ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Черкаси справа № 925/1545/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи", м.Київ, вул.Б.Хмельницького,52-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл", м.Черкаси, вул.Академіка Корольова, 5 кв.104

про стягнення заборгованості за договором поставки у сумі 593395,40 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Півошенко П.О. адвокат, за ордером;

від відповідача: участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джі" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" з вимогами про стягнення заборгованості за договором поставки (нафтопродуктів) від 15.06.2017 №136-2017 в сумі 593395,40 грн, з них:

220466,50 грн основної заборгованості,

24909,05 грн 3% річних,

114411,40 грн інфляційних втрат,

233608,40 грн пені,

а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 20.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 21.12.2024; від 21.12.2024 проведення підготовчого засідання відкладено на 10.01.2024; від 10.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 12.02.2024.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення цього засідання.

Згідно з інформацією підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" від 21.11.2023 №286261 (а.с.45), сформованою за запитом судді Скиби Г.М., юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" () не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Так, ухвали суду (від 20.11.2023, 21.12.2024, 10.01.2024), направлені відповідачу рекомендованим листом за адресою його місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.64/ і іншої адреси відповідачем суду не повідомлено), повернуті поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвали суду від 21.12.2024 та 10.01.2024, направлені на адреси кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), в справу повернуті поштою з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Оголошення про виклик відповідача та його представників у судове засідання розміщено на сайті суду 21.12.2023 (а.с.60), 10.01.2024 (а.с.72).

Відповідно до приписів ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань": в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про (…) місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не надіслав.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

У судовому засіданні присутній представник позивача вимоги підтримав і пояснив, що його вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 15.06.2017 №36-2017 (з додатковими угодами від 16.06.2017 №001 та від 31.12.2019 №31/17-19) в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Відповідно до ст.233, 240 ГПК України у судовому засіданні проголошено та приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

15.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джі" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" (покупець) укладено договір поставки №136-2017 (а.с.13-21) за умовами якого: постачальник передає у власність покупцю нафтопродукти (газ скраплений автомобільний), а покупець приймає і сплачує їх вартість. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії товару дані визначаються у додаткових угодах, що складаються постачальником та підтверджуються шляхом підписання покупцем на умовах даного договору. До додаткової угоди в розумінні цього договору також прирівнюються видаткова накладна на товар та/або акт прийому-передачі товару, підписані сторонами (п.1.1); кожна додаткова угода, укладена в рамках договору, не скасовує і не припиняє дію попередніх додаткових угод ні в цілому, ні в частині, якщо в ній не зазначено інше (п.2.1); одиниця виміру кількості товару та об`єм поставки кожної партії товару, що поставляється за договором, визначаються в додатковій угоді (п.3.2); точна кількість поставленого товару відображається і перевізних документах на товар та акті прийому-передачі товару (п.3.6); поставка товару в межах даного договору може здійснюватись в порядку і в терміни, передбачені в додатковій угоді до даного договору, на наступних умовах поставки: а) EXW назва підприємства, адреса, вказані у відповідній додатковій угоді до даного договору; і/або б) FCA станція або пункт відправлення/естакади наливу на території, вказаній у відповідній додатковій угоді до даного договору; і/або в) CPT станція або пункт призначення, вказані у відповідній додатковій угоді до даного договору (п. 4.1); у тлумаченні умов поставок товару за даним договором мають силу міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, в частині, що не суперечить умовам даного договору і додаткової угоди до нього (п. 4.1.1); умови поставок кожної партії товару узгоджуються сторонами у відповідних додаткових угодах. При поставці товару залізничним транспортом товар поставляється в залізничних вагоно-цистернах. Мінімальною нормою поставки Товару вважається 1 (одна) залізнична вагоно-цистерна. Поставка нижче мінімальних норм поставки не здійснюється та недопоставкою не вважається, штрафні санкції не стягуються. Поставка автомобільним транспортом здійснюється тільки при пред`явленні постачальнику оригіналів (або належним чином завірених копій) документів на підтвердження повноважень представника покупця на отримання товару та підписання відповідних документів (п.4.1.2); зобов`язання сторін у зв`язку із поставкою партії товару можуть конкретизуватися і змінюватися у відповідних додаткових угодах до договору (п.4.2); у випадку поставки товару на умовах FCA, транспортування товару до станції або пункту призначення організовується постачальником, якщо інше не буде погоджено сторонами у відповідній додатковій угоді до даного договору. При цьому постачальник виставляє покупцю окремий рахунок за послуги перевезення товару, а покупець зобов`язаний сплатити його протягом 1-го дня з дня виставлення відповідного рахунку, якщо інше не зазначене в додаткових угодах до договору (п.4.2.1); постачальник зобов`язується повідомити покупця про факт поставки товару (крім поставки товару на умовах EXW) шляхом відправлення покупцю за допомогою факсимільного або електронного зв`язку повідомлення, що містить інформацію про кількість поставленого товару (п.4.3); у випадку поставки товару на умовах FCA або СРТ, покупець зобов`язаний надати постачальнику письмову заявку з зазначенням в ній реквізитів і адрес вантажоодержувачів, а також письмові підтвердження станцій призначення (вантажоодержувача у пункті призначення) щодо готовності прийняти товар у відповідності з поданою заявкою. У випадку, якщо інший термін подання заявки і письмових підтверджень станцій призначення (вантажоодержувача у пункті призначення) щодо готовності прийняти товар не встановлений у додатковій угоді до даного договору, вони повинні бути надані покупцем постачальнику одночасно з підписаним екземпляром відповідної додаткової угоди до даного договору. Покупець зобов`язаний надати постачальнику підписаний екземпляр відповідної додаткової угоди протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання від постачальника (п.4.4); за результатами поставки товару сторони підписують акт прийому-передачі товару (п.5.3); оплата товару (партії товару) здійснюється на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено у додатковій угоді до даного договору (п.6.1); ціна та кількість товару за даним договором складається з загальної вартості і кількості товару, що поставляється за даним договором протягом терміну його дії (п.6.2); покупець зобов`язується оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару протягом одного дня з дати підписання додаткової угоди, якщо інше не передбачене сторонами в додатковій угоді до даного договору (п.6.3); оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку (п.6.4); датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.6.5); якщо покупець прострочив оплату вартості товару (в цілому або частково), постачальник в якості оперативно-господарської санкції вправі в односторонньому порядку припинити поставку товару покупцеві до повної оплати покупцем неоплаченого в строк товару або його частини, і/або сплати відсотків за користування грошовими коштами та відмовитись від виконання інших зобов`язань за цим договором (п.6.6); сторони щомісячно звіряють заборгованість по договору шляхом підписання актів звірки взаєморозрахунків, при цьому кожна із сторін зобов`язана протягом 15-ти календарних днів місяця, наступного за звітним, після отримання від іншої сторони акту звірки взаєморозрахунків, підписати його та надати іншій стороні. В разі необхідності акти звірки взаєморозрахунків складаються за вимогою сторін (п.6.7); якщо в результаті звірки взаєморозрахунків буде виявлено, що сум грошових коштів, отриманих від покупця на оплату партії товару за відповідною додатковою угодою до даного договору: а) недостатньо для покриття вартості поставленої партії товару покупець протягом 1 (одного) банківського дня після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків перераховує постачальнику грошову суму, якої не вистачає; б) перевищує вартість поставлено партії товару постачальник відшкодовує покупцю надлишок суми, на підставі листа покупця і підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків (п.6.8); платіжне доручення банківській установі покупця обов`язково повинно містити посилання на цей договір та номер і дату відповідного рахунку (п.6.10); сторони зобов`язуються належним чином виконувати умови цього договору, зокрема в частині, пов`язаній із своєчасним проведенням оплат, отримання рахунків, за якими проводяться оплати, оформленням документів та інше (п.7.1); у випадку ненадходження від покупця повної оплати за відвантажений товар протягом терміну, зазначеному у додатковій угоді до даного договору, та з урахуванням ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України постачальник має право нарахувати, а покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання (п.7.3); штрафні санкції нараховуються постачальником за весь час прострочення оплати і на суму, що належить до оплати (п.7.9); всі спори, що виникатимуть з даного договору, будуть вирішуватись сторонами у відповідності до діючого законодавства України (п.8.1); додаткові угоди є невід`ємними частинами даного договору (п.11.1); цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами договору та скріплення печатками сторін. та діє до 31.12.2019 в частині поставок, а в частині здійснення грошових розрахунків до повного виконання грошових зобов`язань (п.11.1); припинення договору не позбавляє права на стягнення постачальником понесених збитків, в тому числі не отримані доходи, які він одержав б, якби зобов`язання покупцем було виконано своєчасно, а також пені, штрафів, передбачених даним договором (п.11.2); усі додаткові угоди до договору набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін та діють протягом строку дії цього договору (п.11.3); дія договору припиняється: повним виконанням сторонами своїх зобов`язань за цим договором; за згодою сторін; за вимогою однієї із сторін /.../; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України (п.11.4).

16.06.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №001 (а.с.22) до договору поставки від 15.06.2017 №136-2017, якою внесено наступні зміни: пункт 6.1 договору викладено в наступній редакції: "6.1. Оплата товару (партії товару) здійснюється на умовах відстрочення платежу в строк до 10 (десяти) календарних днів з дати фактичної поставки товару, якщо інше не передбачено додатковою угодою до договору (п.1.1); пункт 6.3 договору виключено (п.1.2); пункт 7.3 договору викладено у наступній редакції: "7.3. У випадку ненадходження від покупця повної оплати за відвантажений товар протягом терміну, зазначеного у п.6.1 договору, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання . За порушення строку оплати товару (партії товару) понад 30 (тридцять) календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від вартості несвоєчасно оплаченого товару (партії товару)" (п.1.3); умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються в силі, і сторони підтверджують свої зобов`язання по ним (п.2); ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п.3).

31.12.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №31/17-19 (а.с.23) до договору поставки від 15.06.2017 №136-2017, якою дію договору продовжено до 31.12.2029 року (п.1).

У період з 20.12.2019 до 27.02.2020 сторонами за результатами поставки товару підписано акти прийому-передачі (а.с.24-30):

від 20.12.2019 №12019 поставка товару (газ нафтовий скраплений марки А згідно ДСТУ ЕN589:2017, код УКТЗЕД: ; кількість 6000,000 л; ціна з ПДВ 11,300000; загальна сума 67800,00 грн);

від 30.12.2019 №12358 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання марки ПТ, код УКТЗЕД: ; кількість 3001,000 л; ціна з ПДВ 11,100000; загальна сума 33311,10 грн);

від 11.01.2020 №304 поставка товару (газ нафтовий скраплений марки А згідно ДСТУ ЕN589:2017, код УКТЗЕД: ; кількість 3000,000 л; ціна без ПДВ 9,083333; загальна сума 32700,00 грн);

від 27.01.2020 №750 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання укр., код УКТЗЕД: ; кількість 5201,000 л; ціна без ПДВ 8,166666; загальна сума 50969,80 грн);

від 04.02.2020 №993 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання, код УКТЗЕД: ; кількість 5303,000 л; ціна без ПДВ 7,666666; загальна сума 48787,60 грн);

від 19.02.2020 №1430 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання марки ПТ, код УКТЗЕД: ; кількість 3001,000 л; ціна без ПДВ 7,000000; загальна сума 25208,40 грн);

від 27.02.2020 №1668 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання, код УКТЗЕД: ; кількість 2500,000 л; ціна без ПДВ 7,166668; загальна сума 21500,00 грн).

В березні 2020 року між сторонами складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків (а.с.31) згідно з яким заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" станом на 31.03.2020 становить 220466,20 грн.

25.09.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" направлено претензію №45 (а.с.32) про сплату заборгованості за договором поставки від 15.06.2017 №136-2017 в сумі 220466,20 грн, яку повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.34-35).

Станом на день звернення до суду відповідачем борг не сплачено, що підтверджується довідкою ПАТ "Банк Восток" від 31.10.2023 №88098268 (а.с.36) про рух грошових коштів між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" згідно з договором поставки від 15.06.2017 №136-2017 за період з 15.06.2017 до 30.10.2023.

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості за договором поставки від 15.06.2017 №136-2017, що є предметом спору.

Основна сума заборгованості становить 220466,50 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за період прострочення виконання зобов`язань за договором 24909,05 грн 3% річних, 114411,40 грн інфляційних втрат, що нараховані відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, та 233608,40 грн пені з посиланням на умови договору та приписи ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, доказів погашення заборгованості чи проведення розрахунку не надав. Пропозицій по врегулюванню спору ні суду, ні позивачеві не направив.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення представника позивача та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку послуг та постачання ПММ на території України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 ЦК України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 15.06.2017 №136-2017 (а.с.13-21).

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах поставки від 15.06.2017 №136-2017. Договір поставки відповідає приписам гл.54 ЦК України як різновид відносин купівлі-продажу. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські правовідносини, пов`язані із поставкою товару (ПММ автомобільного скрапленого газу).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

ч.1 ст.265. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору поставки від 15.06.2017 №136-2017 позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи", у період з 20.12.2019 до 27.02.2020 здійснено відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" поставку товару на загальну суму 280276,90 грн, що підтверджується складеними та підписаними між сторонами актами приймання-передачі (а.с.24-30):

від 20.12.2019 №12019 поставка товару (газ нафтовий скраплений марки А згідно ДСТУ ЕN589:2017, код УКТЗЕД: ; кількість 6000,000 л; ціна з ПДВ 11,300000; загальна сума 67800,00 грн);

від 30.12.2019 №12358 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання марки ПТ, код УКТЗЕД: ; кількість 3001,000 л; ціна з ПДВ 11,100000; загальна сума 33311,10 грн);

від 11.01.2020 №304 поставка товару (газ нафтовий скраплений марки А згідно ДСТУ ЕN589:2017, код УКТЗЕД: ; кількість 3000,000 л; ціна без ПДВ 9,083333; загальна сума 32700,00 грн);

від 27.01.2020 №750 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання укр., код УКТЗЕД: ; кількість 5201,000 л; ціна без ПДВ 8,166666; загальна сума 50969,80 грн);

від 04.02.2020 №993 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання, код УКТЗЕД: ; кількість 5303,000 л; ціна без ПДВ 7,666666; загальна сума 48787,60 грн);

від 19.02.2020 №1430 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання марки ПТ, код УКТЗЕД: ; кількість 3001,000 л; ціна без ПДВ 7,000000; загальна сума 25208,40 грн);

від 27.02.2020 №1668 поставка товару (газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання, код УКТЗЕД: ; кількість 2500,000 л; ціна без ПДВ 7,166668; загальна сума 21500,00 грн).

Вказані акти, ціна, асортимент та номенклатура товару не заперечені та не спростовані відповідачем в належний спосіб. Зауважень та заперечень при прийнятті товару відповідачем не висловлено. Усі акти містять печатку і підпис представника відповідача, а також посилання на поставку згідно з договором від 15.06.2017 №136-2017.

Відповідно до п.6.1 договору оплата товару здійснюється на умовах відстрочення платежу строком на 10 календарних днів з дати поставки товару. Моментом отримання партії товару сторони визначили підписання покупцем акту приймання-передачі на відповідну партію товару.

Згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" від 31.10.2023 №88098268 (а.с.36-40) відповідачем у період з 15.06.2017 до 30.10.2023 на виконання умов договору поставки від 15.06.2017 №136-2017 здійснювались на рахунок позивача платежі із призначенням "За /скраплений/ газ зг.рах. /.../". Разом з тим, розрахунку за поставлений товар відповідач у повному розмірі не здійснив.

Позивач вказує на часткову оплату поставленого товару за актом від 20.12.2019 №12019 на суму 59810,40 грн. Станом на 31.03.2020 залишок несплаченої заборгованості за поставлений товар становить 220466,50 грн і підтверджується складеним та підписаним сторонами актом звірки (а.с.31), що є предметом спору.

Вказані обставини відповідачем не спростовано; станом на день розгляду справи доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Суд вважає, що строк виконання зобов`язання відповідачем за договором є таким, що настав.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.6.1 договору, є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати стягнення з відповідача грошової заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір інфляційних втрат та 3% річних за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення складають відповідно 111411,40 грн та 24909,05 грн. Розрахунок позивача є неправильним через невірне визначення ним періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена.

Зокрема, позивачем не враховано, що пунктом 1.1 додаткової угоди від 16.06.2017 №001 умови оплати товару, визначені пунктом 6.1 договору поставки від 15.06.2017 № 136-2017, змінено із 100% передоплати товару на відстрочення платежу на строк 10 календарних днів з дати його фактичної поставки.

За вказаних обставин, періодами прострочення платежу є:

за актом від 20.12.2019 №12019 з 31.12.2019 до 02.11.2023;

за актом від 30.12.2019 №12358 з 10.01.2020 до 02.11.2023;

за актом від 11.01.2020 №304 з 22.01.2020 до 02.11.2023;

за актом від 27.01.2020 №750 з 07.02.2020 до 02.11.2023;

за актом від 04.02.2020 №993 з 15.02.2020 до 02.11.2023;

за актом від 19.02.2020 №1430 з 01.03.2020 до 02.11.2023;

за актом від 27.02.2020 №1668 з 09.03.2020 до 02.11.2023.

З урахуванням викладеного, суд здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за вказані періоди за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон" з урахуванням дійсного періоду прострочення сплати відповідачем та дійшов до висновку, що:

заявлений позивачем розмір інфляційних втрат не перевищує суми, на яку позивач має право, інфляційні підлягають стягненню у заявленій сумі 111411,40 грн;

3% річних підлягають стягненню у сумі 24710,73 грн. В решті вимоги про стягнення 3% річних належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 233608,40 грн пені суд зазначає таке.

За невиконання грошового зобов`язання відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п.7.3 договору поставки від 15.06.2017 №136-2017 (в редакції додаткової угоди від 16.06.2017 №001) позивач має право на нарахування та стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення податкового боргу несплаченої суми за кожен день прострочення.

Суд враховує, що договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки укладений між сторонами в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України.

Математичний розрахунок пені на суму 233608,40 грн (а.с.8-12) є неправильним з огляду на неправильне визначення позивачем початку прострочення та періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена. Крім того, суд критично оцінює і підстави нарахування позивачем пені за межами строку порушення грошового зобов`язання відповідачем. Так, позивач має право на нарахування та стягнення пені за прострочення сплати боргу (з урахуванням обмеження строку в шість місяців):

за актом від 20.12.2019 №12019 за період з 31.12.2019 до 31.06.2020;

за актом від 30.12.2019 №12358 за період з 10.01.2020 до 10.07.2020;

за актом від 11.01.2020 №304 за період з 22.01.2020 до 22.07.2020;

за актом від 27.01.2020 №750 за період з 07.02.2020 до 07.08.2020;

за актом від 04.02.2020 №993 за період з 15.02.2020 до 15.08.2020;

за актом від 19.02.2020 №1430 за період з 01.03.2020 до 01.09.2020;

за актом від 27.02.2020 №1668 за період з 09.03.2020 до 09.09.2020.

З урахуванням річного строку на стягнення пені (вимоги ст.258 Цивільного кодексу України) строк звернення в суд для стягнення неустойки закінчився для позивача:

за актом від 20.12.2019 №12019 31.12.2020,

за актом від 30.12.2019 №12358 10.01.2021,

за актом від 11.01.2020 №304 22.01.2021,

за актом від 27.01.2020 №750 07.02.2021,

за актом від 04.02.2020 №993 15.02.2021,

за актом від 19.02.2020 №1430 01.03.2021,

за актом від 27.02.2020 №1668 09.03.2021.

Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення пені у сумі 233608,40 грн з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що строк позовної давності для стягнення пені не є пропущеним із врахуванням п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, оскільки право на стягнення пені позивач втратив ще до введення Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду та позивачеві по суті спору чи доказів про проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 ЦК України, тому позов підлягає до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 220466,50 грн вартості отриманого та неоплаченого за договором поставки від 15.06.2017 №136-2017 товару (скрапленого автомобільного газу), 111411,40 грн інфляційних втрат та 24710,73 грн 3% річних.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні розміру судових витрат, які належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача, суд враховує таке:

Позивач, звернувшись до суду із позовною вимогою про стягнення 593395,40 грн заборгованості за договором поставки від 15.06.32017 №136-2017, здійснив сплату судового збору у розмірі 8900,93 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.11.2023 №948 (а.с.7). Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивачем допущено арифметичну помилку, яка призвела як до неправильного визначення ціни позову, так і до переплати судового зору.

Так, згідно із наведеною у прохальній частині позовної заяви розшифровкою сум заборгованості, а також поданим до позовної заяви розрахунком (а.с.8-12), сума заявлених до стягнення інфляційних втрат становить 111411,40 грн, а не 114411,40 грн. А відтак: ціна позову складає 590395,35 грн, а не 593395,40 грн; сума судового збору, яка мала бути сплаченою позивачем при поданні позовної заяви 8855,93 грн, а не 8900,93 грн. Переплата становить 45,00 грн.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1 ч.1 ст.7); у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч.2 ст.7).

Враховуючи відсутність відповідного клопотання позивача, суд питання про повернення останньому з Державного бюджету України 45,00 грн надмірно сплаченого судового збору не вирішує.

З огляду на часткове задоволення позову (356588,63 грн), відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає сума судового збору у розмірі 5348,89 грн.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Газ Оіл" (м.Черкаси, вул.Академіка Корольова,5 кв.104; ; номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" (м.Київ, вул.Б.Хмельницького,52А; ; номер рахунку в банку невідомий) 220466,50 грн боргу, 111411,40 грн інфляційних втрат, 24710,73 грн 3% річних та 5348,89 грн судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 13.02.2024.

Суддя Г.М.Скиба