ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/1449/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого: судді Г.М.Скиби, розглянувши клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 про встановлення порядку виконання судового рішення у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м.Черкаси, бульв.Шевченка,205

до фізичної особи-підприємця Потапенко Іванни Юріївни, АДРЕСА_1

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань", Черкаська область, м.Умань, вул.Небесної сотні,31,

про стягнення 9064,15 грн заборгованості та санкцій за договором,

без участі представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Потапенко Іванни Юріївни з вимогою про стягнення 9064,15 грн після зменшення вимог (з них: 7358,05 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.12.2021 №2193, 1706,10 грн пені), а також відшкодування судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Рішенням суду від 10.04.2023 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Потапенко Іванни Юріївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ відсутній, ID-карта НОМЕР_1 ; номер рахунку в банку невідомий) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (просп.Голосіївський,50, м.Київ, 03039; ; рахунок №UA0023402, отримувач ГУК у Черкаській області/Уманський район/22080300, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под.) з наступним зарахуванням до Державного бюджету України) 4939,73 грн заборгованості орендної плати, 345,17 грн неустойки - за рахунок авансового внеску відповідача з орендної плати;

- в решті вимог відмовлено.

- повернуто з Державного бюджету України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (просп.Голосіївський,50, м.Київ, 03039; , розрахунковий рахунок UA0140075 в Державній казначейській службі України м.Київ) 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп) судового збору.

24.05.2023 за вих.№925/1449/22/6947/2023 справа №925/1449/22 направлена до Північного апеляційного господарського суду для апеляційного перегляду.

09.01.2024 за вх.№455/24 до суду надійшло клопотання позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 з вимогою встановити належний спосіб виконання рішення, який забезпечить повне фактичне його виконання, а саме: шляхом відрахування належної до стягнення суми із забезпечувального депозиту або стягнення в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення; заява про розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 10.01.2024 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 про встановлення порядку виконання судового рішення - до повернення справи №925/1449/22 в Господарський суд Черкаської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2023 залишено без змін.

22.01.2024 за вх.№1230/24 справа №925/1449/22 надійшла до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою суду від 22.01.2024 розгляд клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 про встановлення порядку виконання судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні 12.02.2024.

Учасники справи участі представників у судове засідання не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою Комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС"), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.331 (призначення)" від 22.01.2024 у справі №925/1449/22 було надіслано одержувачу Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в його електронний кабінет та доставлено до останнього 24.01.2024 о 22:50 год.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою Комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС"), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.331 (призначення)" від 22.01.2024 у справі №925/1449/22 було надіслано одержувачу фізичній особі-підприємцю Потапенко Іванні Юріївні в її електронний кабінет та доставлено до останньої 24.01.2024 о 22:50 год.

Згідно з даними сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html та списком згрупованих поштових відправлень суду від 24.01.2024 ухвала суду від 22.01.2024 вручена 31.01.2024 представнику за довіреністю Державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань".

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Інших заяв, клопотань, документів, обґрунтувань від учасників у справу не надходило.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення без їх проголошення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що подане позивачем клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Рішенням суду від 10.04.2023 позовні вимоги задоволено частково та зокрема присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Потапенко Іванни Юріївни на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях з наступним зарахуванням до Державного бюджету України 4939,73 грн заборгованості орендної плати, 345,17 грн неустойки - за рахунок авансового внеску відповідача з орендної плати.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2023 залишено без змін.

В резолютивній частині рішення суду від 10.01.2023 встановлено спосіб виконання рішення суду за рахунок авансового внеску відповідача з орендної плати.

В клопотанні заявник зазначив, що згідно з п.10 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів, крім іншого, є власні надходження бюджетних установ (у тому числі наукових установ Національної академії наук України і галузевих академій наук), що утримуються за рахунок державного бюджету, у тому числі орендна плата за користування військовим майном, майном Національної академії наук України і галузевих академій наук, 50 відсотків орендної плати за користування іншим майном, що належить бюджетним установам, які утримуються за рахунок державного бюджету.

В п.16 змінюваних умов договору №2193 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.12.2021 співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору балансоутримувачу 50відсотків суми орендної плати, державному бюджету 50 відсотків суми орендної плати.

Відповідно до умов договору до його укладення відповідачем сплачено на рахунок позивача авансовий внесок в розмірі двох орендних плат, що дорівнює 5002,00 грн. Керуючись вищевказаними правовими нормами, половину авансового внеску позивачем перераховано на рахунок Державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань" (балансоутримувача), який є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України, що підтверджується випискою Державної казначейської служби України за 22.12.2021 (том 2, а.с.74-75).

Оскільки загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях становить 5284,90 грн, з урахуванням сплаченого відповідачем авансового внеску для повного виконання рішення суду потрібно стягнути з відповідача 2783,90 грн. Одночасно з авансовим внеском відповідачем також сплачено забезпечувальний депозит у сумі 6500,00 грн.

На думку стягувача встановлений судом спосіб виконання рішення фактично унеможливлює повне його виконання.

Відповідно до п.4.8. незмінюваних умов договору орендодавець не пізніше ніж протягом п`ятого робочого дня з моменту отримання від балансоутримувача примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит в рахунок невиконаних зобов`язань орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань орендаря у такій черговості:

у першу чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати пені (пункт 3.9 цього договору) (у такому разі відповідна суму забезпечувального депозиту розподіляється між державним бюджетом і балансоутримувачем);

у другу чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати неустойки (пункт 4.4 цього договору);

у третю чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати частини орендної плати, яка відповідно до пункту 16 умов підлягає сплаті до державного бюджету;

у четверту чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати частини орендної плати, яка відповідно до пункту 16 умов підлягає сплаті балансоутримувачу;

у п`яту чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати балансоутримувачу платежів за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю;

у шосту чергу погашаються зобов`язання орендаря з компенсації суми збитків, завданих орендованому майну;

у сьому чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати інших платежів за цим договором або в рахунок погашення інших не виконаних орендарем зобов`язань за цим договором.

Орендодавець повертає орендарю суму забезпечувального депозиту, яка залишилась після здійснення відрахувань, передбачених цим пунктом.

З доводів стягувача на даний час забезпечувальний депозит відповідачу не повернутий.

Тому стягувач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях просить суд встановити належний спосіб виконання рішення, який забезпечить повне фактичне його виконання, а саме: шляхом відрахування належної до стягнення суми із забезпечувального депозиту або стягнення в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Застосування судом законодавства України до спірних відносин.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, №15729/07, від 05.07.2012).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.18. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України;

ч.1 ст.326. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

ч.1, 3 ст.331. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В основу судового акту про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення суду по суті.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 05.07.2012 "Глоба проти України", п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст.6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

За таких обставин господарський суд вважає наявними підстави задоволення заяви стягувача від 09.01.2024 за вх.№455/24.

Суд вказує, що рішення суду має виконуватись на загальних підставах, в тому числі за рахунок (не виключно) коштів із забезпечувального депозиту боржника та стягнення в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Вказані обставини є підставою для задоволення клопотання стягувача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 про встановлення порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання стягувача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 09.01.2024 (вх.№455/24 від 09.01.2024) про встановлення порядку виконання судового рішення задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2023 у справі №925/1449/22, згідно з яким присуджену до стягнення з фізичної особи-підприємця Потапенко Іванни Юріївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ відсутній, ID-карта НОМЕР_1 ; номер рахунку в банку невідомий) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (просп.Голосіївський,50, м.Київ, 03039; ; рахунок №UA0023402, отримувач ГУК у Черкаській області/Уманський район/22080300, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под.) з наступним зарахуванням до Державного бюджету України) 4939,73 грн заборгованості з орендної плати, 345,17 грн неустойки стягувати шляхом стягнення боргу в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" - з урахуванням забезпечувального депозиту боржника (але не виключно).

Направити цю ухвалу заявнику та учасникам справи.

Ухвала суду набрала законної сили 12.02.2024. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені ст.ст.254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 19.02.2024.

Суддя Г.М.Скиба