ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа №914/1323/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Костерева О.А.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Турчиняк Я.І.-представник

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - Зінкевич - Домбровська І.Б..-представник.

від третьої особи - не з`явився

розглядаючи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м.Львів б/н від 04.12.2023 (вх.ЗАГС 01-05/3698/23 від 05.12.2023),

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 (суддя Стороженко О.Ф.) про закриття провадження

у справі №914/1323/23

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м.Львів,

до відповідача-1: Сколівської міської ради, м.Сколе,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м.Львів,

до відповідача-3: ОСОБА_2 , м.Сколе,

за участю третьої особи (на стороні позивача), що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору: Дочірнє підприємство "Газсервіс" Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", м.Львів,

про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, визнання протиправними і скасування рішень відповідача - 1 та скасування записів про право власності відповідачів -2 і -3

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" подано позовну заяву до Сколівської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогами:

1.Визнати за Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" право власності на об`єкти нерухомого майна, що належать до газонаповнювального пункту за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адмінбудинок загальною площею 47 кв.м, склад заправки газу загальною площею 83,7 кв.м, гараж загальною площею 78,6 кв.м.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №51 від 02.06.2020 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_1 ".

3.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №37420777 від 20.07.2020 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,06 га за кадастровим номером :01:011:0482.

4.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №11 від 22.07.2020 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_2 ".

5.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №238335035 від 22.09.2020 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га за кадастровим номером :01:011:0442.

6.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №12 від 22.07.2020 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_2 ".

7.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №38333941 від 22.09.2020 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га за кадастровим номером :01:011:0441.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 закрито провадження у справі №914/1323/23.

Ухвала суду мотивована тим, що вказаний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, тому наявні підстави, передбачені нормою п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, для закриття провадження у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м.Львів б/н від 04.12.2023 (вх.ЗАГС 01-05/3698/23 від 05.12.2023) подано апеляційну скаргу /н від 04.12.2023 (вх.ЗАГС 01-05/3698/23 від 05.12.2023), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 про закриття провадження у справі №914/1323/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, скаржник зазначає, що судом 1 інстанції не застосовано норму п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України, яка підлягала до застосування та невірно застосовано норму п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, що призвело до незаконного закриття провадження у справі.

На думку скаржника, у справі №914/1323/23 майно вибуло з володіння власника - АТ "Львівгаз" (юридичної особи) через незаконність рішень, прийнятих Сколівською міською радою (юридичною особою). Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін спір має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Отже, скаржник вважає, що виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача, який є юридичною особою із правомірністю прийняття рішень Сколівською міською радою (яка також є юридичною особою) щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належить на праві власності АТ "Львівгаз" та передачу у власність земельної ділянки, яка належить на праві власності АТ "Львівгаз" двом громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тобто предметом розгляду в цій справі є незаконність рішень, прийнятих Сколівською міською радою, що свідчить про приватно-правовий характер спірних правовідносин.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційна скарга є необгрунтованою, заявлені вимоги в апеляційній скарзі є безпідставними та не підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Львівської області у даній справі підлягає залишенню без змін.

Відповідач зазначає, що предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, визнання протиправними і скасування рішень Сколівської міської ради та скасування записів про право власності на земельні ділянки, які передані фізичним особам - громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Отже, позовні вимоги заявлено до трьох відповідачів, з яких два відповідача визначені позивачем як фізичні особи. Разом з тим, зазначені вимоги заявлено до двох фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання у спірних правовідносинах, а самі спірні правовідносини не випливають з господарської діяльності, відтак, з огляду на характер та суб`єктивний склад спірних правовідносин, відповідачі 2 та 3 не можуть бути учасниками судового процесу в господарському суді.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 справу №914/1323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов"язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 у справі №914/1323/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 у справі №914/1323/23 та призначено розгляд справи на 06.02.2024 .

В судовому засіданні представники позивача та відповідача 2 підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідачі 1,3 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ч.1 ст.46, ст.42 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами, учасники справи, зокрема, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З огляду на вищевикладене та оскільки неявка відповідачів 1,3 не перешкоджає розгляду справи, участь в судовому засіданні останніх обов`язковою не визнавалась, судова колегія прийшла до висновку здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі представників відповідачів 1,3.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.02.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" подано позовну заяву до Сколівської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогами:

1.Визнати за Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" право власності на об`єкти нерухомого майна, що належать до газонаповнювального пункту за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адмінбудинок загальною площею 47 кв.м., склад заправки газу загальною площею 83,7 кв.м,, гараж загальною площею 78,6 кв.м.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №51 від 02.06.2020 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_1 ".

3.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №37420777 від 20.07.2020 р. про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,06 га за кадастровим номером :01:011:0482.

4.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №11 від 22.07.2020 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_2 ".

5.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №238335035 від 22.09.2020 р. про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га за кадастровим номером :01:011:0442.

6.Визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради №12 від 22.07.2020 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) (цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), гр. ОСОБА_2 ".

7.Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №38333941 від 22.09.2020 р. про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,05 га за кадастровим номером :01:011:0441.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем-3 подано відзив з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного (а не господарського ) судочинства, враховуючи факт наявності двох відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 закрито провадження у справі №914/1323/23.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Положеннями статті 124 Конституції України визначено, зокрема, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За приписами статтей 5, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення від 29.04.1988 у справі "Белілос проти Швейцарії"); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії").

Через визначення юрисдикційності спору забезпечується дотримання принципу правової визначеності, за яким слід не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами різних юрисдикцій. Тому потрібно визначати юрисдикційність відповідного спору так, щоб унеможливити повторне звернення особи до суду іншої юрисдикції після відповідного коригування позовних вимог та формування іншого складу учасників справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Нормами пункту 1 частини 1 статті 175 та пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, згідно зі ст. ст. 4, 20, 45 ГПК України виключено можливість здійснення провадження у господарському суді у спорах щодо визнання права власності, стороною в яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, визнання протиправними і скасування рішень Сколівської міської ради та скасування записів про право власності на земельні ділянки, які передані фізичним особам - громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, зазначені вимоги заявлено, в тому числі, до двох фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання у спірних правовідносинах, а самі спірні правовідносини не випливають з господарської діяльності, відтак, з огляду на характер та суб`єктний склад спірних правовідносин, відповідачі 2 та 3 не можуть бути учасниками судового процесу в господарському суді.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що згідно з нормами ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, вказаний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, тому наявні підстави, передбачені нормою п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, для закриття провадження у справі.

Також, варто зазначити і про відсутність імперативних норм статті 20 ГПК України щодо виключної належності вказаного спору, учасником якого є фізична особа, за предметом цих правовідносин до господарської юрисдикції.

Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, не наведено переконливих аргументів відповідно до норм чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Посилання скаржника на те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із незгодою позивача із правомірністю прийнятих рішень відповідачем - Сколівською міською радою без обґрунтування належними та допустимими доказами предметності спору щодо фізичних осіб - відповідачів 2,3, судовою колегією оцінюються критично та до уваги не приймаються.

Приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру.

Однак, надане кожному право не може трактуватися безмежно. Реалізація такого права повинна відбуватися на умовах, визначених законом. Принцип законності є необхідною складовою верховенства права. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Отже, кожен, хто звертається до суду, повинен дотримуватися певних правил та процедур, визначених законом. Зазначене є передумовою забезпечення прав та свобод людини.

Одночасно реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010, "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо закриття провадження у справі.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м.Львів б/н від 04.12.2023 (вх.ЗАГС 01-05/3698/23 від 05.12.2023) залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2023 про закриття провадження у справі №914/1323/23 залишити без змін

3.Судові витрати за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19.02.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.