ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року м. Дніпро Справа № 908/449/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Боєва О.С.) від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22

за позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14) в особі Мелітопольського району електричних мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, 106)

до Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат, (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Енергетична компанія Барвінок, (69039, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18)

про примусове виконання обов`язку в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго до відповідача: Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат з позовними вимогами про зобов`язання відповідача припинити власне електроспоживання, а також безперешкодно допустити представників ПАТ Запоріжжяобленерго до належних АТ Мелітопольський м`ясокомбінат об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22:

- позов задоволено;

- зобов`язано Акціонерне товариство Мелітопольський м`ясокомбінат, (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175) припинити власне електроспоживання, а також безперешкодно допустити представників Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14) до належних Акціонерному товариству Мелітопольський м`ясокомбінат об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення;

- стягнуто з Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат, (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14) суму 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство Мелітопольський м`ясокомбінат із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що:

- між позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини, як на час ухвалення оскаржуваного рішення, так і на час звернення позивача до суду з позовом у цій справі;

- з 25.02.2022 р. підприємство відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Мелітополь;

- з червня 2022 р., тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладений між відповідачем та третьою особою, є припиненим, і третя особа з цього часу не постачає електричну енергію відповідачу;

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 р. у справі № 908/1470/22 частково задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок та стягнуто з АТ Мелітопольський м`ясокомбінат заборгованість за послуги з передачі електричної енергії та заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії, а також пеню, інфляційні витрати і відсотки річні. У зв`язку з чим апелянт вважає, що вказаним рішенням суду вже захищені права та інтереси третьої особи.

З огляду на зазначене вище, апелянт вважає, що позивачем обраний спосіб захисту, що не є ефективним, оскільки не призведе до відновлення прав і інтересів позивача, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає таким, що ухвалене з порушенням ст. 236 ГПК України.

Приватним акціонерним товариством Енергетична компанія Барвінок подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого третя особа заперечує проти її задоволення та просить рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги третя особа, зокрема, зазначає наступне:

- доводи щодо знаходження підприємства відповідача на тимчасово окупованій території не є підставою для уникнення відповідальності, оскільки обов`язок відповідача щодо припинення власного електроспоживання та допуску представників ПАТ Запоріжжяобленерго до об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії, виник до настання зазначених відповідачем обставин;

- твердження відповідача про те, що права ПАТ ЕК Барвінок захищені рішенням від 28.12.2022 р. у справі № 908/1470/22 є хибними до моменту фактичного виконання цього рішення;

- розірвання з 02.06.2022 року договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020 року, укладеного між АТ ММК і ПАТ ЕК Барвінок, в частині постачання електричної енергії споживачу не свідчить про закінчення дії договору в цілому.

За наведеного третя особа вважає, що зобов`язання відповідача безперешкодно допустити представників позивача до об`єктів (електроустановок) відповідача для здійснення заходів з припинення розподілу електроенергії за вимогою № 5076 ПАТ ЕК Барвінок, є належним способом захисту прав як третьої особи, так і позивача.

Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач заперечує проти її задоволення та просить рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач, зокрема, зазначає наступне:

- доводи щодо знаходження підприємства відповідача на тимчасово окупованій території не є підставою для уникнення відповідальності, оскільки обов`язок відповідача щодо припинення власного електроспоживання та допуску представників позивача до об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії, виник до настання зазначених відповідачем обставин;

- наявність рішення Господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 р. у справі № 908/1470/22 про стягнення з відповідача на користь третьої особи заборгованості за спожиту електроенергію не є підставою для скасування оскаржуваного рішення за відсутності отриманого від постачальника електричної енергії інформації про усунення споживачем порушень та відкликання відповідного звернення про припинення постачання електричної енергії споживачу.

Щодо обраного способу захисту, позивач звертає увагу на те, що примусове виконання обов`язку в натурі передбачено нормами діючого законодавства.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.02.2024 р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законними та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною.

Представник позивача не з`явився для участі в судовому засіданні, натомість подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі знаходженням на лікарняному.

Щодо зазначеного клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі № 910/12842/17 Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Отже, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинно створюватися умов, за яких будуть порушені процесуальні строки розгляду справи.

Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявні процесуальні документи сторін, в яких останні висловили свою позицію щодо оскаржуваних рішень та апеляційної скарги.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а позивач не був позбавлений права і можливості за потреби забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, встановлених ГПК України, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представника позивача, одночасно відмовляючи у задоволенні клопотання останнього про відкладення розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта та третьої особи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 13.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1415 Про видачу ПАТ Запоріжжяобленерго ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Відповідно до п.п. 1, 2 вказаної постанови, НКРЕКП постановлено: видати ПАТ Запоріжжяобленерго () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ Запоріжжяобленерго, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством); анулювати з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ).

Згідно з п.п. 2, 6 вказаної постанови: укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до ст. 46 Закону України Про ринок електричної енергії договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма, яких затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Відповідно до Заяви-приєднання, виданої ПАТ Запоріжжяобленерго (оператор системи розподілу (ОСР), позивач у даній справі) на виконання вимог Закону України Про ринок електричної енергії, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та з метою неперервного електрозабезпечення, Акціонерне товариство Мелітопольський м`ясокомбінат (споживач, відповідач у справі) з 01 січня 2019 приєдналось до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 4 від 10.01.2007.

Відповідно до п. 2.1 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи розподілу надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постаново НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживання, який є Додатком № 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Умовами п. 10.1. договору визначено, що розподіл електричної енергії споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи з повідомленням Споживача не пізніше ніж п`ять робочих днів у разі наявності заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії Споживачу відповідно до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії; з інших підстав встановлених законодавством.

Постачання електричної енергії Акціонерному товариству Мелітопольський м`ясокомбінат здійснюється Постачальником Приватним акціонерним товариством Енергетична компанія Барвінок (третя особа у справі) на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020.

Приватне акціонерне товариство Енергетична компанія Барвінок на підставі заяви-приєднання від 12.12.2018 приєдналося до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператором системи розподілу ПАТ Запоріжжяобленерго.

Відповідно до умов п.п. 3.1., 3.2 Додатка № 1 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії обмеження/припинення розподілу електричної енергії за об`єктами споживачів Постачальника проводиться ОСР відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії в порядку, визначеному Кодексом системи розподілу. ОСР проводить припинення або обмеження постачання електричної енергії споживачам Постачальника за письмовою заявою Постачальника та встановлених випадках відповідно до нормативно-правових актів. У цьому випадку відповідальність за правомірність вимоги щодо припинення або обмеження електропостачання споживача несе Постачальник.

Матеріали справи свідчать, що ПрАТ Енергетична компанія Барвінок звернулось до ПАТ Запоріжжяобленерго із вимогою № 5076 від 20.12.2021 про припинення розподілу електричної енергії з 13.01.2022 до електроустановок споживача АТ Мелітопольський м`ясокомбінат, , ЕІС коди: 62Z995, 62Z455. Підстава: наявність заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

ПАТ Запоріжжяобленерго (Мелітопольський МРЕМ) направлено на адресу АТ Мелітопольський м`ясокомбінат попередження від 23.12.2021 № 54-44/6657 про здійснення припинення постачання електричної енергії, починаючи з 9.00 год. 13 січня 2022, згідно з вимогою електропостачальника ПАТ ЕК Барвінок від 20.12.2021 № 5076. У попередженні вказано про необхідність до зазначеного часу завершити технологічний цикл та ужити необхідний комплекс заходів безпеки. Підставою припинення (обмеження) електроживлення споживача вказано: заборгованість споживача з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником та про те, що відповідно до п. 7.12 ПРРЕЕ та п. 11.5.12 КСР електроживлення споживача електричної енергії буде відновлено після відповідного звернення електропостачальника до ОСР щодо відновлення електроживлення.

Доказами направлення вказаного підтвердження відповідачу рекомендованим листом є реєстр відправленої кореспонденції з відбитком поштового штемпеля 24.12.2021 та фіскальний чек АТ Укрпошта від 24.12.2021, копії яких надано позивачем в матеріали справи.

13.01.2022 представниками Мелітопольського МРЕМ ПАТ Запоріжжяобленерго у присутності представника споживача АТ Мелітопольський м`ясокомбінат Кальченко А.В. було складено Акт про недопуск, в якому, зокрема, зазначено, що представник ПАТ Запоріжжяобленерго не був допущений до об`єкта споживача для виконання своїх посадових обов`язків по припиненню електропостачання (розподілу) та опломбуванню електрообладнання у відключеному стані.

Представником споживача підписано Акт про недопуск від 13.01.2022 із вказівкою про незгоду з викладеними у ньому обставинами. Зазначено, що повідомлення про відключення споживач не отримував. Представниками ПАТ Запоріжжяобленерго не надано доказів наявності заборгованості у споживача.

Позивач направив керівнику ПАТ ЕК Барвінок повідомлення від 14.01.2022 за вих. № 007-65/401 про відсутність технічної можливості припинення електроживлення споживачу АТ Мелітопольський м`ясокомбінат у зв`язку з наявністю субспоживачів та недопуском до електроустановок з власного навантаження споживача на заплановану дату 13.01.2022. Також в повідомленні вказано заплановану дату відключення згідно повторного попередження ОСР 25.01.2022.

13.01.2022 ПАТ Запоріжжяобленерго (Мелітопольський МРЕМ) засобами поштового зв`язку направлено АТ Мелітопольський м`ясокомбінат попередження від 13.01.2022 №54-44/61 про здійснення припинення постачання електричної енергії, починаючи з 9.00 год. 25 січня 2022, згідно з вимогою електропостачальника ПАТ ЕК Барвінок від 20.12.2021 №5076. На підтвердження направлення цієї вимоги позивач надав в матеріали справи копії реєстру відправленої кореспонденції з відбитком поштового штемпеля 13.01.2022 та фіскального чеку АТ Укрпошта від 13.01.2022

25.01.2022 представниками Мелітопольського МРЕМ ПАТ Запоріжжяобленерго складено Акт про недопуск до об`єкта споживача для здійснення припинення електропостачання (розподілу) та опломбування електрообладнання у відключеному стані. Представник споживача юрист Ніколаєнко Д.В. від підпису відмовився, про що зазначено у Акті.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оператор системи розподілу, отримавши від електропостачальника звернення про припинення електроживлення споживачу, повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

Судом першої інстанції встановлений факт неправомірних дій відповідача щодо чинення перешкод ПАТ Запоріжжяобленерго у здійсненні ним повноважень, як оператора систем розподілу, та безпідставне невиконання відповідачем законних вимог позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Водночас судом відхилені твердження відповідача про неефективність обраного позивачем способу захисту.

Проте, судова колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про постачання електричної енергії, її розподілу, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст. 174 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України

Стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

В даному випадку підставою виникнення господарських зобов`язань є договір про постачання електричної енергії № 4 від 10.01.2007.

З 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415. При цьому, ліцензія позивача на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з цього ж часу анульована. Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

В свою чергу, у зв`язку зі зміною постачальника електричної енергії, 21.07.2020 р. відповідачем укладений договір № 0705515 про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) з Постачальником Приватним акціонерним товариством Енергетична компанія Барвінок.

Частиною 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. (п. 1.1.1 ПРРЕЕ).

За умовами п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 ПРРЕЕ встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Згідно з п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу. За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі.

Відповідно до Заяви-приєднання виданої ПАТ Запоріжжяобленерго на виконання вимог Закону України Про ринок електричної енергії, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та з метою неперервного електрозабезпечення, відповідач з 01 січня 2019 приєднався до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 4 від 10.01.2007.

Відповідно до п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно пп. 3 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, споживач електричної енергії зобов`язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Проте, умовами укладеного між сторонами договору не передбачені ні умови, ні порядок самостійного відключення саме споживача від електроспоживання. Розділом 6 договору № 4, який передбачає порядок обмеження та припинення електроспоживання чітко визначені умови щодо: обмеження або припинення постачальником електричної енергії електропостачання споживача згідно з порядком, встановленим діючими нормативними документами та розділом 7 ПКЕЕ (п. 6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору № 4 передбачено, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником електричної енергії у разі введення в установленому порядку графіків обмежень та відключень внаслідок недостатності електричної енергії та (або) потужності в енергетичній системі. Величина обмеження електроспоживання та потужності з вказівкою черг та величин обмежень щорічно доводиться Споживачу Постачальником електричної енергії письмовим повідомленням.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачене припинення електроспоживання споживача самостійно з підстав неповної оплати електроенергії, за умовами договору, втім, з урахуванням змін законодавства, сторони самостійно, керуючись вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України відповідних змін в договір про постачання електричної енергії не внесли, порядок відключення споживача самостійно від електроспоживання не врегулювали.

У зв`язку з викладеним, посилання позивача про наявність договірних зобов`язань відповідача припинити власне електроспоживання відповідно до пп. 3 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, викладені у позовній заяві, є безпідставними.

Водночас судова колегія звертає увагу, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 р. у справі № 908/1470/22 частково задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок та стягнуто з АТ Мелітопольський м`ясокомбінат заборгованість в розмірі 1 987 166,40 грн за спожиту електроенергію, заборгованість в розмірі 438 596,01 грн за послуги передачі електроенергії, заборгованість в розмірі 1 221 429,73 грн за послуги розподілу електричної енергії, 10 % річних в розмірі 168 135,48 грн, інфляційні втрати в розмірі 411 064,28 грн, пеню в розмірі 7 128,80 грн.

Позовні вимоги у справі № 908/1470/22 обґрунтовані наявністю у АТ Мелітопольський м`ясокомбінат заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020.

Господарським судом у справі № 908/1470/22 встановлені наступні обставини:

Листом про розірвання договору № 666 від 11.05.2022 позивач повідомив відповідача про розірвання Договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020, на підставі п. 12.6 Договору, за ініціативою постачальника. Зазначив, що розірвання Договору відбувається з тієї підстави що споживач суттєво прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором. Про можливе розірвання договору споживач попереджався листом вих. № 2105 від 24.01.2022. Розірвання Договору відбувається в частині здійснення постачання електричної енергії. Запланована дата розірвання Договору 02 червня 2022 року.

11.05.2022 позивач листом № 667 повідомив відповідача щодо закінчення терміну дії договору зазначивши, що термін дії договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020 закінчується 01 червня 2022 року. З 02.02.2022 позивач припиняє постачання електричної енергії споживачу.

Отже на момент ухвалення Господарським судом Запорізької області рішення у справі № 908/449/22 укладений між третьою особою та відповідачем договір про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705515 від 21.07.2020 вже був розірваний, а постачання електричної енергії відповідачу припинене, що також свідчить про безпідставність позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача припинити власне електроспоживання.

Окрім цього судова колегія зазначає, що судовий захист порушеного права повинен здійснюватися відповідно до змісту цього права та у спосіб, встановлений положеннями договору та приписами чинного законодавства у відповідних правовідносинах.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстави позову це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України, за приписами якої способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинити дію, яка порушує право, зобов`язати до виконання обов`язку в натурі. Присудження до виконання обов`язку в натурі полягає у примусовому зобов`язанні вчинити певну дію чи утриматись від вчинення цієї дії.

Отже, спосіб захисту порушеного права обирається позивачем, водночас, такий спосіб повинен забезпечувати реальний захист і відновлення порушеного права та можливість виконання прийнятого судового рішення в процедурі виконавчого провадження.

Як вбачається з позовної заяви та відповідно до матеріалів справи, однією з основних підстав звернення з позовом позивач зазначив наявність заборгованості перед третьою особою за спожиту електричну енергію. Проте, вказане є підставою для звернення з самостійною позовною заявою, що позивачем і було здійснено та згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 28.12.2022 р. у справі № 908/1470/2 частково задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Енергетична компанія Барвінок та стягнуто з АТ Мелітопольський м`ясокомбінат заборгованість за спожиту електричну енергію, а також заборгованість за послуги з передачі і розподілу електричної енергії, а також пеню, інфляційні витрати і відсотки річні. Таким чином, вказаним рішенням суду вже захищені права та інтереси третьої особи.

Разом із тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказав у ній на наслідки, які мають настати у разі задоволення позовної вимоги щодо припинення власного споживання електричної енергії, при цьому вказані ним дії, які має вчинити відповідач (чи державний виконавець у разі невиконання рішення відповідачем у добровільному порядку) припинити власне споживання електричної енергії, не є ефективним для відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, судова колегія погоджується із доводами апелянта, що обраний позивачем спосіб захисту права шляхом зобов`язання відповідача повністю припинити власне електроспоживання не призведе до відновлення прав й інтересів позивача та не забезпечить виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною (відповідачем), оскільки підставою позовних вимог є невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо сплати за спожиту електричну енергію.

До того ж, судова колегія звертає увагу, що з 25.02.2022 р. по цей час територія Мелітопольської міської територіальної громади, до якої входить місто Мелітополь Запорізької області, перебуває в тимчасовій окупації, що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України

від 22.12.2022 р. № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Отже, внаслідок тимчасовій окупації Мелітопольської міської територіальної громади підприємство відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, що унеможливлює виконання рішення суду про зобов`язання відповідача припинити власне електроспоживання та безперешкодно допустити представників ПАТ Запоріжжяобленерго до належних АТ Мелітопольський м`ясокомбінат об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення.

За таких обставин, з урахуванням не передбачення укладеного між позивачем і відповідачем договору умов та порядку самостійного відключення відповідача від електроспоживання та припинення укладеного між третьою особою та відповідачем договору, обрання позивачем неефективного способу захисту, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час перевірки скарги в апеляційному порядку, отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції належно та всебічно не досліджено спірних правовідносин між сторонами з урахуванням усіх істотних обставин, що мали місце у цих правовідносинах та впливають на правильне застосування норм матеріального права, з огляду на що, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне оскаржуване рішення Господарського суду Запорізької області скасувати, як таке, що ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги слід покласти на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 р. у справі № 908/449/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір, сплачений за подання позову, покласти на Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на користь Акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 443,00 грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 20.02.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль