РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024Справа № 910/14224/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамалі"

про стягнення 553 737,60 грн.

Представники:

від позивача: Авраменко Л.С.

від відповідача: Павленко С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамалі" про стягнення 553 737,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору про надання послуг з охорони №28/02/23 від 28.02.2023, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 553 737,60 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

18.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

03.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

13.10.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.10.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про перехід від спрощеного провадження до розгляду справи №910/14224/23 за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання відповідача, яке обґрунтоване тим, що справа є складною, потребує повного та всебічного з`ясування обставин справи та бажанням відповідача надати додаткові пояснення та докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що оскільки предметом спору є стягнення 553 737,60 грн, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи № 910/14224/23 за правилами загального позовного провадження, а відтак, задовольняє клопотання відповідача.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 суд ухвалив: здійснювати розгляд справи № 910/14224/23 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 21.11.2023.

21.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.

У підготовче засідання 21.11.2023 представники сторін не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду, у підготовчому засіданні 21.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.12.2023.

У підготовче засідання 19.12.2023 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.01.2024.

08.01.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів.

12.01.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 16.01.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

Представник позивача подав клопотання про долучення доказів.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про перенесення розгляду справи, судом відмовлено у його задоволенні, оскільки, відповідачем не наведено тих обставин та не надано відповідних доказів, наявність яких в силу приписів чинного законодавства є підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, у якому останній просить суд витребувати у Державної інноваційної фінансово-кредитної установи наказ про відсторонення начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи Міхальова А.О. від виконання посадових обов`язків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так, відповідачем не надано доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказу, який він просить суд витребувати. Разом з тим, у підготовчому засіданні 16.01.2024 позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи копії наказу про відсторонення начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи Міхальова А.О. від виконання посадових обов`язків № 52-к/тр від 22.09.2023.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів, а відтак, відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

У підготовчому засіданні 16.01.2024 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.01.2024.

У судове засідання 30.01.2024 прибули представники сторін.

У судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2024.

31.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

05.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про долучення доказів.

У судове засідання 06.02.2024 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 06.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 між Державною інноваційною фінансово-кредитною установою (позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крамалі" (відповідач, Виконавець) укладено Договір № 28/02/23 про надання послуг з охорони (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає Виконавцю здійснювати послуги згідно з кодом ДК 021:2015: 79710000-4 - Охоронні послуги (Послуги з охорони приміщення).

Відповідно до п. 1.2 Договору послуги з охорони приміщення включають охорону адміністративної будівлі, майна, документів та цінностей, які в ній знаходяться та прилеглої території, цілодобова фізична охорона за адресою: м. Київ. вул. Б. Хмельницького, 65 Б (далі - Об`єкт охорони) та здійснюються з використанням технічних систем (систем відео нагляду, охоронної і тривожної сигналізації) та інших спецзасобів, посиленими групами швидкого реагування. Дотримання пропускного і внутрішньо-об`єктового режиму на об`єкті та забезпечення охорони майна і товарно-матеріальних цінностей визначається як контрольно-пропускний режим.

На території, де знаходиться Майно, в будівлях та приміщеннях Об`єктів Замовника, встановлюється пропускний та внутрішньо об`єктовий режим, умови та порядок здійснення якого визначаються в Інструкції. Інструкція передається Виконавцю по Акту приймання-передачі майна Замовника та документів, за формою згідно Додатку № 4 цього Договору, не пізніше строку початку надання Послуг і охорони за цим Договором (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору кількість постів їх розташування на території, що охороняється, вказано у Дислокації (Додаток І до даного Договору).

Місце надання послуг: 01054 м. Київ. вул. Б. Хмельницького, 65Б (п. 1.5 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Виконавець повинен надавати Замовнику Послуги, якість яких відповідає умовам Закону України «Про охоронну діяльність» та Ліцензійним умовам провадження охоронної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2015 року № 960 (далі - Ліцензійні умови).

Якість Послуг регламентується цим Договором, вимогами постової документації охорони Виконавця, погодженої із Замовником, а також вимогами законодавства України щодо таких послуг (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору контроль якості Послуг об`єкта охорони здійснюється уповноваженими на те представниками Замовника.

Згідно з п. 2.4 Договору зауваження та пропозиції уповноважених осіб Замовника, які здійснюють контроль (перевірку) стану охорони об`єкта, є обов`язковими для виконання персоналом охорони Виконавця.

Відповідно до п. 5.4.1 Договору Замовник вправі в будь-який час здійснювати перевірку несення служби працівниками Виконавця.

Замовник має право контролювати якість та обсяги надання Послуг (п. 5.4.2 Договору).

Пунктом 6.4 Договору визначено, що у разі виявлення Замовником фактів порушення Виконавцем умов Договору та фактів порушення правил несення служби особовим складом Виконавця (в тому числі виявлення працівників охорони в нетверезому стані під час несення служби, або відсутність працівників Виконавця на посту), Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від ціни Договору за кожен такий випадок.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись до суду з позовом у справі № 910/14224/23 позивач зазначає, що ним відповідно до пункту 5.4.1. Договору, 08 червня 2023 року проведено перевірку дотримання відповідачем умов Договору. За результатами перевірки встановлено численні порушення, що відображені в Актах про факт неякісного надання послуг/порушення Виконавцем умов Договору, а саме:

- відсутність у особи, яка здійснює охорону (знаходиться в приміщенні посту охорони) посвідчення з підписом керівника суб`єкту охоронної діяльності в якому повинно міститися ПІБ особи, яка належить до персоналу охорони, дата видачі і термін дії посвідчення та фотокартки особи якій воно видано;

- на одязі особи, яка перебувала в приміщенні охорони та представилась охоронцем були відсутні ознаки належності до ТОВ «КРАМАЛІ» (шеврони, тощо);

- відсутність «тривожної кнопки» на посту охорони;

- згідно журналу прийому і здачі чергувань (почато 03.03.2023), чергування у приміщенні здійснюється трьома особами;

- у приміщенні посту охорони відсутня постова документація (план-схеми території, що охороняється, табель постів, інструкція, тощо).

З огляду на зазначене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від ціни Договору за кожне з виявлених порушень, що загалом становить 553 737,60 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та, зокрема, зазначає, що відповідача не було належним чином повідомлено про проведення перевірки несення служби працівниками Виконавця; позивачем не надано належних доказів на підтвердження порушення відповідачем зобов`язань за Договором; акти про факт неякісного надання послуг не містять обов`язкових реквізитів та підписані лише зі сторони позивача; позивачем штучно збільшено кількість порушень, з огляду на що заявлений позивачем штраф складає 100% ціни Договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 28.02.2023 між Державною інноваційною фінансово-кредитною установою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крамалі" укладено Договір № 28/02/23 про надання послуг з охорони, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає Виконавцю здійснювати послуги згідно з кодом ДК 021:2015: 79710000-4 - Охоронні послуги (Послуги з охорони приміщення).

Відповідно до п. 1.2 Договору послуги з охорони приміщення включають охорону адміністративної будівлі, майна, документів та цінностей, які в ній знаходяться та прилеглої території, цілодобова фізична охорона за адресою: м. Київ. вул. Б. Хмельницького, 65 Б та здійснюються з використанням технічних систем (систем відео нагляду, охоронної і тривожної сигналізації) та інших спецзасобів, посиленими групами швидкого реагування. Дотримання пропускного і внутрішньо-об`єктового режиму на об`єкті та забезпечення охорони майна і товарно-матеріальних цінностей визначається як контрольно-пропускний режим.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що якість Послуг регламентується цим Договором, вимогами постової документації охорони Виконавця, погодженої із Замовником, а також вимогами законодавства України щодо таких послуг.

Так, за змістом п. 5.1 Договору Виконавець зобов`язаний: виставити пости охорони на об`єкті Замовника в кількості і в часі, вказаних в Дислокації (Додаток 1 до даного Договору), забезпечувати громадський порядок та громадську безпеку на об`єкті та прилеглій території Замовника та прийнятих під охорону товарно-матеріальних цінностей від розкрадання, знищення, псування протягом терміну дії Договору, забезпечувати на об`єкті пропускний режим, контроль внесення та виносу товарно-матеріальних цінностей в приміщеннях, що охороняються; забезпечувати надійну охорону переданих під охорону цінностей та майна Замовника; своєчасно попереджувати та запобігати злочинам, правопорушенням; забезпечувати захист та приймати участь у проведенні спеціальних операцій на об`єктах у разі настання надзвичайних обставин (пожежа, стихійне лихо, інші катастрофи) та стихійних заворушень. При встановленні факту нападу, проникнення на об`єкти сторонніх осіб або знищення, пошкодження майна Замовника, терміново оповістити уповноважену особу Замовника, а також відповідні органи, служби та прийняти всі можливі заходи щодо недопущення протиправних дій; забезпечувати охорону та недоторканність території, об`єктів, а також іншого майна, що знаходиться на території, яка охороняється; не допускати проникнення сторонніх осіб на територію, що охороняється; забезпечувати дотримання встановлених правил пожежної безпеки на об`єкті, що охороняється, у разі виявлення пожежі невідкладно інформувати про це пожежну частину та Замовника, а також вживати невідкладні заходи щодо ліквідації пожежі; про факт порушення цілісності території, її огорожі, приміщень, що охороняються, або про заподіянні збитків та пошкодження майна Виконавець повідомляє Замовника та в чергову частину управління поліції. До прибуття представників управління поліції Виконавець забезпечує недоторканість місця події; не розголошувати будь-які відомості про діяльність Замовника та інші обставини, пов`язані з цією діяльністю, які стали відомі працівникам Замовника у зв`язку з виконанням своїх обов`язків; повідомляти Замовника про всі нестандартні ситуації, що виникатимуть під час здійснення охорони території (в тому числі про факти проникнення на територію сторонніх транспортних засобів та сторонніх осіб); дотримуватись вимог Інструкції щодо правил пропускної системи Державної інноваційної фінансово-кредитної установи; оперативно реагувати на правопорушення, що скоїлися на території охоронюваного об`єкта; забезпечити працівників, які заступають на охорону об`єкту «тривожною кнопкою».

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У позовній заяві позивач зазначає, що 07.06.2023 о 17:56 на електронну адресу Установою направлено повідомлення про здійснення о 10 год. 00 хв. 08.06.2023 за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 65-Б перевірки дотримання Виконавцем умов Договору з проханням направити уповноваженого представника Товариства для участі в перевірці, однак, представник Товариства не прибув у визначений час для участі у перевірці (докази направлення додано до позовної заяви).

На підтвердження наявності порушень умов Договору зі сторони відповідача, позивачем 31.01.2024 подано до суду копії актів про факт неякісного надання послуг/порушення Виконавцем умов договору від 08.06.2023.

Відповідно до ч. 2, 8 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, враховуючи, що позивач обґрунтовуючи підстави заявлених позовних вимог посилався на акти про факт неякісного надання послуг/порушення Виконавцем умов договору від 08.06.2023 та безпосередньо зазначив їх у додатках до позову, однак, помилково їх не додав, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття до розгляду доказів, поданих позивачем 31.01.2024.

Разом з тим, щодо належності таких актів, як доказів що підтверджують факт порушення відповідачем умов Договору, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 5.4.1 Договору Замовник вправі в будь-який час здійснювати перевірку несення служби працівниками Виконавця.

Замовник має право контролювати якість та обсяги надання Послуг (п. 5.4.2 Договору).

Разом з тим, з Додатку № 5 до Договору, яким затверджено форму актів про факт неякісного надання послуг/порушення Виконавцем умов договору, вбачається, що сторонами погоджено такі обов`язкові реквізити акту: місце, дата, представник Замовника, представник Виконавця, дата виявлення порушення, місце знаходження та вид майна охорони, виявлений факт порушення зобов`язання, наявні та можливі негативні наслідки порушення, інші значні обставини, ПІБ та підписи представників Виконавця та Замовника.

Тобто, фіксація неякісного надання послуг/порушення Виконавцем умов договору здійснюється за участі уповноважених представників як Замовника, так і Виконавця.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, 07.06.2023 о 17:56 на електронну адресу позивачем направлено повідомлення про здійснення о 10 год. 00 хв. 08.06.2023 за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 65-Б перевірки дотримання відповідачем умов Договору з проханням направити уповноваженого представника Товариства для участі в перевірці.

Однак, суд зазначає, що сторонами в умовах Договору не визначалася можливість направлення документів по Договору засобами електронного зв`язку, зокрема, на електронну адресу , зазначена адреса не є офіційною електронною адресою Товариства (що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та безпосередньо відповідачем заперечується обставина приналежності йому такої адреси, як офіційної адреси для можливості здійснення листування в межах договірних відносин Товариства.

Крім того, суд також звертає увагу, що направлення електронного листа здійснено 07.06.2023 о 17:56 (фактично вкінці робочого часу), а перевірка проводилася 08.06.2023 о 10:00.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення п.6 ч.1 ст.3 ЦК свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Враховуючи це та вимоги ч.3 ст.509 ЦК, засади добросовісності, розумності та справедливості мають реалізовуватись і при виконанні особою своїх зобов`язань, в тому числі і за договором.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

При цьому згідно з ч.3 ст.13 ЦК не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Погоджуючи в Договорі умови щодо відповідальності за факт неякісного надання послуг, який фіксується відповідним актом (додаток № 5 до Договору), Виконавець виходив, зокрема, з того, що про обставину здійснення такої фіксації його буде повідомлено в межах розумного строку для надання останньому можливості забезпечити направлення уповноваженого представника для участі в перевірці.

Однак, жодних належних доказів на підтвердження своєчасного повідомлення відповідача про необхідність направлення уповноваженого представника Товариства для участі в перевірці, позивачем не надано.

У свою чергу, долучені до матеріалів справи копії актів від 08.06.2023 не містять жодних даних щодо уповноваженого представника Виконавця, який брав участь у здійсненні факту фіксації порушень, відтак, вказані акти не приймаються судом як належні докази на підтвердження обставин вчинення відповідачем порушень, про які в таких актах зазначено.

Також, суд не бере до уваги надані позивачем фотоматеріали, оскільки, жодної приналежності до обставин здійснення перевірки за Договором, дати та місця проведення перевірки, осіб що брали участь у такій перевірці по наданих позивачем матеріалах встановити неможливо.

Так, згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що у разі виявлення Замовником фактів порушення Виконавцем умов Договору та фактів порушення правил несення служби особовим складом Виконавця (в тому числі виявлення працівників охорони в нетверезому стані під час несення служби, або відсутність працівників Виконавця на посту), Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від ціни Договору за кожен такий випадок.

Оскільки, позивачем не надано належних доказів на підтвердження фактів порушення Виконавцем умов Договору та фактів порушення правил несення служби особовим складом Виконавця (в тому числі виявлення працівників охорони в нетверезому стані під час несення служби, або відсутність працівників Виконавця на посту), підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляду стягнення штрафу відсутні, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамалі" про стягнення 553 737,60 грн штрафу.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.02.2024

Суддя Ю.В. Картавцева