РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024Справа № 910/16593/23

За позовом Акціонерного товариства "Банк Січ"

до Фізичної особи-підприємця Каліщука Володимира Ярославовича

про стягнення 39 405,00 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство "Банк Січ" (далі - АТ "Банк Січ", позивач) до Фізичної особи-підприємця Каліщука Володимира Ярославовича (далі - ФОП Каліщук В. Я., відповідач) про стягнення 39 405,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором про надання послуг № від 21.06.2019, а саме - не виконав роботи ІІ етапу "Неймінг, супровід у реєстрації торговельної марки".

У позові АТ "Банк Січ" просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 39 405,00 грн., сплачені в якості попередньої оплати за послуги, які останнім не було надано.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

30.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, зазначив, що на електронні адреси представників банку були направлені матеріали презентації, що є результатом виконання ІІ етапу робіт за договором, тому підстав для повернення попередньої оплати у відповідача немає. Також вказав, що саме позивачем не було затверджене одне з найменувань наданих йому на затвердження. Просив відмовити у задоволенні позову.

Також разом з відзивом відповідачем було подане клопотання, у якому ФОП Каліщук В. Я. просила зобов`язати АТ "Банк Січ" внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошову суму в розмірі 14 800,00 грн. для забезпечення відшкодування понесених витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 вказане клопотання було повернуте заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

07.12.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній проти доводів викладених у відзиві заперечив, вважав їх необгрунтованими.

19.12.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, а 02.01.2024 - від позивача письмові пояснення на ці заперечення, у яких сторони підтримали власні позиції, відповідно, доводи один одного вважали безпідставними.

Разом з запереченнями на відповідь на відзив відподачем були надані нотаріально посвідчені заяви свідків - ОСОБА_1 (колишня працівниця АТ "Банк Січ") та ОСОБА_2 (обіймала посаду радника голови наглядової ради банку).

Вказані заяви свідків відповідач просив прийняти до розгляду та поновити йому пропущений процесуальний строк для їх подання.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку для подачі вказаних заяв свідків, відповідач зазначив, що не мав можливості надати їх раніше, оскільки вони подаються для спростування тверджень позивача, викладених у відповіді на відзив, та для їх оформлення (нотаріального посвідчння) був необхідний додатковий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши наведені ФОП Каліщук В. Я. доводи, суд вважав поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання заяв свідків, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення цього строку та прийняття їх до розгляду.

Також разом з відзивом від відповідача надійшло клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши вказану заяву ФОП Каліщук В. Я., суд вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За змістом ч. 5 ст. 12, ч. 2 ст. 247 ГПК України малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України малозначні справи про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів позову, у даному випадку ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму, справа не є складною та віднесена до переліку справ, які можуть бути розглянуті тільки у спрощеному позовному провадженні. Будь-яких доводів про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування (або будь-які інші обставини) вимагають виклику сторін у судове засідання, відповідач не навів, з чого суд робить висновок, про те, що клопотання ФОП Каліщук В. Я. щодо розгляду справи з повідомленям (викликом) сторін є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи не позбавлені права надавати пояснння, докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом указаних приписів закону відповідач має право (і суд надає йому таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив та інші заяви по суті справи, а також додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 між АТ "Банк Січ" (замовник) та ФОП Каліщук В. Я. (виконавець) був укладений договір про надання послуг № (далі - договір), відповідно до якого у порядку та на умовах, передачених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовникові послуги з проведення маркетингової та рекламної кампанії з ребрендінгу, що включає етапи: 1) розробка моделі бренду; 2) неймінг; 3) розробка айдентики; 3) розробка стратегії комунікації; 4) стратегія і креатив стартової кампанії; 5) авторський нагляд за втіленням стратегії (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 договору виконавець передає замовникові в електронному вигляді за кожним етапом наступні результати робіт, зокрема, неймінг - це унікальне ім`я для реєстрації ТМ згідно з брифом, а також супровід роботи замовника з патентним повіреним під час попередньої перевірки на патентну чистоту назви з подальшою реєстрацією ТМ.

Виконавець зобов`язаний належним чином надавати послуги, відповідно до умов цього договору (п. 2.2.1 договору).

Відповідно до п. 2.4.2 договору замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та підписати акт або надати письмову вмотивовану відмову від підписання акту в порядку, визначеному в п. 4.5-4.5.2 цього договору.

Сторони домовились, що вартість кожного етапу, вказаного в п. 1.2 договору, зокрема, розробка моделі бренду становить 119 700,00 грн., а неймінг, супровід у реєстрації ТМ - 79 800,00 грн. (п. 3.1.1 договору).

Сторони погодились, що оплата за перший етап надання послуг поділяється порівну на дві передплати, перша передплата здійснюється не пізніше 26.06.2019, друга - не пізніше 15.08.2019 згідно з рахунками виконавця, і кожний наступний етап - протягом 3-х банківських днів з моменту отримання від виконавця рахунку на оплату (п. 3.2.3, 3.2 договору).

Замовник здійснює оплату решти вартості за черговий етап надання послуг виключно за умови підписання сторонами відповідного акту протягом 3-х банківських днів з моменту його підписання. По першому етапу надання послуг виконавець надає акт наданих послуг не пізніше 31.08.2019 (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 4.1 договору приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту за кожен етап, після фактичного виконання кожного етапу.

З моменту відповідної передоплати та отримання виконавцем оплати з попереднього етапу, порядок надання послуг кожного етапу наступний, зокрема, неймінг, супровід у реєстрації ТМ - три тижні, що включає: брифінг, затвердження замовником з трьох наданих варіантів одного імені, безпосередній процес патентної перевірки та державної реєстрації імені (ТМ), а також контроль над співпрацею між замовником та патентним повіреним (п. 4.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.12.2019. У випадку невиконання будь-якою зі сторін своїх зобов`язань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за цим договором (п. 11.1).

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд прийшов до висновку, що укладений ними договір за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору підряду (виконавець мав виконати роботи для створення та передання замовнику результату робіт за пятьма етапами: 1) розробка моделі бренду; 2) неймінг; 3) розробка айдентики; 3) розробка стратегії комунікації; 4) стратегія і креатив стартової кампанії; 5) авторський нагляд за втіленням стратегії), так і договору надання послуг (контролю стану виконання робіт та інформування про це замовника).

За приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач на виконання умов договору та виставлених відповідачем рахунків № від 26.06.2019, № від 08.08.2019 перерахував виконавцю (ФОП Каліщук В. Я.) грошові кошти на суму 159 105,00 грн., а саме:

- по І етапу «розробка моделі бренду» - 100% вартості послуг у сумі 119 700,00 грн, про що свідчать платіжні доручення № 57072 від 26.06.2019, № 35546 від 13.08.2019;

- по ІІ етапу «неймінг, супровід у реєстрації ТМ» - вартість послуг у сумі 39 405,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35546 від 13.08.2019.

Із наведеного вбачається, що АТ "Банк Січ" своєчасно та в повному обсязі виконало свої зобов`язання зі здійснення попередньої оплати за договором.

Матеріали справи свідчать, що 31.08.2019 сторони підписали акт надання послуг № 20190831 від 31.08.2019, за яким ФОП Каліщук В. Я. виконало та передало, а АТ "Банк Січ" - прийняло роботи по І етапу на суму 119 700,00 грн.

Також згідно з п. 4.2 договору відповідач повинен був виконати роботи по ІІ етапу "неймінг, супровід у реєстрації ТМ " у період з 13.08.2019 та протягом 3 тижнів, тобто, до 04.09.2019.

Проте, вказані умови договору відповідач не виконав, чим допустив порушення господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду: встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Із матеріалів справи вбачається, що оскільки позивач не отримав послуги за ІІ етапом, листом № 2720/11-1-Л від 22.12.2022 звернувся до відповідача повернути кошти передплати за ІІ етап робіт у сумі 39 405,00 грн.

У відповідь на вказану вимогу, відповідач листом від 24.01.2023 повідомив банк про відсутність підстав повернення вказаних коштів, оскільки відповідач виконав частину робіт за договором на суму 39 405,00 грн. Із вказаним листом відповідач направив банку акт на суму 39 405,00 грн. для підписання, один примірник якого просив повернути виконавцю.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Суд враховує, що роботи за ІІ етапом "неймінг, супровід у реєстрації торговельної марки" повинні були виконані до 04.09.2019.

Відповідач вказує, що 02.08.2019 його представником Аркадієм Пасічником з електронної адреси на електронні адреси представників банку Баскакову В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був направлений лист під назвою "модель бренда банка Сич". Цим же листом був направлений додаток - "Bank Naming_for_Sich (3).pdf".

Проте, суд не приймає вказаний лист як доказ належного виконання відповідачем зобов`язань за ІІ етапом "неймінг, супровід у реєстрації ТМ", оскільки, по-перше, відповідно до п. 4.7 договору всі документи, необхідні для виконання умов договору, направляються за рахунок відправника, засобами поштового зв`язку, кур`єрського зв`язку або вручаються особисто уповноваженому представнику адресата (з відміткою про отримання);

по-друге, як вказує позивач, Баскаков В. ніколи не був працівником АТ "Банк Січ", а електронні адреси, на які відповідач направляв додаток - "Bank Naming_for_Sich (3).pdf", не є корпоративною електронною поштою АТ "Банк Січ».

