РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2024Справа № 910/18590/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 6227,02 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 156800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2023 в м. Одесі по вул. Колонтаївській, 21 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 . Дана ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок даної ДТП автомобілю марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Camry» на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» за полісом АР №002826022. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 156800 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 25.12.2023, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 04.01.2024 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 15.01.2024. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 09.01.2024.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.12.2023 була направлена судом в Електронний кабінет ПрАТ «СК «Еталон»

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 14.12.2023, що підтверджується Повідомленням про доставку електронного листа.

Проте, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, вбачається, 28.02.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - Страховик) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено Договір №-16-01 добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір), відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб - автомобіль «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 у справі №522/15056/23, встановлено, 24.07.2023 о 15:48 год, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Колонтаївській, 21 в крайній лівій смузі під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у правій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортний засіб «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 для уникнення зіткнення здійснив маневр праворуч та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_4 , який був припаркований у паркувальному кармані. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 у справі №522/15056/23, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи, що вищезазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 у справі №522/15056/23, яка не була оскаржена у передбаченому законом порядку та набрала законної сили, якою встановлено наявність вини ОСОБА_1 у скоєному 24.07.2023 ДТП, суд вважає, що доведення вини останнього не потребують повторного доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, на виконання умов Договору на підставі страхового акту №2308551-1 від 10.08.2023 визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ДП «Фірма «Емаралд Моторс», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №35371 від 10.08.2023 на суму 394931,88 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку ДП «Фірма «Емаралд Моторс» №BL000024444 від 31.07.2023 на суму 394934,52 грн.

Також, позивачем надано суду Акти виконаних робіт СТО - ДП «Фірма «Емаралд Моторс» №IN000019711 від 10.10.2023 на суму 356256,50 грн та №IN000019999 від 23.10.2023 на суму 36630 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина водія автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР №002826022.

З наявного в матеріалах справи Витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що поліс обов`язкового страхування АР №002826022 був чинний на момент скоєння ДТП - 24.07.2023. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 160000 грн, розмір франшиза - 3200 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 збитки у межах передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності в даному випадку є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 , мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою від №3196/1 від 01.09.2023 про виплату страхового відшкодування.

Проте, вказана заява залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи вище встановлені обставини, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, розмір франшизи, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 156800 грн підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 156800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 16.02.2024

Суддя Я.В. Маринченко