ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. Справа№ 911/2408/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 15.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

на рішення Господарського суду Київської області

від 22.02.2023(повний текст складено та підписано 24.02.2023)

у справі №911/2408/22 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 110 220 774,89грн

ВСТАНОВИВ:

У провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенка Г.П., судді Козир Т.П., Кравчук Г.А. перебуває справа № 911/2408/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22 залишено без змін.

Через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22.

12.07.2023 через систему "Електронний суд" від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, у якому останній заперечив проти задоволення заяви ТОВ "Електротрейдінг Груп" зазначивши, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу є необгрунтованим та безпідставним, також вказує на те, що позивачем не доведено дійсність понесення відповідних витрат, оскільки не можливо встановити обсяг робіт і час, витрачений на підготовку процесуальних документів; доказами по справі не підтверджено кількості часу, яка була витрачена адвокатом на відповідні дії; у наданих адвокатом документах відсутні жодні обґрунтування витраченого ним часу про наданні конкретних робіт по наданню професійної правничої допомоги. Разом з цим, відповідач у поданій заяві просив зменшити розмір судових витрат до 1 000 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" призначено на 07.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22, призначено на 05.10.2023.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла ухвала про відкриття касаційного провадження у справі №911/2408/22 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 зупинено провадження у справі №911/2408/22 щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22 до розгляду Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі №911/2408/22.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 і рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22 залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 поновлено апеляційне провадження у справі №911/2408/22. Повідомлено учасників справи про призначення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 22.02.2023 у справі №911/2408/22 на 15.02.2024.

В судове засідання 15.02.2024 з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з`явились представники сторін та надали свої пояснення з приводу поданої заяви.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи заяви про розподіл судових витрат, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Водночас згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

На підтвердження понесених витрат в розмірі 100 000,00 грн, Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" до своєї заяви долучено копію договору №5 від 11.07.2022 про надання правової допомоги, копію додатку № 7 від 11.07.2022 до договору про надання правової допомоги від 11.07.2022, копію додаткової угоди №3 від 22.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 11.07.2022, копію акту №15 про надання правової допомоги від 22.06.2023, копію рахунку №2-7/5/22 від 23.06.2023 на суму 100 000,00 грн та копію платіжної інструкції від 27.06.2023 №467 на суму 100 000,00 грн.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 11.07.2022 № 5, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" , як клієнтом та Професійним адвокатським об`єднанням "Правовий альянс" як об`єднанням, клієнт доручив, а об`єднання прийняло на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта.

Згідно з пунктом 4.1 цього договору сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі, що визначається за домовленість сторін. Вартість та умови надання правової допомоги об`єднанням по кожному конкретному дорученню клієнта визначається сторонами у додатках до цього договору.

За змістом пункту 3 додатку №7 від 11.07.2022 до договору про надання правової допомоги від 11.07.2022 (з урахуванням додаткової угоди №3 від 22.06.2023 про внесення змін до п. 3 додатку №7) визначено, що вартість надання об`єднанням правової допомоги клієнту складає 100 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.

22.06.2023 між об`єднанням та клієнтом складено Акт № 55 про надання правової допомоги, яким описано роботи та послуги, які надано клієнту, зокрема зазначено про підготування відзиву на апеляційну скаргу та забезпечення представництва клієнта в судовому засіданні 22.06.2023.

Згідно пункту 1 акту №5 від 22.06.2023 про надання правової допомоги, розмір винагороди об`єднання за надання правової допомоги клієнту у господарській справі №911/2408/22 відповідно до пункту 1 додатку №7 від 11.07.2022 (в редакції додаткової угоди №3 від 22.06.2023) становить 100 000,00 грн.

Дослідивши надані позивачем докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді, врахувавши заперечення відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу, об`єм виконаних за договором від 11.07.2022 № 5 робіт (забезпечення представництва в одному судовому засіданні в апеляційному суді та подання відзиву на апеляційну скаргу), а також враховуючи подачу однотипних позовів до місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового покладення на ПАТ "Центренерго" витрат ТОВ "Електротрейдінг Груп" на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Суд зазначає, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

За наведених обставин, колегією суддів відхиляються доводи відповідача викладені у заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу стосовно недоведеності позивачем дійсності понесення відповідних витрат.

У той же час, згідно з приписами частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої зазначеної статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Такий висновок викладено в пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд також враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 наведено такі висновки:

"…У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".

"Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".

"У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

З огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим, апеляційний господарсткий суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

Матеріали справи № 911/2408/22 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.02.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук