'319,41 грн 3% річних. Зазначив при цьому, що відповідач через необґрунтоване віднімання інших видів витрат від загального чистого доходу заявляв про відсутність операційного прибутку. Крім того, відповідач не надав доказів, що підтверджують сплачені ним податки та інші обов`язкові платежі. Акти приймання-передачі наданих послуг за 2019-2020 р.р., одержані відповідачем 01.04.2021, а за І квартал 2021, 07.09.2023, проте оплати винагороди не здійснив.

26.09.2023, відповідач, подав відзив на заяву про зміну предмета позову (вх.№23357/23), де зазначив, що факт відсутності заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 04.08.2023, у якому відображені реальні умови співпраці та проведені оплати за поставлений позивачем товар та надані послуги. У вказаному акті відсутні відомості про надання послуг та нарахування винагороди за період співпраці 01.04.2019-31.03.2021, оскільки позивачем такі акти не готувалися та відповідачу не надсилалися (підстави для нарахування винагороди за спірний період були відсутні). Проведені позивачем розрахунки сум винагороди від графи «сума наданих послуг» є помилковим, адже такі здійснені без врахування додатку №1 до договору, яким сторонами затверджено форму фінансової звітності (витрати та операційний прибуток), з метою нарахування та виплати винагороди. Позивач володів інформацією про фінансові показники діяльності по напрямку «стоматологія», про що свідчить листування. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2023 року у справі №914/2230/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дане рішення мотивоване тим, що позивач не довів і в матеріалах справи відсутніми є будь-які докази того, що протягом періоду співпраці позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату за надані послуги, також відсутніми є докази, що відповідач за спірний період (2019-2021), отримував операційний прибуток за результатами надання послуг з управління комерційною діяльністю, з якого б підлягала виплата винагороди виконавцю. В зв`язку з цим, судом зроблено висновок, про те, що позивач не довів суду належними доказами наявність у відповідача обов`язку здійснити виплату винагороди, відповідно до чого в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 19.12.2023 у справі №914/2230/23 заяву ПП «Медичний центр «Інтерсоно» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з ФОП Рікоти А.Ю. на користь ПП «Медичний центр «Інтерсоно» 55 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 077,07 грн. на оплату послуг перекладача; в задоволенні решти вимог за заявою відповідача відмовлено.

Позивач ФОП Рікота А.Ю., не погодившись з винесеним рішення від 05.12.2023, подав апеляційну скаргу в якій, посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- скаржник вказує, щодо «операційного прибутку», то сторони добровільно в договорі погодили визначення поняття «операційний прибуток» для цілей договору, а тому вважає, що відсутніми є підстави для застосування тих визначень «прибутку», що згадуються у тих нормативно правових актах, що вирішив застосувати суд. При цьому відмічає, що сторони вирішили використати такий термін, як «операційний прибуток» лише для зручності;

- також, скаржник відмічає, що відповідач жодним доказом не довів ті витрати, які він зазначив у фінансовій звітності;

- судом першої інстанції, на думку скаржника, не враховано того, що згідно п.3.2. договору (3 розділ договору) фінансова звітність надається замовником виконавцю не пізніше третього числа місяця , наступного за останнім в звітному кварталі, тобто відповідач мав довести, що належно надав фінансові звіти відповідачу, а посилання суду на п.4.2. договору вважає безпідставним, оскільки ним лише визначено відповідне право позивача, яке належно не виконувалося відповідачем;

- скаржник вважає, що при визначені операційного прибутку відповідача, суд безпідставно врахував можливість віднімання від операційного доходу непередбачених у п.1.1.1. договору втрат, а також безпідставно вважав доведену ту суму витрат, право на віднімання яких не мав відповідач у відповідності до п.1.1.1 договору, що свідчить про необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до цього, просить, скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 у справі №914/2230/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмета позову задоволити повністю.