Також суд відхиляє доводи відповідача, що оскільки позивач не погодив жодного найменування (зазначеного у презентації), то у відповідача були відсутні підстави продовжувати виконання ІІ етапу.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п. 2.2.5 договору виконавець зобов`язаний повідомляти замовника про неможливість надання послуг в передбачені цим договором строки або будь-які обставини, що загрожують якості надання послуг не пізніше двох робочих днів з моменту виявлення таких обставин.

Згідно з п. 4.2.1 договору якщо погодження будь-яких питань із замовником або отримання необхідної інформації від замовника щодо послуги у процесі роботи затримуються зі сторони замовника більше, ніж на 3 робочі дні, то виконавець має право зупинити роботу до узгодження вищезазначених питань із замовником.

Виконавець якнайшвидше відновлює роботу, але не більше, ніж протягом 5 робочих днів після узгодження усіх питань із замовником (п. 4.2.2 договору).

У випадку, коли погодження питань пов`язаних з надання послуги затримуються замовником більше, ніж на 10 робочих днів, тоді виконавець зупиняє роботу на надсилає замовнику лист-повідомлення, в якому надає інформацію про результат фактично наданих послуг за договором. У разі відсутності відповіді від замовника протягом 3-х робочих днів, виконавець надсилає два підписані ним екземпляри акту фактично наданих послуг, який замовник повинен підписати протягом 3-х робочих днів та провести взаєморозрахунки керуючись п. 10.4 договору, при цьому надання послуг вважається виконаним. Замовник має право на відновлення роботи за відповідним договором, попередньо узгодивши строки, порядок відновлювальних робіт та їх вартість (п. 4.2.4 договору).

Також у п. 4.3 договору сторони погодили, що виконавець має право передати замовнику в електронному вигляді сам результат робіт, рахунок-фактуру на оплату решти за наданий етап послуг та рахунок на оплату наступного етапу послуг. Замовник протягом 3-х банківських днів з моменту отримання від виконавця акту підписує його, або надає виконавцю письмову вмотивовану відмову від підписання акту (п. 4.4 договору).

Отже, зі змісту умов договору вбачається, що у разі якщо б замовник затримував виконання робіт за ІІ етапом, то виконавець (відповідач) мав би зупинити виконання робіт за цим етапом та направити спочатку лист-повідомлення про результат фактично наданих послуг за договором, а потім, у разі, коли погодження питань замовником затримується більше, ніж на 10 робочих днів, то виконавець направляє замовнику два підписаних ним екземпляри акту фактично наданих послуг.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що всупереч вказаним умовам договору акт приймання-передачі наданих послуг № від 06.09.2019 на суму авансового платежу 39 405,00 грн. був направлений відповідачем АТ "Банк Січ" лише 30.01.2023 у зв`язку з надходженням вимоги банку повернути грошові кошти авансу у сумі 39 405,00 грн., тобто через чотири роки, коли роботи за ІІ етапом мали б були виконані відповідачем.

При цьому, у відповідь на вказаний лист, позивач заперечив проти підписання вказаного акту, враховуючи, що роботи за ІІ етапом відповідачем у повному обсязі виконані не були, результати робіт за цим актом банку не передані.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили, що відповідач повідомляв замовника про неможливість надання послуг (за ІІ етапом) в передбачені цим договором строки, відповідач суду не надав, а усі свої заперечення про неможливість виконання за ІІ етапом висловив лише після отримання вимоги банку про повернення коштів - у січні 2023.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Указані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінивши наявні у справі докази у сукупності із встановленими обставинами, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання обумовлених ІІ етапом робіт у встановлений договором строк.

Надані сторонами заяви свідків, а саме - позивачем (нотаріально посвідчені) заяви ОСОБА_1 (колишня працівниця АТ "Банк Січ") та ОСОБА_2 (обіймала посаду радника голови наглядової ради банку), а відповідачем - заява уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк січ" Стрюкової І., не спростовують встановлені судом обставини в частині невиконання відповідачем ІІ етапу робіт у повному обсязі.

При цьому, означені заяви свідків суд оцінює критично, оскільки свідок не повинен мати матеріально-правової або процесуально-правової зацікавленості в результаті справи, не повинен бути пов`язаний матеріально-правовими відносинами з особами, які беруть участь у справі. Проте, заяви свідків надані зацікавленими особами у вирішенні даного спору, тим більше, що заява свідка відповідача не засвідчена нотаріально, що виключає прийняття цих заяв у якості належних доказів у даному спорі.

Отже, позовні вимоги АТ "Банк Січ" про стягнення попередньої оплати у сумі 39 405,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову суд покладає на відповідача судовий збір у сумі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу заявлені відповідачем в сумі 14 800,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк Січ" до Фізичної особи-підприємця Каліщука Володимира Ярославовича про стягнення 39 405,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Каліщук Володимира Ярославовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Січ" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 6, ідентифікаційний код 37716841) попередню оплату у сумі 39 405 (тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складене та підписано 19 лютого 2024 року.

Суддя Борисенко І. І.