ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" лютого 2024 р. Справа № 918/79/23

Суддя Північно-західного апеляційного господарського суду Маціщук А.В.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.01.2024 р.,

постановлене у м. Рівне, повний текст складено 16.01.2024 р.

у справі № 918/79/23 (суддя Андрійчук О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 78 467 770,13 грн. заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та відсотків річних та пені

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 08.01.2024 р. Господарський суд Рівненської області частково задоволив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у справі № 918/79/23. Згідно з рішенням підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 56303770,76 грн. заборгованості, 1875753,72 грн. 3 % річних, 14984853,16 грн. інфляційних втрат та 2703392,59 грн. пені. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 2600000,00 грн. пені.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок справляння та розміри судового збору, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.01.2024 р. у справі № 918/79/23 становить 1127280,00 грн.

Судом встановлено, що скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору в установлених законом порядку та розмірі. Неподання доказів сплати судового збору обумовлює залишення апеляційної скарги без руху згідно з п.2 ч.3 ст.258, ч.2 ст.260 ГПК України.

Одночасно скаржником заявлено клопотання, в якому останній просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги та обгрунтовує таке клопотання зупиненням дії ліцензії з роподілу природного залу та зниженням платоспроможності споживачів за договорами транспортування природного газу.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

У відповідності до норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті) за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях відповідно до закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.85 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 60).

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2023 р. у справі № 916/1220/23 дійшов висновку, що відмова суду у звільненні особи від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю правових підстав для такого звільнення, свідчить про дотримання судом принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та правової визначеності, і така відмова не може бути визначена як обмеження доступу до правосуддя.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч.4 ст. 236 ГПК України.

З урахуванням наведених норм клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відхиляється судом, і відсутність доказів сплати судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційних скарг, які оформлені з порушенням вимог, встановлених ст.258 ГПК України, застосовуються норми ст.174 цього Кодексу. З урахуванням норм ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених ст.258 ГПК України, протягом п`яти днів з дати надходження до суду апеляційної скарги постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Отже, враховуючи, що відповідач/скаржник не додав до апеляційної скарги докази сплати судового збору, суд апеляційної інстанції встановив, що скаржником не виконані вимоги ст. 258 ГПК України, тому згідно зі ст.260 ГПК України апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 260 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скаргав важаєтся неподаною і повертаєтся особі, яка звернулася із такою скаргою до апеляційного суду.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.01.2024 р. залишити без руху.

2. Зобов`язати скаржника Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та негайно представити суду докази сплати судового збору.

3. Ухвалу направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Маціщук А.В.