Відповідач ПП «Медичний центр «Інтерсоно», у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи на те, що укладаючи договір та додаток №1 сторонами не було досягнуто жодної згоди щодо відступлень від положень актів цивільного законодавства при визначенні поняття «прибутку» та методики його обчислення. Вказує, що розуміння терміну «прибуток» з оцінки змісту додатку №1 є самим таким, яким і визначає його норми чинного законодавства України, на які послався суд в оскаржуваному рішенні. Як договір, так і додаток №1, як відмічає відповідач, підписані сторонами і є тими документами які регулюють досягнуті домовленості між сторонами та зміст, який сторони в цілому зрозуміли, домовляючи про спільну діяльність «стоматологія». Вважає, що додаток №1 не може містити інше значення чи розуміння термінів «операційний прибуток», аніж договір, такі підписані в один день і регулюють одні й ті ж відносини між сторонами комерційну діяльність по напрямку «стоматологія», з метою отримання прибутку. Щодо актів приймання-передачі наданих послуг від 28.06.2019, 30.09.2019, 31.12.2019, 31.03.2020, 30.06.2020, 30.09.2020, 31.12.2020, 22.02.2021, то вказує, що такі не підписані зі сторони відповідача та не можуть вважатьсь належними та допустимими доказами, як надання, так і прийняття послуг відповідачем, а відтак виникнення грошового зобов`язання їх оплатити. В процесі розгляду справи відповідачем було повідомлено суд та надано пояснення про очевидні порушення позивачем законодавчих вимог, щодо форми, змісту та порядку складання актів. При цьому судом було встановлено та підтверджено позивачем , що всі додані до позовної заяви акти готувались позивачем одномоментно за весь період співпраці всупереч умовам договору. Поряд з цим відповідач вказує, на відсутність операційного прибутку за весь період співпраці (2019-2021), тому у відповідача відсутній обов`язок здійснити виплату винагороди , а заявлені позивачем вимоги не є доведеними належними доказами. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Скрипчук О.С. та Плотніцький Б.Д.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скарго Фізичної особи - підприємця Рікоти Андрія Юрійовича, б/н від 22.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3877/23 від 26.12.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 у справі №914/2230/23. Витребувано матеріали справи №914/2230/23 в Господарського суду Львівської області.

09.01.2024 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №914/2230/23.

В подальшому ухвалою суду від 10.01.2024 призначено справу №914/2230/23 в судове засідання на 30.01.2024.

В судовому засіданні 30.01.2024 заслухавши пояснення представників учасників процесу судова колегія ухвалила оголосити перерву до 07.02.2024.

В судове засідання 07.02.2024 з`явились представники учасників процесу, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2023 року у справі №921/2230/23 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи:

18 січня 2019 року Фізичною особою-підприємцем Рікота А.Ю. та Приватним підприємством «Медичний Центр «Інтерсоно» укладено меморандум про партнерство та співпрацю, відповідно до умов якого сторони засвідчили, що діють на засадах паритетності та рівноправності у взаємовідносинах, і мають наміри спрямувати зусилля на ефективне співробітництво, щодо розвитку діяльності за напрямком «стоматологія» у мережі закладів «Медікавер». Сторони підтверджують, що підписуючи цей меморандум надають згоду на координацію сфери формальних та неформальних контактів з потенційними партнерами та клієнтами, а також організацію діяльності за напрямком «стоматологія» ФОП Рікота А.Ю., який буде представляти сторони меморандуму, делегуючи останньому представницькі повноваження. Даний меморандум не несе за собою будь-яких фінансових зобов`язань для кожної сторони. Сторони зобов`язалися, зокрема, використовувати власний інтелектуальний ресурс, розробки і нововведення, репутацію, існуючі ділові зв`язки, професійні та управлінські якості своїх членів, спільний та інтелектуальний ресурс сторін, а також інші відповідні нематеріальні активи; надавати один одному відкриту інформацію що має значення для співпраці та своєчасно забезпечувати один одного необхідними для виконання цього меморандуму відомостями, матеріалами, документами та іншими необхідними даними у формі і в строки, які сприятимуть її оперативного виконання. Меморандум укладено на 10 років і дійсний з моменту його підписання сторонами.

В подальшому, 18.01.2019 ПП «Медичний Центр «Інтерсоно» (замовник) та ФОП Рікота А.Ю. (виконавець) укладено договір б/н про надання послуг управління комерційною діяльністю з додатком №1 (фінансова звітність) та додатковими угодами.

Відповідно до п.2.1 договору виконавець, використовуючи наявні у замовника та виконавця інтелектуальні, адміністративні, технічні та інші ресурси, зобов`язується надавати замовнику послуги управління комерційною діяльністю замовника за напрямком «стоматологія», а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані виконавцем послуги.

Послуги, визначені у п.2.1 цього договору включають наступні складові, зокрема, облік фінансових показників діяльності в результаті наданих послуг; розроблення та погодження плану та специфікації закупівель розхідних матеріалів та медичних препаратів, необхідних для забезпечення діяльності при наданні послуг.

Усі витрати, пов`язані із виконанням умов цього договору несе замовник (п.2.3 договору).

Сторони у п.2.3 договору погодили, що прийняття на роботу чи звільнення з роботи персоналу, підібраних замовником відбувається виключно за письмовою згодою виконавця, із врахуванням чинного трудового законодавства України.

Вартість послуг та порядок розрахунків визначено у розділі 3 договору. Так, п.3.1 передбачено, що оплата винагороди виконавця за цим договором здійснюється щоквартально (упродовж 5 днів з моменту отримання акту приймання-передачі послуг). Розмір винагороди виконавця розраховується, відповідно до наданої замовником фінансової звітності та становить: 15% від операційного прибутку за розрахунковий період, визначений в акті приймання-передачі до досягнення очікуваного рівня доходу за напрямком «стоматологія» та 30% - після досягнення цього очікуваного рівня доходу за напрямком «стоматологія». Фінансова звітність надається замовником виконавцю не пізніше третього числа місяця, наступного за останнім в звітному кварталі. Підставою для оплати послуг виконавця є акт приймання-передачі послуг. Акт приймання-передачі послуг складається та передається виконавцем замовнику не пізніше п`ятого числа місяця наступного за останнім в звітному кварталі (п.3.2 та 3.4 договору).

За умовами п.4.1.5 договору виконавець зобов`язався щоквартально, упродовж 5 календарних днів місяця, наступного за останнім в кварталі, надати замовнику акт приймання-передачі наданих послуг в порядку, формі та в строк, визначений цим договором. При цьому, згідно п.4.2.6 виконавець має право повного доступу до фінансової звітності результатів діяльності за напрямком «стоматологія» згідно умов даного договору, а замовник зобов`язався своєчасно забезпечувати виконавця необхідними для якісного надання послуг обладнанням, відомостями, інформацією та документами, а також прийняти та оплатити послуги надані виконавцем на умовах та в строки, визначені цим договором (п.4.3.1 та п.4.3.3 договору).

Відповідно до 8.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 18.01.2029. Договір може бути змінений або розірваний у судовому порядку або за згодою сторін, що підтверджується додатковою угодою до цього договору, підписаною уповноваженими представниками обох сторін (п.8.3 договору).

У червні 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, якою сторони дійшли згоди, серед іншого, про те, що виконавець надає замовникові також маркетингові послуги. Оплата маркетингових послуг та супутніх витрат здійснюється за рахунок замовника. При цьому, виконавець вправі самостійно оплатити ці послуги та/або витрати з подальшим відшкодуванням їх вартості замовником на вимогу виконавця (п.2.3 угоди). Пункт 3.2 договору викладено у наступній редакції: «Розмір винагороди виконавця розраховується відповідно до наданої замовником квартальної фінансової звітності та становить: 50% від операційного прибутку за розрахунковий період, визначений в акті приймання-передачі. Фінансова звітність надається замовником виконавцю не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за останнім в звітному кварталі (п.4 угоди №1). Крім того, сторони дійшли згоди доповнити п.4.3 розділу 3 договору наступним пунктом: «Надавати виконавцеві щомісячно, не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за звітним, а також щоквартально не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за останнім в звітному кварталі фінансову звітність результатів діяльності за напрямком «стоматологія».

26.11.2020 сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору (Т-1, а.с.102-103), якою припинили дію додаткової угоди №1 та дійшли згоди додатково, окрім послуг, передбачених п.2.2 розділу 2 договору, про те, що виконавець надає замовникові також маркетингові послуги, оплата всіх погоджених замовником маркетингових послуг та супутніх витрат здійснюється за рахунок замовника в межах погоджених сторонами витрат на маркетинг. При цьому, виконавець вправі самостійно оплатити ці послуги та/або витрати з подальшим відшкодуванням їх вартості замовником на вимогу виконавця. Розмір винагороди виконавця розраховується відповідно до наданої замовником фінансової звітності за напрямком «стоматологія» та становить: 30% від операційного прибутку за розрахунковий період, визначений в акті приймання-передачі. Фінансова звітність надається замовником виконавцю щомісячно, не пізніше шістнадцятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Підставою для оплати послуг виконавця є акт приймання-передачі послуг. Акт приймання-передачі послуг складається та передається виконавцем замовнику не пізніше п`ятого числа кожного місяця, наступного за звітним (п.4 додаткової угоди №2). Також сторони виклали пп.4.1.3 п.4.1 договору у наступній редакції: «Щомісячно, упродовж 5 календарних днів місяця, наступного за звітним, надати замовнику акт приймання-передачі наданих послуг в порядку, формі та строк, визначений цим договором». Надавати виконавцеві щомісячно, не пізніше шістнадцятого числа місяця, наступного за звітним, фінансову звітність результатів діяльності за напрямком «стоматологія» (п.6 додаткової угоди №2). Строк дії договору погоджено до 01.04.2021, а в частині невиконаних зобов`язань в період дії договору до повного їх виконання.

У договорі застосовуються такі терміни:

Операційний прибуток за напрямком «стоматологія» - сума, що є різницею між сумою грошових коштів, отриманих від продажу замовником послуг за напрямком «стоматологія» (операційний дохід) та сумою всіх податків, інших обов`язкових платежів, амортизації сплачених/нарахованих замовником з вказаної суми грошових коштів (Ebitda).

Очікуваний рівень доходу за напрямком «стоматологія» - мінімально необхідний розмір операційного доходу замовника за напрямком «стоматологія» та становить 506'841,00 грн. з розрахунку на три стоматологічних кабінети в місяць.

Винагорода виконавця грошова сума, що вираховується як відсоток від операційного прибутку від діяльності замовника за напрямком «стоматологія».

Фінансова звітність результатів діяльності за напрямком «стоматологія» - звітність замовника, що містить інформацію про фінансові результати діяльності за напрямком «стоматологія» за відповідний період, надається за формою, наведеною в додатку №1 до договору.

У додатку № 1 до договору (фінансова звітність) (а.с.35-40, Т.2) наведено перелік операційних витрат (operation expenditures) для розрахунку розміру винагороди виконавця.

Згідно з наданою відповідачем фінансовою звітністю по підрозділу «стоматологія» вбачається наступне: за 2019 рік загальний чистий дохід складає 1'264'428,89 грн, витрати 1'886'096,13 грн, прибуток 0; за 2020 рік: чистий дохід складає 2'149'339,51 грн, витрати 3'536'161,44 грн, прибуток 0; за 2021: чистий дохід складає 399'608,21 грн, витрати 775'023,01 грн, прибуток 0.

Позивач стверджує, що упродовж строку дії договору відповідач фінансові звітності, необхідні для розрахунку вартості наданих послуг, не надавав. Тому позивач на підставі відомостей про розмір грошових коштів, отриманих відповідачем від продажу послуг (операційний дохід), визначено розмір винагороди та складено акт приймання-передачі послуг від 28.06.2019 на суму 43'255,66 грн., акт приймання-передачі послуг від 30.09.2019 на суму 62'682,15 грн., акт приймання-передачі послуг від 31.12.2019 на суму 66'021,36 грн., акт приймання-передачі послуг від 31.03.2020 на суму 60'658,93 грн., акт приймання-передачі послуг від 30.06.2020 на суму 52'500,46 грн., акт приймання-передачі послуг від 30.09.2020 на суму 223'060,09 грн., акт приймання-передачі послуг від 31.12.2020 на суму 133'487,47 грн. та акт приймання-передачі послуг від 22.02.2021 на суму 50'054,00 грн (вартість маркетингових послуг). Листом від 30.03.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою про підписання зазначених актів та оплату заборгованості. 20.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про оплату заборгованості, однак такі залишені без задоволення.

Згідно з поданими у процесі розгляду справи фінансовими звітностями позивач провів розрахунок винагороди виконавця, змінив предмет позову та просить стягнути з відповідача 997'315,43 грн. заборгованості за договором. За неналежне виконання договірних зобов`язань відповідач також заявив до стягнення з відповідача 343'514,50 грн. інфляційних втрат та 63'319,41 грн. 3% річних.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що досягнути прибутку за напрямком «стоматологія» у жодному місяці за період співпраці не вдалось; позивачем невірно проведено розрахунки винагороди, оскільки при здійсненні розрахунків не було враховано витрат відповідача (Ebitda). Перелічені послуги у акті від 22.02.2021 суперечать умовам додаткової угоди №2 від 26.11.2020, адже такі не були погоджені із відповідачем. Відповідачем проведено оплату наданих позивачем маркетингових послуг, згідно з актом від 19.02.2021 у розмірі 17'000,00 грн. та актом від 19.02.2021 на суму 39'946,00 грн. (копія платіжної інструкції №827 від 08.02.2021 та №1309 від 25.02.2021 долучені до матеріалів справи). Відзначив, що жодних претензій про відсутність доступу чи не отримання фінансової звітності від відповідача за час співпраці позивачем не заявлялось.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку Західний апеляційний господарський суд керувався наступним:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В свою чергу, ст.174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

В свою чергу, договір, відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника його виконання. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Обставинами справи встановлено, що підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про надання послуг управління комерційною діяльністю від 18.01.2019 з додатком №1 (фінансова звітність) та додатковими угодами №1 та №2 до нього.

Згідно вимог ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до вимог ч.1 ст.142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Судом першої інстанції вірно відмічено, що згідно п.3.14 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України №433 від 28.03.2013, прибуток (збиток) від операційної діяльності визначається як сума валового прибутку (збитку) та іншого операційного доходу за мінусом адміністративних витрат, витрат на збут та інших операційних витрат. Валовий прибуток (збиток) розраховується як різниця між чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і собівартістю, тобто витратами на виготовлення (створення) реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (п.3.7 Методики).

Крім цього, у Критеріях оцінки допустимості державної допомоги суб`єктам господарювання для місцевої інфраструктури, затверджених постановою КМУ №1087 від 13.10.2023, визначено, що операційний прибуток це різниця між доходами та операційними витратами, приведеними у відповідність з їх розміром на момент надання державної допомоги (протягом строку дії інвестиційної програми), якщо така різниця є позитивною. Операційні витрати включають витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, матеріали, обладнання та інвентар, оренду, оплату комунальних послуг та енергоносіїв, оплату послуг (крім комунальних), адміністративні витрати без урахування амортизаційних витрат та витрат, які покрито шляхом надання інвестиційної допомоги, інші поточні витрати, безпосередньо пов`язані з наданням послуг.

Умовами договору встановлено , що винагорода виконавця вираховується у відсотках із суми операційного прибутку, що є різницею між сумою грошових коштів, отриманих від продажу замовником послуг (операційним доходом) та сумою всіх податків, інших обов`язкових платежів, амортизації сплачених/нарахованих замовником з вказаної суми грошових коштів (Ebitda).

За змістом договору (у редакціях додаткових угод, які є невід`ємною частиною договору) сторонами погоджувався розмір операційного доходу замовника, порядок подання звітності, її складові та обов`язок складання та надсилання позивачем актів наданих послуг; порядок складання розрахунку розміру винагороди виконавця з огляду на операційний прибуток замовника, а також строки оплати наданих відповідачем послуг.

Додатком №1 до договору сторони чітко узгодили структуру фінансової звітності, а саме: загальний чистий дохід, медичні витрати (заробітна плата, навчання, оренда, тепло та світло, прибирання та охорона, витрати на майно, тощо), а також виділили графу «операційний чистий прибуток». Даний додаток підписаний обома сторонами і на нього є посилання у п.1.1.2 договору. Тому твердження позивача, що при обчисленні операційного прибутку повинно враховуватися виключно розмір грошових коштів, отриманих замовником від продажу послуг, є помилковим.

Відтак, згідно вимог ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України кореспондується положенням ч.7ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції той факт, що акти приймання-передачі позивачем надіслано лише за день до закінчення договірних відносин, що сторонами по суті не заперечується.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини , які входять в предмет доказування. Суд не бере до уваги докази , які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України)

Згідно вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону , судом не приймаються.

Обставинами та матеріалами справи встановлено, що позивачем, як суду першої, так і суду апеляційної інстанції не доведено належними та допустимими доказами того, що протягом періоду співпраці позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату за надані послуги.

Щодо твердження скаржника про те, що йому не було надано фінансових звітів, то дане не заслуговує на увагу, оскільки за п.4.2 договору такий мав право повного доступу до фінансової звітності, а серед послуг, які надавалися ФОП Рікота А.Ю., є облік фінансових показників діяльності. До того ж, як вірно відмічено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, позивач, не звертався до відповідача з підстав невиконання ним умов договору, щодо надання фінансової звітності результатів діяльності за напрямком «стоматологія».

Слід відмітити, що відсутніми є і докази, того, що протягом дії договору позивач звертався до відповідача із претензіями, щодо необхідності оплати за надані послуги. Судом першої інстанції вірно відмічено, що у роздруківці переписки між сторонами немає згадок про будь-яку заборгованість замовника перед виконавцем, натомість йде мова про фінансові плани, продуктивність, бюджети, стратегії тощо. Натомість у матеріалах справи є докази того, що між сторонами також був укладений договір оренди обладнання, за яким у цей період відповідач (орендар) систематично сплачував позивачу (орендодавцю) орендну плату за користування майном.

Також з матеріалів та обставин справи вбачається, що такі не містять доказів того, що відповідач за спірний період 2019-2021 роки отримував операційний прибуток за результатами надання послуг з управління комерційною діяльністю, з якого б підлягала виплата винагороди виконавцю.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції констатує, що розрахунки винагороди позивачем проведено невірно, всупереч досягнутим домовленостям, які відображені у договорі та додатку №1 до договору, адже при проведенні розрахунків позивачем не враховано сум, що підлягають оподаткуванню, інших обов`язкових платежів, амортизації сплачених/нарахованих медичним центром (Ebitda).

З врахуванням наведеного випливає, те, що позивач не довів суду належними доказами наявність у відповідача обов`язку здійснити виплату винагороди, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вказує.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість, суд не вбачає правових підстав для розгляду питання, щодо застосовування строків позовної давності, врахувавши при цьому правові позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).

Отже, з врахуванням описаного вище, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 року у справі №914/2230/23.

Відповідно до ч. 1-2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 05 грудня 2023 року у справі №914/2230/23, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 05 грудня 2023 року у справі №921/2230/23 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Рікоти Андрія Юрійовича - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України). Відтак, згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Рікоти Андрія Юрійовича, б/н від 22.12.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3877/23 від 26.12.2023) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2023 року у справі №914/2230/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ФОП Рікоту Андрія Юрійовича.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №914/2230/23 повернути Господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови складено 20.02.2024.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя О.С. Скрипчук

Суддя Б.Д. Плотніцький