УХВАЛА

м. Київ

21.02.2024Справа № 910/1827/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дрофи Олександра Миколайовича

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 57 330, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дрофа Олександр Миколайович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - відповідач) про стягнення 57 330, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу №09/03/928-МРТ від 22.08.2022 здійснено поставку товару за видатковими накладними №8219 від 03.10.2022 та №1050 від 03.10.2022 на загальну суму 76 440, 00 грн, проте відповідач свій обов`язок з оплати товару виконав лише частково, сплативши 19 110, 00 грн, у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028, 00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача 57 330, 00 грн.

З огляду на це сума судового збору за подання позовної заяви має становити 3028, 00 грн (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач подаючи даний позов у електронній формі наділений правом застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв (відповідно до частини першої статті 6 Закону "Про судовий збір").

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою, зокрема, встановлені порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг (далі - користувач), які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку (далі - надавач платіжних послуг); обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення.

Відповідно до пункту 37 Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Платник заповнює обов`язкові реквізити платіжної інструкції, оформленої у паперовій формі, від руки/із застосуванням технічних засобів або надавач платіжних послуг платника за згодою платника заповнює платіжну інструкцію із застосуванням технічних засобів.

Правильність заповнення реквізитів платіжної інструкції надавачем платіжних послуг платника із застосуванням технічних засобів платник засвідчує власноручним/електронним підписом.

Згідно з пунктом 40 Інструкції Платіжна інструкція, крім обов`язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/ прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.

З додатку до Інструкції "Указівки щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі" вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог розділу IV Інструкції.

Пунктом 41. Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.12.2020 року у справі №2/118).

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду №915/945/19 від 05.12.2019.

На підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви позивачем долучено фотокопію платіжного документа від 26.07.2023 на суму 2684, 00 грн, в якому в графі "призначеня платежу" вказано "господарський суд міста Києва", крім того у нечитабельному вигляді (відсутні частини тексту з реквізитами платіжного документа, зокрема номеру).

При цьому, суд враховує, що у Листі Державної судової адміністрації №11-135/20 від 02.01.2020 зазначено, що при отриманні від платників документів, які підтверджують сплату судового збору за подання заяв, скарг до суду, суди мають перевіряти зазначені в них реквізити рахунків задля уникнення втрат бюджету.

В свою чергу, з метою забезпечення виконання вимог цього Закону між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України (далі - ДКСУ) укладено угоду від 26 серпня 2015 року про інформаційне співробітництво. Відповідно до цієї угоди Державним підприємством "Інформаційні судові системи" оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС» (далі - АСДС), яке здійснює: 1) централізоване отримання виписок з ДКСУ в електронному вигляді; 2) їх розподіл по судах; 3) автоматичне приєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ; 4) автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

З автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що платіжний документ № від 26.07.2023 на суму 2684, 00 грн використано в якості доказу сплати судового збору за подання іншого позову у справі 910/12220/23, який ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 повернуто заявнику без розгляду.

При цьому, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 у справі 910/12220/23 повернуто ФОП Дрофі Олександру Миколайовичу судовий збір у розмірі 2684, 00 грн 00 коп., сплачений відповідно до платіжного документа № від 26.07.2023, копія якого знаходиться у Господарському суді міста Києва.

Отже, додана до позовної фотокопія платіжного документа "№1189445..." від 26.07.2023 на суму 2684, 00 грн, не може бути доказом сплати судового збору у даній справі.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 76 440,00 грн, згідно з експрес-накладними № 8219 від 03.10.2022 та № 1050 від 03.10.2022 року.

А також вказано, що відповідачем було оплачено відповідно до специфікації 25 % передоплати за товар у сумі 19 110, 00 грн.

Однак, в додатках до позовної заяви відсутні докази поставки позивачем відповідачу товару саме на суму 76 440,00 грн, як і відсутні докази здійснення відповідачем передоплати за товар у сумі 19 110, 00 грн. (платіжні доручення/банківські виписки, тощо).

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дрофи Олександра Миколайовича без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дрофи Олександра Миколайовича без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 21.02.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин