ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.2024 Справа №905/1641/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп», м.Запоріжжя, Запорізька область,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Пшеничної Альони Вікторівни, м.Бердянськ, Запорізька область,

про стягнення заборгованості у сумі 25047,84 грн, 3% річних у сумі 1001,00 грн, всього 26048,84 грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп», м.Запоріжжя, Запорізька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Пшеничної Альони Вікторівни, м.Бердянськ, Запорізька область, про стягнення заборгованості у сумі 25047,84 грн, 3% річних у сумі 1001,00 грн, всього 26048,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 (об`єкт оренди частина торговельного комплексу, розташованого за адресою: місто Маріуполь, вул.Купріна, буд.2) в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги за лютий 2022, що також стало підставою для нарахування 3% річних за період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Відкриваючи провадження у справі судом врахована викладена в постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 правова позиція Верховного Суду щодо виключної підсудності спорів, що стосуються пов`язаних з нерухомим майном прав та обов`язків, у тому числі спорів про стягнення заборгованості з орендної плати, господарським судам за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №905/1641/23 судом здійснювалось через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Також ухвала від 18.12.2023 направлялась на адресу відповідача для листування, зазначену у позовній заяві. Крім того повідомлення здійснювалось шляхом направлення ухвали на електронну адресу, зазначену в позовній заяві та договорі суборенди. Зв`язок з відповідачем за телефонними номерами, інформація про які наявна в матеріалах справи та згідно з даними ЄДРПОУ, відповідальним працівником суду не встановлений. Отже суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідача. Суд також бере до уваги, що відповідач мав можливість ознайомитись з всіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Слід вказати, що відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

21.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мадера Девелопмент» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп» (орендар) укладено договір оренди №6/2/20-ІСГ, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування об`єкт оренди (будівля (нежитлові приміщення) торговельного комплексу (надалі ТК), розташованого за адресою: місто Маріуполь, вул. Купріна, буд.2).

Об`єкт оренди передається орендарю з метою здійснення наступної господарської діяльності: передача окремих частин об`єкта оренди в суборенду. При цьому сторони домовились, що частини об`єкту оренди можуть передаватись орендарем в суборенду третім особам для здійснення ними господарської діяльності відповідно до профілю господарської діяльності, узгодженого сторонами у додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 договору оренди).

Згідно з п.п.1.3, 1.4 договору оренди, площа об`єкту оренди визначається сторонами на підставі замірів БТІ (іншої спеціалізованої організації, яка відповідно до чинного законодавства має право здійснювати технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна) по внутрішнім конструкціям об`єкту оренди від поверхні огороджуючої стіни по периметру без оздоблення, без урахування площі колон. Площа оренди становить 24502,2кв.м. Об`єкт оренди передається у користування орендарю включно з прилеглою територією (в межах земельної ділянки, на якій розташований ТК) і обладнанням, перелік якого зазначається сторонами в акті прийому-передачі об`єкта оренда у користування. Поверхових план об`єкту оренди наведений у додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Балансова вартість об`єкту оренди на дату укладення даного договору з урахуванням індексації становить 106 773 034,60грн без ПДВ. Індексація вартості об`єкта оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору оренди передбачено, що передача об`єкта оренди у користування здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представниками сторін, про що складається акт прийому-передачі об`єкту оренди, форма якого наведена в додатку №3 до цього договору. Об`єкт оренди вважається переданим у користування (в оренду) з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, згідно з умовами цього договору. Акт прийому-передачі об`єкту оренди підписується сторонами не пізніше 21 грудня 2020 року.

Відповідно до п.6.1.2 договору оренди орендар має право без попередньої згоди орендодавця передавати частини оренди в суборенду третім особам на власний розсуд але з дотриманням профілю господарської діяльності (додаток №2 до договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30 листопада 2023 року (включно) (п.3.1 договору). Строк оренди відповідно до умов цього договору та в межах строку його дії встановлюється: з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкта оренди у користування до моменту підписання сторонами акту повернення об`єкта оренди (дати підписання зазначених актів входять до строку оренди) (п.3.2 договору оренди).

До договору оренди додаються додатки, що є його невід`ємною частиною.

Об`єкт оренди включно з прилеглою територією (в межах земельної ділянки, на якій розташований ТК), складовими частинам і наступним обладнанням, що є невід`ємною складовою об`єкта оренди за переліком за договором оренди №6/2/20-ІСГ від 21.12.2020 передано позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп», що підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди у користування від 21.12.2020, підписаним з боку обох сторін договору оренди №6/2/20-ІСГ від 21.12.2020.

21.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп» (орендар, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Пшеничною Альоною Вікторівною (суборендар, відповідач) укладено договір суборенди №ІСГ-6/2/964, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове платне користування об`єкт суборенди (частина нежитлового приміщення, розташованого в торгівельному комплексі за адресою: місто Маріуполь, вул.Купріна, буд.2, право власності на яке належить ТОВ «Мадера Девелопмент»; внесено в базу державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23) (лот№6_2.1.4), розташований у торгівельному комплексі. Місцезнаходження об`єкту суборенди у торговельному комплексі визначено у поверховому плані, що є невід`ємною частиною договору (додаток №1).

Об`єкт суборенди передається суборендарю у тимчасове платне користування з метою здійснення суборендарем господарської діяльності з продажу меблів (меблі) (надалі цільове призначення). Площа об`єкта оренди: фактична площа об`єкта суборенди становить 977,41 кв.м. Розрахункова площа об`єкта оренди становить 977,41кв.м. Вартість об`єкту оренди на дату укладення даного договору з урахуванням індексації становить 4259249,78грн без ПДВ. Індексація вартості об`єкта суборенди здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п.п.1.2-1.4 договору суборенди).

Згідно з п.п.2.1, 2.2 договору суборенди приймання-передача об`єкта суборенди у тимчасове платне користування здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін, про що складається акт приймання-передачі об`єкта суборенди у користування. Акт приймання-передачі об`єкта суборенди у користування має бути підписаний сторонами протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання договору. Об`єкт суборенди вважається переданим у тимчасове платне користування після підписання сторонами акту приймання передачі об`єкта суборенди користування, згідно з умовами цього договору.

Строк суборенди відповідно до умов цього договору та в межах строку його дії встановлюється: з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта суборенди у користування до моменту підписання сторонами акту повернення об`єкта суборенди (дати підписання зазначених актів входять до строку суборенди) (п.3.2 договору суборенди).

Суборендар повинен розпочати свою торгівельну діяльність і підписати акт приймання-передачі об`єкта суборенди у користування протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання договору. Сторони дійшли згоди, що дата підписання акту приймання-передачі об`єкта суборенди у користування є істотною умовою цього договору (п.3.3 договору суборенди).

Відповідно до п.4.1 договору суборенди), протягом строку суборенди (п.3.2 договору суборенди) суборендар зобов`язаний здійснювати на користь орендаря наступні платежі: орендна плата, експлуатаційний платіж, компенсація витрат на комунальні послуги. Всі платежі за договором здійснюються в безготівковому порядку. Рахунки-фактури на оплату платежів за договором виставляються орендарем шляхом їх направлення в електронному вигляді на адресу електронної пошти суборендаря, зазначену в договорі, або за допомогою засобів електронного документообігу. Суборендар підтверджує, що рахунки-фактури, виставлені та отримані у зазначений спосіб, є достатньою підставою для оплати.

У період з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта суборенди у користування та протягом строку суборенди суборендар здійснює платежі за договором в наступних розмірах: орендна плата (для лоту №6_2.1.4), розрахункова площа об`єкта суборенди 977,41кв.м., ставка платежу (грн. за 1 кв.м. в т.ч. ПДВ 20%) 30,00грн, сума платежу за місяць (грн. в т.ч. ПДВ 20%) 29322,30грн (пп.4.1.1 п.4.1 договору суборенди).

Приписами пп.4.2.1, 4.2.2 п.4.2 договору суборенди передбачено, що орендна плата сплачується суборендарем шляхом внесення повної попередньої оплати за місяць. Рахунок-фактура на оплату орендної плати виставляться суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Орендна плата сплачується суборендарем в строк до 25 (двадцять п`ятого) числа поточного місяця за наступний. Строк оплати орендної плати не залежить від отримання суборендарем рахунку-фактури. У випадку якщо суборендар з будь-яких причин не отримав відповідний рахунок-фактуру, оплата здійснюється суборендарем на підставі умов цього договору. Орендна плата підлягає щомісячній індексації, яка проводиться згідно з офіційно опублікованим індексом інфляції за вказаною формулою. Сума індексації орендної плати нараховується після офіційного опублікування індексу інфляції за відповідний місяць і сплачується суборендарем протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання відповідного рахунка-фактури.

Згідно з пп.4.4.1 п.4.4 договору суборенди суборендар компенсує витрати орендаря на комунальні послуги: що споживаються в межах об`єкта суборенди (електроенергія, у тому числі витрачена на забезпечення функціонування системи вентиляції та кондиціювання, що розташовані на території об`єкту суборенди; водопостачання; водовідведення (каналізація та ПДК); опалення тощо, якими суборендар користується в межах об`єкта суборенди); що забезпечують належне функціонування і утримання місць загального користування (електроенергія, у тому числі витрачена на забезпечення функціонування системи вентиляції та кондиціювання, водопостачання, водовідведення (каналізація та ПДК); опалення тощо).

Оплата компенсації витрат на комунальні послуги за перший місяць суборенди здійснюється суборендарем в сумі, що розраховується на підставі пп. 4.4.2, пп. 4.4.3, протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання відповідного рахунка-фактури орендаря. Якщо строк суборенди починається не з першого числа календарного місяця, то першим місяцем строку суборенди (для застосування у цьому підпункті) сторони вважають період з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта суборенди у користування до останнього числа календарного місяця, в якому цей акт був підписаний (пп. 4.4.4.1 п.4.4.4 договору суборенди).

Оплата компенсації витрат на комунальні послуги за другий та наступні календарні місяці суборенди здійснюється суборендарем у такому порядку. Аванс в рахунок компенсації витрат на комунальні послуги сплачується суборендарем на підставі відповідного рахунка-фактури, що виставляється суборендарю не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Аванс сплачується суборендарем в строк до 25 (двадцять п`ятого) числа поточного місяця за наступний. Сума авансу складає 50% (п`ятдесят відсотків) від фактичної суми компенсації витрат на комунальні послуги, нарахованої суборендарю за попередній місяць. Якщо попередній місяць був неповним (строк суборенди розпочався не з першого дня календарного місяця), сума авансу розраховується за формулою: сума авансу = Факт.оплата/Дфакг*Дзаг/2, де факт.оплата фактична сума компенсації витрат на комунальні послуги, нарахована Суборендарю за неповний місяць користування Об`єктом суборенди; Дфакт кількість днів користування Об`єктом суборенди у звітному календарному місяці; Дзаг загальна кількість днів у звітному календарному місяці. Остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється суборендарем в сумі, що розраховується на підставі пп. 4.4.2, пп. 4.4.3 за вирахуванням суми сплаченого суборендарем авансу. Остаточна оплата компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання суборендарем відповідного рахунка-фактури. Якщо сума сплаченого авансу більше, ніж сума компенсації витрат на комунальні послуги, розрахована за місяць, то остаточна оплата не здійснюється, а переплата, що утворилася, зараховується орендарем до авансу за наступний місяць (пп.4.4.4.2 п.4.4.4 договору суборенди).

Відповідно до п.4.6 договору суборенди протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього договору, суборендар зобов`язаний внести на розрахунковий рахунок орендаря гарантійний платіж в сумі 29322,30грн в тому числі 20% ПДВ. Гарантійний платіж забезпечує виконання суборендарем грошових зобов`язань за цим договором з моменту передачі об`єкта суборенди та протягом усього строку дії цього договору. Орендар має право утримати з суми гарантійного платежу суму заборгованості суборендаря, яка виникла з цього договору. У такому випадку суборендар на вимогу орендаря здійснює доплату для відновлення розміру гарантійного платежу, встановленого цим договором. Після припинення строку дії цього договору (у тому числі при достроковому розірванні) гарантійний платіж зараховується орендарем в рахунок оплати платежів, які підлягають оплаті суборендарем за останній місяць суборенди.

Надані орендарем послуги оформлюються актом приймання-передачі наданих послуг щомісячно, який підписується обома сторонами до 15 числа місяця наступного за звітним (п.4.8 договору суборенди).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 28 лютого 2022 року (включно) (п.3.1 договору в редакції додаткової угоди №5 від 02.12.2021 до договору суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020).

До договору суборенди між його сторонами підписані додатки, що є його невід`ємною частиною: додаток №1 «Поверховий план об`єкта суборенди»; додаток №2 «Методики розрахунку вартості комунальних послуг»; додаток №3 «Інструкція з пожежної безпеки в торговельному комплексі»; додаток №4 «Правила торговельного комплексу»; додаток №5 «Правила розміщення рекламних носіїв у торговельному комплексі».

У виконання умов договору суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 орендар, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» передав, а суборендар, Фізична особа-підприємець Пшенична Альона Вікторівна, 21.12.2020 прийняла у тимчасове платне користування об`єкт суборенди, фактична площа якого становить 977,41кв.м., що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта суборенди у користування від 21.12.2020.

Акт приймання-передачі об`єкта суборенди у користування від 21.12.2020 підписаний представником орендаря та суборендарем без зауважень, отже, вказаний акт приймається судом, як належний доказ приймання-передачі частина нежитлового приміщення, розташованого в торгівельному комплексі за адресою: місто Маріуполь, вул.Купріна, буд.2, (лот№6_2.1.4) відповідачем в суборенду.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату №658 від 01.02.2022 на суму 25133,40грн (орендна плата) та №1985 від 28.02.2022 на суму 9267,06грн (відшкодування витрат на використання електричної енергії).

За твердженням відповідача за відповідачем обліковується заборгованість за договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 за період лютий 2022 у загальній сумі 25047,84грн, що складається з заборгованості з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією вих.№6.2/14-ІСГ від 15.07.2022 з вимогою сплатити заборгованість за договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 у сумі 25047,84грн протягом 10 робочих днів. Доказів направлення претензії матеріали справи не містять.

Підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги в розмірі 25047,84 грн та 3% річних у сумі 1001,00 грн, стало порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 в частині внесення орендної плати та сплати компенсації витрат на комунальні послуги у встановлених договором строки за період лютий 2022.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з такого.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Так в силу положень ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно дост.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши договір №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020, суд дійшов висновку, що правовідносини сторін підпадають під регулювання ст.ст.759-786 Цивільного кодексу України, ст.ст.283-288 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом приписи містяться в ч.1 ст.283 Господарського кодексу України.

Статтею 774 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно з ч.ч.1,5 ст.762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендною платою є фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1,4 ст.286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності. При цьому приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що умовами п.4.1 договору суборенди передбачений обов`язок суборендаря протягом строку суборенди (п.3.2 договору суборенди) здійснювати на користь орендаря такі платежі: орендна плата, експлуатаційний платіж, компенсація витрат на комунальні послуги.

В контексті зазначеного укладений між сторонами договір суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 є належною підставою для виникнення у відповідача як суборендаря грошових зобов`язань зі сплати орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги згідно з умовами договору.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у загальній сумі 25047,84грн з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги за договором суборенди, яка виникла у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 через невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати платежів, передбачених договором.

Як встановлено судом, позивач зазначає про виставлення відповідачу рахунків на оплату №658 від 01.02.2022 на суму 25133,40грн (орендна плата) та №1985 від 28.02.2022 на суму 9267,06грн (відшкодування витрат на використання електричної енергії), які додані до матеріалів справи. Доказів направлення вказаних рахунків відповідачу, у встановлений договором спосіб, матеріали справи не містять. Разом з тим, суд враховує умови договору суборенди щодо обов`язку суборендаря здійснювати обумовлені договором платежі шляхом внесення попередньої оплати незалежно від отримання рахунків на оплату.

Суд також бере до уваги те, що договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 передбачено умову щодо сплати суборендарем (відповідачем) гарантійного платежу в сумі 29322,30 грн, який забезпечує виконання суборендарем грошових зобов`язань за цим договором, та визначено право орендаря утримати з суми гарантійного платежу суму заборгованості суборендаря, яка виникла з цього договору. У такому випадку суборендар на вимогу орендаря здійснює доплату для відновлення розміру гарантійного платежу, встановленого цим договором. Після припинення строку дії цього договору (у тому числі при достроковому розірванні) гарантійний платіж зараховується орендарем в рахунок оплати платежів, які підлягають оплаті суборендарем за останній місяць суборенди.

Таким чином у разі припинення дії договору гарантійний платіж сплачений суборендарем зараховується в якості оплати платежів за останній місяць суборенди.

За умовами п.10.1 договору №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 договір припиняється у разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що договір суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 з урахуванням внесених додатковою угодою №5 від 02.12.2021 змін діє до 28.02.2022 (включно).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження дострокового розірвання договору та/або припинення користування відповідачем наданим в суборенду об`єктом.

З огляду на викладене, договір суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 є припиненим з 01.03.2022.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за договором суборенди, що виникла у період з 01.02.2022 по 28.02.2022, тобто за останній місяць суборенди.

З наданих позивачем документів (клопотання від 02.02.2024) вбачається здійснення відповідачем гарантійного платежу на суму 29322,30грн 27.01.2021, що підтверджується банківською випискою.

Суд враховує пояснення позивача щодо зарахування суми гарантійного платежу в рахунок погашення заборгованості зі сплати комунальних платежів за січень 2022 у сумі 19969,68 грн та частково з орендної плати за лютий у сумі 9352,62 грн, що враховано при розрахунку суми заборгованості заявленої до стягнення.

Разом з тим обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив повного розрахунку з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги за договором суборенди за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 у загальній сумі 25047,84 грн шляхом внесення попередньої оплати.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 25047,84 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором суборенди №ІСГ-6/2/964 від 21.12.2020 у розмірі 25047,84 грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 1001,00грн за період з 01.03.2022 по 30.06.2023, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних за заявлений позивачем період прострочення, суд встановив, що розрахунки позивача є методологічно та арифметично правильними та відповідають фактичним обставинам справи, отже суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення 3% річних у сумі 1001,00грн.

За приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 2, 30, 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пшеничної Альони Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Солюшн Груп» (69005, Запорізька область, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.160, приміщення 17.1, ) заборгованість у сумі 25047,84 грн, 3% річних у сумі 1001,00 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення підписано судом без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова