ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. Справа№ 910/12345/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ТОВ "АСТЕЛІТ ГРУП" - Кокоячук В.М. ордер ВС №1239318 від 08.01.2024р.;

від ПрАТ "УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ" - не з`явився;

ліквідатор Гаращенко І.В. - посвідчення;

від ГУ ДПС у м.Києві - Слив`юк С.В. посвідчення, витяг з ЄДР,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління (далі - ГУ) ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.10.2023р.

(повний текст складено 26.10.2023р.)

у справі №910/12345/23 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "АСТЕЛІТ ГРУП"

до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.10.2023р. у справі №910/12345/23 визнано кредиторами боржника: ТОВ "АСТЕЛІТ ГРУП" на суму 1 023 632,93 грн., з яких: 87 140, 00 грн. - вимоги першої черги, а 936 492, 93 грн. - вимоги четвертої черги; ПрАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" на суму 9 874,30 грн. з яких: 5 368, 00 грн. - вимоги першої черги, а 4 506, 30 грн. - вимоги четвертої черги; ТОВ "КИЇВСЬКА ФІНАНСОВО ПРАВОВА КОМПАНІЯ" на суму 57 363 927, 95 грн., з яких: 5 368, 00 грн. - вимоги першої черги, а 57 358 559, 95 грн. - вимоги четвертої черги; затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 58 397 435,18 грн.; відмовлено ГУ ДПС у м.Києві у визнанні кредитором до боржника на суму 2 273 398, 56 грн. та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 09.11.2023р. ГУ ДПС у м.Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.10.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови ГУ ДПС у м.Києві у визнанні кредитором до боржника на суму 2 273 398, 56 грн. та направити справу до господарського суду м.Києва для повторного розгляду.

У відзивах на апеляційну скаргу ТОВ "АСТЕЛІТ ГРУП" і ліквідатор Гаращенко І.В. просять відмовити ГУ ДПС у м.Києві, як відокремленому підрозділу ДПС, у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду м.Києва від 24.10.2023р. у справі №910/12345/23 залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.10.2023р. у справі №910/12345/23 та призначено її до розгляду на 19.02.2024р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Гаращенка І.В. та представників ТОВ "АСТЕЛІТ ГРУП" і ГУ ДПС у м.Києві, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник звернувся до місцевого суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 08.08.2023р. було прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 31.08.2023р. було відкрито провадження у справі №910/12345/23 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого арбітражного керуючого Гаращенка Ігоря Володимировича.

28.09.2023р. до місцевого суду ГУ ДПС у м.Києві була подана заява з грошовими вимогами до боржника на суму 2 273 398, 56 грн.

Відповідно до ч.2 ст.47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Щодо грошових вимог ГУ ДПС у м.Києві на суму 2 273 398,56 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором не було надано місцевому суду жодних первинних документів, які підтверджували б наявність заборгованості станом на день звернення до суду.

Крім того, боржником до Київського окружного адміністративного суду було подано позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) №280150410 від 24.04.2023р. на суму 2 273 398,56 грн.

За даним позовом Київським окружним адміністративним судом 09.06.2023р. було відкрито провадження у справі №320/17880/23, розгляд якої на дату винесення оскаржуваної ухвали не завершено, справа наразі розглядається в адміністративному суді першої інстанції.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.56.1. ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18. ст.56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення, визначене у такому акті індивідуальної дії, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до розгляду справи судом по суті та прийняття відповідного рішення, а відтак, зазначене податкове зобов`язання не є податковим боргом.

Отже, заявлені ГУ ДПС у м.Києві грошові вимоги до боржника на загальну суму 2 273 398,56 грн. за вказаним ППР є неузгодженими, а тому місцевий суд правильно їх не визнав та не включив до реєстру вимог кредиторів.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Також, колегією суддів враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996р. ["Cantoni v. Frace", заява №17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013р. ("Vyerentsov v. Ukraine", заява №20372/11, §65)].

Крім того, судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив ГУ ДПС у м.Києві у визнанні кредитором до боржника на суму 2 273 398, 56 грн.

В іншій частині ухвала місцевого суду від 24.10.2023р. ГУ ДПС у м.Києві, як відокремленим підрозділом ДПС, не оскаржувалась.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ГУ ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 24.10.2023р. у справі №910/12345/23 - без змін.

Справу №910/12345/23 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 20.02.2024р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська