ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. ОдесаСправа № 915/1069/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Разюк Г.П.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» - не з`явився;від Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області - не з`явився;

від Приватного підприємства «Інгульська Лоза» - не з`явився ;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор» - не з`явився;

від Фермерського господарства «Інгульська Лоза» - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року, м. Миколаїв, суддя першої інстанції Мавродієва М.В.

у справі № 915/1069/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв», м. Миколаїв

до відповідачів: 1) Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, м. Миколаїв

2) Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс», Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор», Миколаївська обл., м. Нова Одеса

2) Фермерського господарства «Інгульська Лоза», Миколаївська обл., Вітовський район, с.Мішково-Погорілове

про визнання права на майно та зняття з нього арешту.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст клопотання та ухвали суду першої інстанції.

04.12.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» до Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №15972/23), в якій заявник просив суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року по справі №915/1069/21.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що змінились обставини, які спричинили застосування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року у справі №915/1069/21, а їх наявність перешкоджає оформити складські документи (квитанції) на ТОВ «АГРО ЕКСПОРТ МИКОЛАЇВ» та в подальшому вільно користуватись правом власності, яке було визнане судом.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» від 04.12.2023 року за (вх.№15972/23) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року у справі №915/1069/21,задоволено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, яким було задоволено позовні вимоги позивача в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» права власності на зерно пшениці 3(третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, що на даний час вже зібрано та перебуває на зберіганні Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор». Рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, набрало законної сили, а тому є обов`язковим до виконання,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Приватне підприємство «Інгульська Лоза» м. Кропивницький з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року у справі №915/1069/21 про скасування забезпечення позову, та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» в задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову, зупинити виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування забезпечення позову у справі №915/1069/21.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема скаржник, зазначає, що заходи забезпечення позову скасовані передчасно, оскільки відповідач має намір подати касаційну скаргу на вищезазначені рішення судів та просити суд касаційної інстанції зупинити їх дію до завершення касаційного розгляду відповідно до ч.4 ст.294 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник звертає увагу, що з клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» вбачається, що підприємство має намір розпорядитись спірним майном, що унеможливить поновлення прав Приватному підприємству «Інгульська Лоза» на таке майно у разі скасування вищезазначених рішень судів та/або унеможливить поворот виконання таких рішень.

Вважає, що дев`яностоденний буферний строк передбачений саме для вирішення всіх питань щодо оскарження рішення та питань щодо поновлення строків на оскарження.

На переконання скаржника, наявні усі підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року у справі № 915/1069/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 року у справі №915/1069/21 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Ярош А.І. з 01.01.2024 року по 25.01.2024 року відповідно до наказу голови суду від 06.12.2023 №232-в, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року у справі №915/1069/21 було прийнято до свого провадження колегією суддів у новому складі: головуючий суддя - Діброва Г.І., судді: Разюк Г.П., Принцевська Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 915/1069/21 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду в розумний строк.

Позивач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах господарської справи звіти про електронну відправку ухвали про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду.

Про причини своєї неявки представник скаржника не повідомив.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги добігає кінця, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення вимог процесуального закону, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 915/1069/21 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України та відсутні підстави для її скасування, з огляду на таке.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

15.07.2021 року до Господарського суду Миколаївської області до подання позовної заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експорт Миколаїв", м. Миколаїв надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив суд:

1. Накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради;

2. Заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21 (суддя Ткаченко О.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експорт Миколаїв", м. Миколаїв б/н від 15.07.2021 року (вх. № 10866/21) про забезпечення позову до подання позову задоволено частково; накладено арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради; заборонено Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці, розташованих та зібраних з земельних ділянок (за кадастровими номерами за переліком, зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

26.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Експорт Миколаїв", м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, м. Миколаїв, Приватного підприємства "Інгульська Лоза", м. Кропивницький та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арвейдініс", смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області, в якій просило суд визнати за позивачем право власності на зерно пшениці 3 класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране Приватним виконавцем Куліченко Д.О. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №639 від 02.07.2021 року та зняти з вказаного майна арешт, накладений постановами приватного виконавця Куліченко Д.О. від 05.07.2021 року, від 10.07.2021 року, 11.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.07.2021 року та 23.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2023, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, позов задоволено частково. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Експорт Миколаїв" право власності на зерно пшениці 3 (третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране Приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021, виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства "Інгульська Лоза" на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Арвейдініс" заборгованості за договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021 Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим № 579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021, а саме, грошових коштів у сумі 3000000 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5000 грн. із земельних ділянок за кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради та передане на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Новоодеський елеватор".

04.12.2023 року до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експорт Миколаїв", м. Миколаїв надійшло клопотання про скасування забезпечення позову (вх.№ 15972/23), в якій заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року по справі 915/1069/21.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що змінились обставини, які спричинили застосування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року у справі №915/1069/21, а їх наявність перешкоджає оформити складські документи (квитанції) на ТОВ «АГРО ЕКСПОРТ МИКОЛАЇВ» та в подальшому вільно користуватись правом власності на майно, що визнане судом.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих раніше ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року у справі №915/1069/21.

Ухвала мотивована тим, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, яким було задоволено позовні вимоги позивача в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» права власності на зерно пшениці 3(третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, що на даний час вже зібрано та перебуває на зберіганні Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор», залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, набрало законної сили, а тому є обов`язковим до виконання.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є наявність або відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Завданням господарського судочинства, згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, який підтверджує здійснене ним забезпечення позову у відповідності до ч. 4 ст. 143 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

При цьому, передбачене ст. 145 Господарського процесуального кодексу України право суду скасувати заходи забезпечення позову залежить від встановлення судом обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Скасування заходів забезпечення позову судом з власної ініціативи або за мотивованим клопотанням сторони у справі відповідно до ст.145 Господарського процесуального кодексу України може мати місце, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 у справі №15/155-б. При цьому обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Колегією суддів встановлено, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, яким задоволено позовні вимоги позивача в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» права власності на зерно пшениці 3 (третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, яке на даний час вже зібрано та перебуває на зберіганні Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор», набрало законної сили.

Підставою скасування клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову, яка була визнана судом першої інстанції правомірною, є те, що змінились обставини, які спричинили необхідність застосування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 16.07.2021 року у справі №915/1069/21, а їх наявність перешкоджає оформити складські документи (квитанції) на Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКСПОРТ МИКОЛАЇВ» та в подальшому вільно користуватись правом власності на вищевказане зерно, яке було визнано судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже, апеляційний суд зазначає, що під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює законність та правомірність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба у забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Надавши оцінку матеріалам оскарження ухвали, доводам і запереченням сторін, апеляційний господарський суд вважає, що позивачем наведено обґрунтовані доводи, які підтверджують, що потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року, відпала, оскільки рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, яким задоволено позовні вимоги позивача в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» права власності на зерно пшениці 3 (третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, яке на даний час вже зібрано та перебуває на зберіганні Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор», набрало законної сили, а тому є обов`язковим до виконання.

Крім того, колегією суддів відхиляється довід апеляційної скарги стосовно того, що таке скасування не могло бути застосоване судом, бо апелянт має намір оскаржувати зазначені вище судові рішення до Верховного Суду, бо до теперішнього часу відсутні докази того, що рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2023 року та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року були оскаржені в касаційному порядку.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами оскарження ухвали, висновками суду та доводами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

В даному випадку судом першої інстанції досліджені докази, що стосуються постановлення оскаржуваної ухвали і зроблено вірний висновок стосовно задоволення клопотання позивача.

Отже, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарги, не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький задоволення не потребує, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 915/1069/21 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 145, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Інгульська Лоза», м. Кропивницький на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 915/1069/21 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2023 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 915/1069/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Г.П.Разюк