УХВАЛА

13 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2296/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Шаптала Є.Ю., судді - Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.)

від 14.11.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросем"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма Прайд"

про розірвання договорів та стягнення 242 694,38 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросем"

про стягнення 408 449,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросем" (далі - позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма Прайд" (далі - відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом) про розірвання договорів № 066_2019 від 23.10.2019, № 077_2019 від 19.11.2019, № 002_2020 від 14.01.2020 та відшкодування збитків у розмірі 242 694,38 грн.

2. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом зобов`язань за вказаними договорами з виготовлення та монтажу товару протягом листопада 2019 року та червня 2020 року, а саме: неякісний монтаж дверей та наявність деформацій на стінних панелях, які змонтовані відповідачем на об`єкті позивача за первісним позовом; недоліки робіт відповідача за первісним позовом є істотними та такими, що не можуть бути усунені, а також не були усунені у розумний строк, а тому просить суд розірвати вказані договори та стягнути з відповідача за первісним позовом збитки в розмірі здійсненої позивачем за первісним позовом передоплати за здійснення монтажу згідно з розрахунком в загальній сумі 242 694,38 грн.

3. 27 вересня 2021 року відповідач за первісним позовом звернувся до Господарського суду Київської області з зустрічним позовом до позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості 408 449,02 грн, з яких 108 925,00 грн основного боргу, 16 929,63 грн пені, 3 783,14 грн 3% річних та 10 903,39 грн інфляційних втрат за договором № 066_2019 від 23.10.2019; 72 380,00 грн основного боргу, 11 249,64 грн пені, 2 513,88 грн 3% річних та 7 245,24 грн інфляційних втрат за договором № 077_2019 від 19.11.2019; 135 259,32 грн основного боргу, 21 022,58 грн пені, 4 697,77 грн 3% річних та 13 539,43 грн інфляційних втрат за договором № 002_2020 від 14.01.2020.

4. Зустрічний позов обґрунтований тим, що позивач за зустрічним позовом передав відповідачу за зустрічним позовом акти надання послуг від 16.07.2020, однак останній порушив свої грошові зобов`язання за вказаними договорами щодо здійснення оплати за виконані монтажні роботи.

5. Рішенням Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

6. Суд першої інстанції, надаючи правову оцінку суперечливій поведінці як позивача за первісним позовом, так і відповідача за первісним позовом, зазначив, що кожен з них у зв`язку із складеним 20.08.2020 дефектним актом та спором з приводу причин недоліків робіт вимагав призначення експертизи з метою встановлення дійсних причин недоліків виконаної роботи, однак в подальшому змінив позицію не забезпечив призначення експертизи, спрямованої на встановлення причин недоліків виконаної роботи, при самостійному призначенні ним експертизи не діяв добросовісно та відповідно до мети такої експертизи, не отримавши експертний висновок із встановленням причин недоліків виконаної роботи до протилежної сторони, пред`явив відповідно первісний та зустрічний позовом на суперечливих підставах. Така поведінка як позивача за первісним позовом, так і відповідача за первісним позовом є недобросовісною поведінкою, від якої відповідно позивач за первісним позовом та відповідач за первісним позовом відповідно до пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України не повинні отримувати переваг і яка не може отримати судовий захист в цій справі, тому суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

7. 23.05.2023 позивач за зустрічним позовом звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити повністю. Скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про звільнення його від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги повністю, або відстрочення сплати судового збору після розгляду апеляційної скарги.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 відмовлено скаржнику в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у звільненні або відстрочення від сплати судового збору; апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків (надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду). Роз`яснено апелянту, що в разі невиконання зазначеної ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, з огляду на невиконання вимог ухвали суду щодо надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

10. 29.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд" повторно звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі частини третьої статті 260 ГПК України та надано скаржнику строк для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 з зазначенням інших поважних причин пропуску строку. Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 261 ГПК України.

12. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

- повний текст оскаржуваного рішення суду був складений 09.03.2023, тому останнім днем строку подання апеляційної скарги є 29.03.2023;

- оскільки скаржник отримав рішення суду першої інстанції 29.03.2023, тому останнім днем строку подання апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення скоку на апеляційне оскарження є 18.04.2023;

- апеляційна скарга була направлена поштою на адресу суду 22.08.2023, тобто після спливу двадцятиденного строку на апеляційне оскарження;

- у матеріалах справи міститься лише одна заява про видачу повного тексту рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі № 911/2296/21 від 06.03.2023, яка підписана електронним підписом представником апелянта Н.В. Марків;

- апелянт звертався до апеляційного господарського суду з аналогічною апеляційною скаргою яку зареєстровано 23.05.2023 та було залишено без руху ухвалою суду, а 11.07.2023 повернуто ухвалою, оскільки апелянтом частково усунені недоліки апеляційної скарги та не виконано вимоги ухвали від 20.06.2023 щодо надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення;

- у клопотанні апелянта відсутні посилання на докази, які свідчили б про те, що скаржник вжив у розумні строки всіх необхідних заходів, щоб завчасно подати апеляційну скаргу, що позбавляє апеляційний суд зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку;

- у даному випадку поважних підстав для поновлення процесуального строку суд не вбачав, тому відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд" на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки, станом на момент винесення цієї ухвали, до суду апеляційної інстанції від скаржника не надійшло жодних документів на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду від 10.10.2023.

14. 02.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 14.11.2023 скасувати та передати справу до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

15. У касаційній скарзі заявник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відмови у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки зазначає, що він подав належно оформлену апеляційну скаргу, в якій було зазначено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на руйнування виробництва військами російської федерації у 2022 році та зупинення господарської діяльності відповідача до відновлення виробництва.

16. Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

17. Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд керувався пунктом 4 частини першої статті 261 ГПК України, з огляду на те, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними в ухвалі суду від 10.10.2023, а інші поважні причини пропуску строку скаржник не навів, заяву на усунення недоліків не подав.

18. Так суд апеляційної інстанції виходив з того, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну; право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

19. Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

20. Суд може визнати поважними причинами пропуску процесуального строку лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

21. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

22. Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

23. Оцінивши доводи скаржника, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції правильно застосував пункт 4 частини першої статті 261 ГПК України шляхом відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, а у визначений судом строк скаржник не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних причин пропуску цього строку.

24. Для Верховного Суду застосування Північним апеляційним господарським судом норми пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

25. Враховуючи викладене, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд" на підставі частини другої статті 293 ГПК України.

Керуючись нормами статей 234, 287, частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/2296/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнично-комерційна фірма "Прайд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко