ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. ОдесаСправа № 915/1754/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2023 про повернення позовної заяви позивачу, ухвалену суддею Смородіновою О.Г. у м. Миколаєві

у справі № 915/1754/23

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН

про стягнення 527 570,16 грн. та

В С Т А Н О В И В :

17.11.2023 Акціонерне товариство (далі АТ) Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства (далі ТОВ СП) НІБУЛОН, в якій просило суд стягнути з останнього заборгованість з плати за користування вагонами в розмірі 527 570,16 грн. та судовий збір в розмірі 7 913,55 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2023 позовну заяву АТУкраїнська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця з доданими до неї документами повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження повноважень директора виконавчого регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця Уманця Миколи Григоровича та заступника директора виконавчого регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики регіональної філії Південна залізниця акціонерного товариства Українська залізниця Островерха Романа Миколайовича для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів АТ Українська залізниця. Також судом зазначено, що з переліку додатків до позовної заяви вбачається, що до останньої не додано Положення про філію та довіреності від 14.09.2023 за № 4067, на підставі яких діють Уманець М.Г. та Островерх Р.М., про що зазначено у довіреностях від 22.09.2023, доданих до позовної заяви на підтвердження повноважень осіб, які підписали позовну заяву, а з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ Українська залізниця не вбачається відомостей про Уманця М.Г. та Островерха Р.М. як осіб, уповноважених вчиняти дії від імені АТ Українська залізниця.

Позивач не погодився із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду та звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати позов АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця на розгляд до суду першої інстанції.

На думку скаржника, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято із суттєвим порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що при видачі представникам позивача Костромицькому В.К. та Пономаренко М.А. довіреностей від 22.09.2023 №360 та від 22.09.2023 №1399 відповідно, нотаріусами було перевірено наявність повноважень директора виконавчої регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця Уманця Миколи Григоровича та заступника директора виконавчого регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця Островерха Романа Миколайовича щодо вчинення нотаріальних дій, а саме право видачі довіреності в порядку передоручення. При цьому при наявності відповідних довіреностей, посвідчених нотаріусом у встановленому чинним законодавством порядку, суд у разі сумнівів щодо належності будь-яких доказів повинен був залишити без руху позовну заяву та надати позивачу час для усунення недоліків, а не повертати позовну заяву, оскільки означене порушує принцип доступу до правосуддя.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її доводи, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутність доказів на підтвердження повноважень Уманця М.Г. та Островерха Р.М. унеможливлює перевірку повноважень представників позивача, а тому підставно та обґрунтовано повернув останньому позовну заяву за п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів розглянула матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевірила законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ СП НІБУЛОН про стягнення з останнього заборгованості, однак відповідний позов судом першої інстанції було повернуто позивачу на підставі ч.1 ч.5 ст. 174 ГПК України, оскільки суд дійшов до висновку, що його підписано особами, які не мають на це права.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Статтею131-2 Конституції України передбачено, що обов`язковою вимогою для здійснення представництва іншої особи у суді є те, що таке представництво може здійснювати виключно адвокат (за винятком випадків, встановлених законом).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України, яка є спеціальною статтею процесуального закону щодо належного підтвердження повноважень представника в суді, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З додатків до позовної заяви вбачається, що звертаючись до Господарського суду Миколаївської області із зазначеним позовом, на підтвердження своїх повноважень представниками позивача адвокатами Віктором Костромицьким та Мариною Пономаренко було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Костромицького В.К. (ПТ № 2368 від 26.10.2018) з копією нотаріально посвідченої довіреності від 22.09.2023 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Пономаренко М.А. (ПТ № 2324 від 02.10.2018) з копією нотаріально посвідченої довіреності від 22.09.2023.

Отже довіреність адвокатів, є самостійним документом, який містить усі обов`язкові реквізити, що відповідно до ч.1 ст.26 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підтверджує його повноваження на участь у даній справі.

Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду у справі №910/8486/21 від 25.11.2021, у справі №910/9150/21/21 від 16.02.2022.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України, суд першої інстанції фактично мав сумнів щодо достатності наданих доказів на підтвердження повноважень представників АТУкраїнська залізниця через брак доказів повноважень посадових осіб АТУкраїнська залізниця Уманця Миколи Григоровича та Островерха Романа Миколайовича для того, щоб видавати за своїм підписом відповідні довіреності на представництво інтересів, а отже мав залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків та надання відповідних документів, водночас помилково дійшов передчасного висновку, що позовна заява разом з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, а ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Частиною 3 ст. 275 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТУкраїнська залізниця підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2023 у даній справі скасуванню з передачею позовної заяви АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця АТ Українська залізниця до суду першої інстанції, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції справа по суті не розглядалася, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ГПК України.

На підставі ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця задовольнити, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2023 у справі №915/1754/23 скасувати.

Позов Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця передати на розгляд до суду першої інстанції.

Матеріали справи №915/1754/23 повернути до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Текст постанови складено 15.02.2024 о 11.05.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф.