ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024м. ДніпроСправа № 904/3505/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про визнання недійсними пунктів додаткової угоди до контракту, стягнення авансу та штрафних санкцій.

Представники:

від позивача: Панич О.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Чирський Ю.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Монастирьов В.В., адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати недійсним підпункт 1.2 пункту 1, укладеної між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш", додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 до контракту № 6-32/005 на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) від 01.02.2006;

- визнати недійсним пункт 2, укладеної між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш", додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 до контракту № 6-32/005 на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) від 01.02.2006, в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом;

- стягнути суму авансу у розмірі 3 571 200,00 грн., 3% річних у розмірі 185 800,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 261 757,38 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 07.07.2023 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку та у розмірі 5 367,99 грн.

17.07.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та 17.07.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції про доплату судового збору.

Позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2023 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.08.2023 о 11:20 год.

26.07.2023 на офіційну поштову електронну адресу Господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказу.

31.07.2023 на офіційну поштову електронну адресу Господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

31.07.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про долучення доказів.

31.07.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

01.08.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

08.08.2023 від позивача до суду надійшло клопотання, у якому просить не брати до уваги долучені до відзиву АТ "Дніпроважмаш" від 28.07.2023 на позовну заяву у справі № 904/3505/23 докази (27 додатків до даного відзиву) внаслідок відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншому учаснику справи - позивачу.

16.08.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

25.08.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 клопотання позивача та відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та підготовче судове засідання, яке призначене на 29.08.2023 о 11 год. 20 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю обох сторін.

28.08.2023 від позивача до суду надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області документів, що знаходяться у справі № 904/1959/18.

28.08.2023 від позивача до суду надійшли клопотання про витребування у відповідача оригіналів доказів.

Протокольною ухвалою від 29.08.2023 оголошено перерву до 07.09.2023 о 10:00 год.

05.09.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просить провести огляд поданих у справі № 904/1956/18 доказів та долучити копії документів з матеріалів справи № 904/1956/18, які підтверджують, що докази за вищевказаним переліком дійсно подавались до суду. направлялись судом до експертного закладу та досліджувались експертом.

06.09.2023 від позивача до суду надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про проведення огляду поданих у справі № 904/1956/18 доказів (за наведеним переліком) у місці їх знаходження.

06.09.2023 від позивача до суду надійшла заява про залишення відзиві Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" та доданих до нього доказів без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2023 у задоволенні заяви позивача - Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" про залишення відзиві Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" та доданих до нього доказів без розгляду відмовлено.

Протокольною ухвалою від 07.09.2023 оголошено перерву до 11.09.2023 о 11:30 в режимі відеоконференцію за участю обох сторін.

08.09.2023 від позивача до суду надійшли письмові пояснення.

11.09.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на клопотання позивача про витребування оригіналів доказів.

11.09.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання (аналогічного змісту, який надійшов на електронну пошту суду 06.09.2023).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 22.10.2023 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 27.09.2023 о 10:30 год. та проводити в режимі відеоконференції за участю обох сторін.

25.09.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи перекладу на українську мову документів.

26.09.2023 на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшли заява в порядку ч.6 ст.91 ГПК України та заява про визнання недопустимими докази.

У підготовчому судовому засіданні 27.09.2023 представниками сторін зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2023 о 14:30 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

10.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

10.10.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про постановлення окремої ухвали.

Протокольною ухвалою 11.10.2023 оголошено перерву до 23.10.2023 о 14:30 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

18.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просить прийняти до розгляду клопотання відповідача про визнання судом обставин, звільнених від доказування.

10.10.2023 на електронну пошту суду та 23.10.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення щодо задоволення клопотання відповідача про визнання судом обставин, звільнених від доказування.

Протокольною ухвалою 23.10.2023 оголошено перерву до 16.11.2023 о 14:30 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

25.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просить долучити до матеріалів справи та врахувати при ухваленні рішення пояснення відповідача до клопотання про визнання судом обставин, звільнених від доказування.

16.11.2023 на електронну пошту суду та через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення проти доводів відповідача викладених у поясненні до клопотання про визнання судом обставин, звільнених від доказування.

Протокольною ухвалою 16.11.2023 оголошено перерву до 22.11.2023 о 14:30 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою 22.11.2023 оголошено перерву до 06.12.2023 о 12:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою 06.12.2023 оголошено перерву до 20.12.2023 о 12:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

20.12.2023 судове засідання не відбулося через те, що з 11:15 год. до 17:15 год. не працювала (була недоступна) підсистема відеоконферензв`язку ЄСІТ, що унеможливило з представниками сторін проведення запланованого на цей час засідання по даній справі в режимі відеоконферензв`язку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 10.01.2024 о 14:30 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представників сторін.

Протокольною ухвалою 10.01.2024 оголошено перерву до 25.01.2024 о 14:30 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою 25.01.2024 оголошено перерву до 07.02.2024 о 15:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

Протокольною ухвалою 07.02.2024 оголошено перерву до 12.02.2024 о 15:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача та відповідача.

09.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли письмові пояснення щодо наданих сторонами доказів.

12.02.2024 на електронну пошту суду від позивача надійшла промова у судових дебатах.

12.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло письмове викладення промови в дебатах.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 12.02.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

Аргументи сторін

Позиція позивача

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту №6-32/005 на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) від 01.02.2006 та додаткової угоди №11 від 14.04.2014 до нього щодо повернення невикористання авансу у розмірі 3 571 200,00 грн.

Щодо визнання недійсними підпункт 1.2 пункту 1 та пункту 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 позивач зазначив наступне.

Підпункт 1.2 пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, згідно якого повернення авансу поставлено у залежність від певної події - укладання АТ "Дніпроважмаш" договору з іншою особою та отримання від неї суми авансу, яка може і не відбутися, суперечить вимогам ст. 252 ЦК України, так як не має такої властивості, як неминуче настання, а тому даний підпункт підлягає визнанню недійсним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 215, ст. 203 ЦК України (внаслідок того, що він суперечить Цивільному кодексу України).

Пункт 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з Контрактом, суперечить вимогам ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів України", ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України, згідно яких, право на звернення до суду гарантується та не може бути обмежено у будь-якому випадку, а тому пункт 2 додаткової угоди № 11 до Контракту, в цій частині, підлягає визнанню недійсним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 215, ст. 203 ЦК України (внаслідок того, що він суперечить Цивільному кодексу України).

Позиція відповідача

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує мотивуючи тим, що оспорювані пункти Додаткової угоди повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, а наведені позивачем норми цивільного закону не є підставами для визнання недійсним вказаного правочину. Також, відповідач заперечує проти стягнення авансу невикористаної частини авансу, нарахування компенсаційних та інфляційних виплат (ст. 625 ЦК України) як по суті, так і по строкам позовної давності. АТ "Дніпроважмаш" просить застосувати наслідки пропуску строків позовної давності за вимогами ДП КБ Південне у цій справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.02.2006р. між Державним конструкторським бюро "Південне", в подальшому змінено організаційно-правову форму на Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (далі - Замовник, Позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпроважмаш", в подальшому змінено організаційно-правову форму на Акціонерне товариство (далі - Виконавець, Відповідач), укладено контракт на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 (надалі - Контракт), у відповідності до умов якого позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов`язання виконати складові частини дослідно-конструкторської роботи: 1. Комплекс засобів обслуговування; 2. Комплекс засобів обслуговування ГБ; 3. Комплекс вантажнозахватних засобів; 4. Комплекс монтажно-стикувальних візків; 5. Комплекс допоміжного устаткування; 6. Комплекс вантажнозахватних засобів ГБ; 7. Рухомий стенд ГБ.

Згідно п. 1.4. Контракту, етапи та терміни виконання робіт передбачені календарним планом (додаток № 2).

Попередня вартість робіт встановлена у сумі 4 350 000,03 грн., крім того ПДВ 870 000,010 грн., всього з ПДВ 5 220 000,04 грн. У тому числі на етап № 1 - 630 000,01 грн., крім того ПДВ 126 000,00 грн., всього з ПДВ 756 000,01 грн. (п. 3.1 Контракту).

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Контракту обсяг фінансування на кожний наступний етап, починаючи з другого, визначається додатковою угодою. Замовник надає Виконавцю аванс у розмірі 50% від вартості поточного етапу робіт по Контракту, на підставі виставленого рахунку Виконавця. Залік виданого авансу здійснюється при розрахунках за кожний етап.

Пунктом 3.4. Контракту сторони погодили, що датою виконання робіт за Контрактом вважається дата підписання Замовником акту здачі-приймання.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються за договірними цінами поетапно через відповідні рахунки в установах банків в 3-х денний термін з дати підписання акту здачі-приймання відповідного етапу (п. 3.5 Контракту).

Згідно п. 4.2 Контракту, акт здачі-приймання (в т.ч. співвиконавців) та звітні матеріали за виконаний етап чи роботу в цілому Виконавець надає Замовнику за 10 днів до обумовленого в календарному плані терміну робіт.

У відповідності до п. 4.3. Контракту Замовник протягом 10 робочих днів після прийняття робіт відповідного етапу, направляє Виконавцю підписаний акт здачі-приймання, чи мотивовану відмову від приймання робіт.

Пунктом 8.1 Контракту, сторони погодили строк дії Контракту до 31.12.2008р.

Згідно календарного плану робіт на 2006-2008 роки, у відповідності з пунктом 1.1 Контракту, відповідач мав виконати етапи робіт за Контрактом у такі строки:

- етап 1 розробка складових частин ДКР у складі: комплекс засобів обслуговування; комплекс засобів обслуговування ГБ; комплекс вантажнозахватних засобів; комплекс монтажно-стикувальних візків; комплекс допоміжного устаткування; комплекс вантажнозахватних засобів ГБ; рухомий стенд ГБ - у строк чотири місяця з моменту видачі ТЗ на виконання роботи 01.03.2006р. по 30.06.2006р. Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - РКД на комплекти згідно узгодженого переліку. Вартість робіт за даним етапом - 630 000,01 грн.;

- етап 2 виготовлення складових частин ДКР, у тому числі: виготовлення (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Матеріальна частина. Акт про виготовлення); заводські приймально-здавальні випробування (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акти (звіти) по випробуванням, акти поставки матеріальної частини); примірювальні випробування на ГП "ПО ПМЗ" (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акти (звіти) по випробуванням); корегування КД, ЕД і доробка складових частин ДКР за результатами іспитів (при необхідності) (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Відкорегована КД та ЕД, дороблена матеріальна частина); сертифікація (для ВВЗ в МВК РН і ВВЗ ГБ в МВК КА і ГБ) (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Сертифікати) - у строк дев`ять місяців після виконання етапу № 1 01.07.2006р. по 31.03.2007р. Вартість робіт за даним етапом - 3 670 000,02 грн.;

- етап 3 - транспортування і проведення випробувань складових частин ДКР, у тому числі: транспортування до порту відправки (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акт); проведення автономних випробувань (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акт (звіти по випробуванням); участь у КВ ТК РН і ТК КА і ГБ (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акт (звіти по випробуванням); корегування РКД за результатами АВ та КВ (при необхідності) (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Відкорегована РКД з літерою "О"); здача в експлуатацію (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акти здачі в експлуатацію). Строк виконання - після виконання етапу № 2 з 01.07.2007р. по 31.07.2008р. Вартість робіт за даним етапом - 50 000,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 14.06.2006р. до Контракту, сторони змінили п. 3.3 Контракту в частині розміру авансу, який Замовник видає Виконавцю з 50% від вартості поточного етапу робіт до 80% від вартості робіт по Контракту.

Додатковою угодою № 2 від 23.06.2006р. до Контракту, сторони перенесли строк виконання робіт етапу № 1 на 30.09.2006р.

Додатковою угодою № 3 від 18.09.2006р. до Контракту, сторони перенесли строк виконання робіт етапу № 1 на 31.10.2006р.

Додатковою угодою № 4 від 11.12.2006р. до Контракту, сторони перенесли строк виконання робіт етапу № 1 на 31.12.2006р.

Додатковою угодою № 5 від 16.03.2010р. до Контракту, сторони продовжили термін дії Контакту до 31.12.2011р.

Додаткова угода № 6 до Контракту була анульована, що вбачається з листа № 155/6461 від 28.10.2010р.

Додатковою угодою № 7 до Контракту сторони ввели в дію нову редакцію Календарного плану, Відомості виконання робіт, Протоколу погодження договірної ціни.

Згідно нової редакції Календарного плану робіт на 2006-2011 роки та Відомості виконання робіт на 2006-2011 роки, в редакції, відповідно до додаткової угоди № 7 до Контракту, згідно з пунктом 1.1 Контракту, відповідач мав виконати етапи робіт за Контрактом у такі строки:

- етап 1 розробка складових частин ДКР у складі: комплекс засобів обслуговування; комплекс засобів обслуговування ГБ; комплекс вантажнозахватних засобів; комплекс монтажно-стикувальних візків; комплекс допоміжного устаткування; комплекс вантажнозахватних засобів ГБ; рухомий стенд ГБ - виконано. Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - РКД на комплекти згідно узгодженого переліку. Вартість робіт за даним етапом - 630 000,01 грн.;

- етап 2 виготовлення складових частин ДКР, у тому числі: виготовлення (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Матеріальна частина. Акт про виготовлення) Вартість 4 349100,00 грн.; заводські випробування (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акти (звіти) по випробуванням, акти постачання матеріальної частини) Вартість 965 600,00 грн.; примірювальні випробування на ДП "ВО ПМЗ" (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Акти (звіти) по випробуванням) Вартість 400 000,00 грн.; корегування КД, ЕД і доробка складових частин ДКР за результатами іспитів (при необхідності) (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Відкорегована КД та ЕД, дороблена матеріальна частина) Вартість 7 000,00; сертифікація рухомого складу ГБ і вантажнозахватних засобів (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - Сертифікати) Вартість 27 500,00 грн. - у строк до 28.02.2011р. Загальна вартість робіт за даним етапом - 5 749 200,00 грн.;

- етап 3 - транспортування складових частин ДКР до порту відправки, у тому числі: пакування, розміщення та закріплення груза у контейнерах (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - пакувальні відомості) Вартість 263155,00 грн; транспортування складових частин до порту відправки (Назва НТП, що підлягає здачі Замовнику - залізничні квитанції (накладні) Вартість 87 000,00 грн. у строк 2 місяці після виконання етапу № 2. Загальна вартість робіт за даним етапом - 350 155,00 грн.

У відповідності до протоколу розбіжностей по додатковій угоді № 7 від 19.05.2011р. до Контракту, строк виконання етапу № 2 змінено з 28.02.2011р. на 30.11.2011р.

Додатковою угодою № 8 від 02.09.2011р. до Контракту, сторони, відповідно до ст. З п. 4 ЗУ "Про акціонерні товариства" змінили у Контракті організаційно-правову форму відповідача (ВАТ "Дніпроважмаш" перейменовано у ПАТ "Дніпроважмаш") та продовжили термін дії Контракту до 31.12.2013р.

Додаткові угоди №№ 9, 10 до Контракту були повернуті у зв`язку з необхідністю їх доопрацювання.

Додатковою угодою № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, сторони домовились припинити дію Контракту після виконання наступних умов:

1.1. Виконавець поверне отримані від Замовника аванси по Контракту у сумі З 571 200,00 грн. з ПДВ.

1.2. Повернення авансів у сумі 3 571 200,00 грн. з ПДВ повинно бути здійснене Виконавцем протягом 7 банківських днів після укладення ПАТ "Дніпроважмаш" контракту на виготовлення, випробування та постановку НТО ТК та СК для КРК "Циклон-4" з новим Замовником і отримання першого авансового платежу.

Згідно пункту 2 цієї додаткової угоди до Контракту сторони цілком і повністю звільнюють один одного від контрактних зобов`язань, окрім тих, що викладені у пунктах 1.1 і 1.2 нинішньої додаткової угоди № 11, а також відмовляються від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом.

Відповідно до пункту 3 вказаної додаткової угоди сторони домовились про те, що дане розривання Контракту відбувається без взаємного стягнення штрафів та санкцій.

Нинішня додаткова угода № 11 є невід`ємною частиною контракту № 6-32/005 від 01.02.2006р. (п. 4).

Додатковою угодою № 12 від 28.05.2015р. до Контракту, було внесено зміни у даний Контракт, а саме пункт 8.1 Контракту викладено в наступній редакції - Контракт набуває чинності з дня підписання і діє до 31.12.2015р. Інші умови не передбачені угодою визначаються Контрактом. Дана угода набуває сили з дати підписання і є невід`ємною частиною Контракту.

Позивачем, на виконання умов Контракту, в якості авансу було перераховано відповідачу 4 327 200,01 грн., що зокрема підтверджується платіжними дорученнями № 89 від 20.06.2006р. на суму 2 150 000,00 грн., № 95 від 26.06.2006р. на суму 2 026 000,00 грн., № 183 від 26.07.2007р. на суму 151 200,01 грн.

Проте, відповідачем було виконано робіт на загальну суму 756 000,01 грн., що підтверджується актом здачі-приймання № 1.

Таким чином у відповідача залишився невикористаний аванс у розмірі З 571 200,00 грн. (4 327 200,01 - 756 000,01 = 3 571 200,00).

Претензією від 26.08.2021р. вих. № 14/1708 позивач повідомляв відповідача про те, що він відмовляється від послуг відповідача з приводу виконання умов Контракту. Також цією претензією позивач вимагав від відповідача на протязі трьох днів, з дня отримання вказаної претензії повернути позивачу невикористану частину одержаного відповідачем авансу по Контракту у розмірі 3 571 200,00 грн.

З вхідного штампу АТ "Дніпроважмаш" вхід. № 445 від 27.08.2021р. вбачається, що дану претензію було отримано відповідачем 27.08.2021р.

Вимогу позивача залишено без задоволення.

30.09.2021р. на адресу КБ "Південне" надійшла позовна заява АТ "Дніпроважмаш" від 24.09.2021р., в якій останнє просило Господарський суд Дніпропетровської області визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006, укладеного ДП "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля" та АТ "Дніпроважмаш", що вчинений ДП "Конструкторське бюро "Південне ім. М.К. Янгеля" у формі претензії від 26.08.2021р. № 14/1708.

В даному позові (абз. 5, а.с. 4) АТ "Дніпроважмаш" повідомило про те, що ним (всупереч пункту 1.2 Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту), не буде укладено новий контракт на виготовлення, випробування та постановку НТО ТК та СК для КРК "Циклон-4" з новим замовником і не буде отримано перший авансовий платіж, так як перемовини між бінаціональною компанією "Алкантара Циклон Спейс" та АТ "Дніпроважмаш" щодо укладення такого контракту були припинені за ініціативи бразильської сторони.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2023р. у справі № 904/8118/21, було залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким вно у задоволенні зазначеного позову АТ "Дніпроважмаш".

Позивач у даній справі (КБ "Південне) звернувся до відповідача і з ще однією претензією, яка датована 22.03.2023р., та в якій позивач повторно вимагав від відповідача повернути невикористану частину одержаного авансу по Контракту у розмірі 3 571 200,00 грн.

З трекінгу поштових відправлень вбачається, що дану претензію було отримано відповідачем 29.03.2023р.

Проте, станом на день подання позову, відповідач суму невикористаного авансу у розмірі 3 571 200,00 грн. позивачу не повернув.

Позивач просить визнати недійсним підпункт 1.2 пункту 1, а також пункт 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту № 6-32/005 від 01.02.2006р. в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом і стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля суму невикористаного авансу 3 571 200,00 грн., 3% річних у розмірі 185 800,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 261 757,38 грн., з наступних правових підстав.

Підпункт 1.2 пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, згідно якого повернення авансу поставлено у залежність від певної події - укладання АТ "Дніпроважмаш" договору з іншою особою та отримання від неї суми авансу, яка може і не відбутися, суперечить вимогам ст. 252 ЦК України, так як не має такої властивості, як неминуче настання, а тому даний підпункт підлягає визнанню недійсним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 215, ст. 203 ЦК України (внаслідок того, що він суперечить Цивільному кодексу України).

Позивач зазначив, що підпунктом 1.2. пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту встановлено, що повернення авансів у сумі 3 571 200,00 грн. з ПДВ повинно бути здійснене Виконавцем протягом 7 банківських днів після укладення АТ "Дніпроважмаш" контракту на виготовлення, випробування та постановку НТО ТК та СК для КРК "Циклон-4" з новим Замовником і отримання першого авансового платежу. Тобто, у відповідності до умов підпункту 1.2 пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позивачу авансу поставлено умовами даної додаткової угоди у залежність від укладання відповідачем договору з іншою особою, та отримання він неї суми авансу, що може і не відбутися. Тому така подія не відповідає вимогам статті 252 Цивільного кодексу України так як не має такої властивості, як неминуче настання.

Таким чином, підпункт 1.2. пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту суперечить вищевказаним приписам чинного законодавства.

У зв`язку з невідповідність підпункту 1.2 пункту 1, додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту вимогам статті 252 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що наявні всі законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову в частині визнання недійсним даного підпункту 1.2 пункту 1 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту.

Пункт 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту, в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з Контрактом, суперечить вимогам ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів України", ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України, згідно яких, право на звернення до суду гарантується та не може бути обмежено у будь-якому випадку, а тому пункт 2 додаткової угоди № 11 до Контракту, в цій частині, підлягає визнанню недійсним у відповідності до вимог ч. 1 ст. 215, ст. 203 ЦК України (внаслідок того, що він суперечить Цивільному кодексу України).

Пунктом 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту зокрема було встановлено, що сторони відмовляються від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з Контрактом.

Відповідно, даним пунктом, всупереч норм ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів України", ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України, позивач стверджує, що було порушено (обмежено) право ДП "КБ "Південне" на захист своїх прав та законних інтересів в судовому порядку.

Враховуючи невідповідність пункту 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом вимогам ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів України", ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України, позивач вважає, що наявні всі законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову щодо визнання недійсним пункту 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до Контракту в цій частині (тобто в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом).

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання господарського договору (Контракту), який за своєю правовою природою є договором підряду, то підлягають регулюванню відповідно до умов цього договору (Контракту), а також як загальними, так і спеціальними нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які регулюють зобов`язання, що виникають з договорів підряду.

Згідно пункту 1 частини другої, частини третьої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Обов`язковість договору до виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину встановлені статтею 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Під відкладальною умовою (обставиною) укладається правочин, за яким його сторони обумовлюють настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні.

Тобто права і обов`язки, передбачені Додатковою угодою, виникають з настанням певної умови.

Аналіз ч. 1 ст. 212 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в самому тексті закону з метою характеристики сутності умови в правочині вжито термін "обставина", а не "подія", що дає підстави вважати, що законодавець не обмежує коло умов виключно подіями. Тому допустимим є вчинення умовних правочинів, в яких умовою є дія/дії та/або волевиявлення сторін правочину і третіх осіб.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав визнати підпункт 1.2 пункту 1 Додаткової угоди недійсним, зміст якого не суперечить вимогам чинного законодавства та загальним засадам цивільного законодавства (ст.3 ЦК України).

Стосовно визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 11.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів України").

Згідно ч. 1, 4 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), ст. 215 ЦК України.

Таким чином, пункт 2 Додаткової угоди в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з Контрактом, є недійсним в силу закону і визнання його недійсним в судовому порядку чинним законодавством не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Щодо вимоги про стягнення невикористаного авансового платежу в сумі 3 571 200,00 грн.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних відносин вбачається, що укладений між сторонами контракт за своєю природою є договором підряду.

Відносини, що виникають з укладенням договору підряду, регулюються нормами глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися, зокрема на ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 849 Цивільного кодексу України визначені підстави відмови замовника від договору підряду, а саме: замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина друга цієї статті); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта цієї статті).

Частина четверта статті 849 Цивільного кодексу України не ставить право замовника на вчинення одностороннього правочину щодо відмови від договору підряду до виконання робіт у залежність від будь-яких умов (підстав) здійснення цього безумовного права. Тобто, закон передбачає абсолютне право замовника без роз`яснення ним підряднику причин чи підстав у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду.

Частиною 1 ст.509 ЦК передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ст. 615 Цивільного кодексу України).

При цьому відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.3 ст.651 ЦК у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ст.653 ЦК визначені правові наслідки розірвання договору: зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Тобто одним із наслідків розірвання договору є припинення зобов`язань сторін, що виникли у сторін такого Договору відповідно до п.1 ч.2 ст.11 та ст.509 ЦК.

Відтак за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір (постанови Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 №910/16750/18).

За висновком, викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2022 у справі № 913/703/20 розірвання Договору, який був припинений, на підставі частини другої або частини четвертої ст.849 є фактично неможливим.

У справі 910/16750/18 Верховний Суд дійшов висновку, що навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Проте розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився).

Відповідно, право замовника відмовитись від договору, передбачене ст.849 ЦК, зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч.2), якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином (ч.3) або передбачене ч.4 цієї статті безумовне право відмовитись від договору до закінчення роботи виникають лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.

Строк дії спірного Контракту закінчився 31.12.2015 у відповідності до п.1 Додаткової угоди № 12 від 28.05.2015 до контракту № 6-32/005 від 01.02.2006 (а.с.67 том 1).

Тож, підстави для відмови (розірвання) спірного контракту, передбачені статтею 849 ЦК України відсутні.

Згідно з статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 ЦК України та ч.7 ст.180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи спір про повернення попередньої оплати за договором підряду у постанові від 26.06.2018 у справі №910/9072/17 зазначила про те, що "закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином (п.6.4.). З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи скаржника про те, що після закінчення строку дії укладеного між сторонами Договору є неможливим виконання відповідачем робіт за цим Договором та їх прийняття позивачем (п.6.5)".

Відповідно, не зважаючи на припинення строку дії спірного контракту зобов`язання сторін, зокрема щодо повернення авансового платежу, що виникли між ними до закінчення строку дії цього Контракту, не є припиненими.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).

З урахуванням викладеного, положення статтей 849, 1212 ЦК України не підлягають застосуванню.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача невикористаної суми авансового платежу, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на таке.

Обов`язок відповідача повернути авансовий платіж у сумі 3 571 200,00 грн передбачено п.1.2. Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014.

Підставою повернення авансу є укладення ПАТ "Дніпроважмаш" контракту на виготовлення, випробування та поставку НТО ТК та СК для КРК "Циклон-4" з новим Замовником і отримання першого авансового платежу; строк повернення авансу позивачу - протягом семи банківських днів після укладення контракту.

Відповідач не заперечує, що результати робіт та подальші роботи по Контракту № 6-32/005 мали бути включенні у новий контракту між АТ "Дніпроважмаш" та БК АЦС згідно з додатковою угодою №11. Новий контракт не було укладено між АТ "Дніпроважмаш" та БК АЦС у тому числі тому, що ДП КБ Південне не розірвало свій контракт з БК АЦС №6/АS5/2011 від 25.07.2011. Строк дії Контракту № 6-32/005 сплив 31.12.2015.

Відповідач зазначив, що до закінчення строку дії контракту № 6-32/005, укладеного між ДП КБ Південне та АТ "Дніпроважмаш", ДКАу повідомило про необхідність призупинення робіт за контрактами, укладеними БК АЦС, у тому числі за контрактом №6/АS5/2011 від 25.07.2011 р., укладеним між БК АЦС і ДП КБ Південне, який виконувався ДП "КБ" Південне" через виконання контракту № 6-32/005, призупинення робіт за контрактом № 6-32/005 відбулось не звини АТ "Дніпроважмаш". Роботи за контрактом № 6-32/005 не поновлювались за ініціативи сторін, або ДП КБ "Південне", або ДКАУ. У цьому зв`язку, у ДП КБ Південне немає правової підстави стверджувати про порушення АТ "Дніпроважмаш" строків виконання робіт по контракту № 6-32/005, відсутність актів виконаних робіт по етапам.

Контракт № 6-32/005 припинився у зв`язку зі спливом строку дії контракту. Уряд Бразилії денонсував Договору між Україною та Федеративною Республікою Бразилія "Про довгострокове співробітництво щодо використання ракети-носія "Циклон-4" на пусковому центрі Алкантара". До закінчення строку дії контракту № 6-32/005 роботи були призупиненні ДКАУ і не були поновленні.

Отже, результати робіт по контракту № 6-32/005 можуть підтверджуватись не тільки актами приймання-передавання, а й іншими документами, що містять дані про стан та вартість виконання робіт по контракту.

Відповідач зазначив, що отриманий від ДП КБ Південне аванс на виконання робіт по етапу № 2 був повністю використаний на виконання робіт по контракту і перевищує залишок у розмірі 3 571 200,00 грн., про який стверджує ДП КБ Південне.

Відповідач наголосив на тому, що після складання Звіту про доцільність укладення нового контракту від 17.05.2012 р., ДП КБ Південне не здійснило жодних інших платежів по контракту на користь АТ "Дніпроважмаш". АТ "Дніпроважмаш" неодноразово доводив, що підприємство діяло добросовісно та з метою виконання умов Контракту № 6-32/005 від 01.02.2006. Кошти отримані за Контрактом були використанні виключно для досягнення головної мети контракту - виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) інноваційного проекту КРК "Циклон4".

Матеріали справи не містять доказів того, що мала місце така подія як укладення ПАТ "Дніпроважмаш" контракту на виготовлення, випробування та поставку НТО ТК та СК для КРК "Циклон-4" з новим замовником. Це також не заперечується учасниками цієї справи. Про неможливість укладення ПАТ "Дніпроважмаш" контракту з новим замовником сторони дізнались 16.07.2016.

Таким чином, не відбулося виконання умов Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014, з якими сторони пов`язували припинення дії контракту (п.1. цієї угоди).

Втім, домовившись про звільнення один одного від контрактних зобов`язань (п.1.2. Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014), про припинення контракту без взаємного стягнення штрафів і санкцій (п.3 Додаткової угоди № 11), сторони не відмовились від зобов`язання щодо повернення авансового внеску.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.530 ЦК передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Вимога про повернення авансового платежу направлялась на адресу відповідача неодноразово, однак залишена без задоволення.

З урахуванням викладеного, вбачається невиконання умов договору щодо повернення авансового платежу.

За договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов`язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи (ст. 892 ЦК України).

За частиною першою статті 894 ЦК України виконавець зобов`язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи.

Судом досліджено надані відповідачем докази та дійшов висновку, що зазначені докази не є належними та такими, що підтверджують факт використання попередньої оплати за договором та виконання робіт 1, 2 та 3 етапів з огляду на таке.

Порядок здачі та приймання НТП здійснюється відповідно до розділу 4 Контракту від 01.02.2006 № 6-32/005.

Приймання НТП здійснюється відповідно до вимог ТЗ замовника з участю ДПГЗ-НКАУ (п.4.1.) .

Акт здачі-приймання (в тому числі співвиконавців) та звітні матеріали за виконаний етап та роботу в цілому виконавець надає замовнику за 10 днів до обумовленого в календарному плані терміну робіт (п.4.2.).

Згідно п.4.3 Контракту замовник протягом 10 робочих днів після прийняття робіт відповідного етапу гензамовником по Держконтракту № 14-01 від 09.04.2004 направляє виконавцю підписаний акт здачі-приймання, чи мотивовану відмову від приймання робіт.

Розроблена (виготовлена) та прийнята замовником НТП знаходиться у виконавця на відповідальному зберіганні (п.4.4.).

Датою виконання робіт за Контрактом вважається дата підписання замовником акту здачі-приймання.

Верховний Суд у постановах від 22.01.2019 у справі №922/1119/18, від 07.12.2018 у справі №910/23196/17, від 02.04.2019 у справі №917/194/18, дійшов висновку, що належними і допустимими доказами використання одержаного авансу є, зокрема, підписані сторонами примірні форми КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт", КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати".

Акти здачі-приймання виконаних робіт по етапу 2, 3 сторонами не складалися.

Багаторазові демонстраційні випробування, протоколи переговорів, інші контракти, листування, документи про результати інвентаризацій і результати аналітичних робіт також не є належними доказами в розумінні статей 74,76 ГПК України.

Сумісний Звіт ДПГЗ, ДП КБ "Південне" та АТ "Дніпроважмаш" за підсумками переговорів з БК АЦС про доцільність прямого контракту між АТ "Дніпроважмаш" та БК АЦС від 17.05.2012, на який посилається відповідач, обґрунтовує лише доцільність укладання прямого контракту та стосується Контракту № 6/ACS/2011 від 25.07.2011.

Таким чином, не підтвердження виконавцем використання авансу шляхом надання актів виконаних робіт є підставою для повернення даних коштів замовнику.

Щодо Висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 4161/4162-18 від 11.02.2021 за результатами проведення судової експертизи у господарській справі № 904/1956/18, який долучено в матеріали справи № 904/3505/18.

Згідно із ч.1,7 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У відповідності до ч.3 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

За приписами ст.104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Дослідивши складений судовим експертом Семеновою Н.Ю. висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 4161/4162-18 від 11.02.2021 у господарській справі № 904/1956/18. Зі змісту дослідницької частини самого висновку не вбачається, яка саме фінансова звітність, документи зведеного бухгалтерського та аналітичного обліку, калькуляція витрат механоскладального та зборо-зварювального виробництва (з зазначенням аркушів справи та томів, на яких вони знаходяться) підтверджує об`єм виконаних робіт по Контракту № 6/32-005 від 01.02.2006 на суму 5 083 272,15 грн та її обґрунтований розрахунок.

До того ж, як вбачається з останнього абзацу а.с. 14 висновку, експерт розраховував виробничу собівартість на підставі наданих відповідачем зведених калькуляційних витрат. З аркушів 1-3 висновку вбачається, що надані відповідачем калькуляційні витрати охоплюють період з 2012р. по грудень 2017р.

Калькуляційні витрати це витрати на окремі види виробів, а також витрати на основне і допоміжне виробництва.

Виробнича собівартість це розрахунок, при якому до загальних виробничих витрат додаються цехові витрати. Це може містити навчання працівників роботі з новим обладнанням, тощо.

Разом з тим, як зазначалось вище, на підставі п. 2 додаткової угоди № 11 від 14.04.2014р. до контракту № 6-32/005, сторони звільнили один одного від контрактних зобов`язань (окрім зобов`язань з повернення відповідачем невикористаного авансу), а тому, відповідно, відповідач, починаючи з 15.04.2014р. не міг нести будь-яких витрат, пов`язаних з виконанням умов контракту № 6-32/005, в тому числі не міг нести калькуляційні витрати та витрати на виробничу собівартість.

За таких обставин, висновок експерта в частині розрахунку виробничої собівартості є невірним, оскільки експерт здійснював її розрахунок на підставі калькуляційних витрат, які охоплюють період з 15.04.2014р. по грудень 2017р., тобто за межами дії договору.

Враховуючи той факт, що АТ "Дніпроважмаш" не повернуло згідно з умовами договору сум невикористаного авансу, невідзвітувало за його використання відповідними актами форми КБ-2в, КБ-3 та вартості устаткування, що придбавається, невиконало робіт протягом установленого договором строку та неможливість їх виконання у строк, передбачений договором, вважається, доведеним існування порушень відповідачем умов договору та, відповідно, обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача невикористаного авансу у розмірі 3 571 200,00 грн.

Окрім вимоги про визнання недійсним підпункту 1.2. пункту 1 та п.2 (в частині) Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014, стягнення авансового платежу позивачем нараховані 3% річних у розмірі 185 800,00 грн та інфляційні витрати у розмірі 1 261 757,38 грн за період з 31.08.2021 по 26.05.2023.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що пунктами 2, 3 Додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 сторони цілком і повністю звільнюють один одного від контрактних зобов`язань, окрім тих, що викладені у пунктах 1.1 і 1.2 Додаткової угоди № 11, та що припинення (розірвання) контракту відбувається без взаємного стягнення штрафів та санкцій, тобто від будь-яких нарахувань вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції задоволенню не підлягає.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 53 568,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В задоволенні вимог Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" про визнання недійсним підпункт 1.2 пункту 1, укладеної між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш", додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 до контракту № 6-32/005 на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) від 01.02.2006 відмовити.

В задоволенні вимог Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" про визнання недійсним пункт 2, укладеної між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш", додаткової угоди № 11 від 14.04.2014 до контракту № 6-32/005 на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) від 01.02.2006, в частині відмови сторін від будь-яких судових та позасудових розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3, ) на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, ) суму невикористаного авансу у розмірі 3 571 200,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 53 568,00 грн.

В задоволенні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 3% річних у розмірі 185 800,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 261 757,38 грн - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.02.2024.

Суддя В.Г. Бєлік