СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Харків Справа №922/3595/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Федосєєва Дениса Юрійовича (вх.№2667Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2023

у справі №922/3595/23 (суддя Суслова В.В., повний текст рішення підписано 13.11.2023)

за позовом Фізичної особи-підприємця Федосєєва Дениса Юрійовича, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ССА ГРУП, м.Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Федосєєв Денис Юрійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ССА ГРУП, в якому просить: стягнути з відповідача ТОВ ССА ГРУП на користь позивача ФОП Федосєєва Д.Ю. 116.085,00 грн заборгованості за виконані роботи; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку з розрахунку 2 дні за кожний повний відпрацьований місяць, тобто 5х2 = 10 днів. Враховуючи, що денна ставка становила €3000/174 години х 8 годин = €137.931 (Євро), сума компенсації становить €1379.31 х 40.0024 = 55.175,71 грн. При розрахунку використовувався курс НБУ на 07.08.2023. Стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору 2684,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на юридичну допомогу в сумі 20.000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.11.2023 у справі №922/3595/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що зазначене рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував порушення відповідачем умов договору щодо порядку його розірвання, а саме дотримання місячного строку з дня попередження про таке розірвання. В даному випадку відповідач повідомив про бажання розірвати спірний договір з 31.12.2022 за два тижні. Також судом першої інстанції не надано оцінку доказу позивача, а саме оферті яку замовник надіслав виконавцю, з якої вбачається що оплата наданих послуг буде здійснюватись щомісячно у національній валюті (гривні) у розмірі еквівалентному 3000 Євро за відпрацьовані 174 години. Господарський суд не надав належної оцінки даному доказу у сукупності з іншими доказами (протоколами узгодження та актами виконаних робіт), які засвідчують той факт, що оплата наданих позивачем (замовником) послуг носила постійний та системний характер і відрізнялася у місяцях лише за рахунок коливання іноземної валюти (Євро). Отже, висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог позивачем є хибними і передчасними та такими, що не грунтуються на матеріалах справи.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., Радіонова О.О., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Федосєєва Дениса Юрійовича та призначено її до розгляду. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3595/23.

15.12.2023 матеріали справи №922/3595/23 надійшли на адресу Східного апеляційного господарського суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно ч.ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною 10 статті 270 ГПК України.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч.1ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м.Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

21.07.2022 між ФОП Федосєєвим Денисом Юрійовичем (Виконавець за договором, позивач по справі) та ТОВ «ССА Груп» (Замовник за договором, відповідач по справі) укладено Договір №21-07/22 на розробку програмного забезпечення, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по розробці і впровадженню програмного забезпечення, створенню і адаптації графічних і текстових матеріалів (далі «Матеріали») з передачею (відчуженням) Замовнику прав інтелектуальної власності щодо створених (адаптованих) матеріалів (далі «Послуги»), а Замовник зобов`язується приймати і оплачувати Послуги Виконавця в строки і на умовах, передбачених цим Договором та Додатками до нього.

Інші умови договору визначають наступне:

- Виконавець надає Послуги віддалено на території Виконавця з використанням апаратного та програмного забезпечення Замовника. Виконавець надає Послуги самостійно, без залучення третіх осіб (п. 2.1. договору);

- датою початку надання послуг визначено 25.07.2022 (п. 2.4. договору);

- Замовник зобов`язаний надати Виконавцю всю вихідну інформацію, яку має, в тому числі, технічну та іншу, необхідність якої виникла при виконанні умов даного Договору, а також здійснити оплату наданих послуг (п.п. 3.2.1., 3.2.2. договору).

- на Виконавця покладено зобов`язання надавати послуги виключно Замовнику. Надання Виконавцем послуг третім особам під час дії цього Договору та/або додатків до нього буде його порушенням та підставою для односторонньої відмови від нього (п. 3.3.4. договору);

- за надання послуг, передбачених цим Договором, Замовник сплачує Виконавцю винагороду, розмір якої визначається Сторонами в підписаному Протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору. Оплата за договором здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг) (п. 4.1., п. 4.3. договору);

- усі права інтелектуальної власності на Матеріали (частини Матеріалів), створені Виконавцем для Замовника у зв`язку з виконанням даного Договору, будуть у повному обсязі без будь-яких територіальних чи тимчасових обмежень належати Замовнику. Зокрема, замовник набуває такі виключні права на створювані матеріали: право на оприлюднення; право на відтворення Матеріалів і доповнень до них (дублювання, тиражування і/або інше розмноження) без обмеження тиражу; право на поширення Матеріалів будь-яким способом без територіальних і часових обмежень; право на публічне використання матеріалів і демонстрацію їх у інформаційних, рекламних та інших цілях; право на включення Матеріалів, їх елементів і створених на їх основі продуктів в якості складових частин до збірників, антологій, енциклопедій, комп`ютерних інформаційно-пошукових систем і комплексів, які розробляються Замовником, а також право на випуск супроводжуючої документації до них (якщо є) під ім`ям і торговою маркою Замовника; право на передання Замовником своїх прав третім особам без узгодження з Виконавцем та/або оплати Виконавцю; будь-які інші права, окремо не обумовлені цим Договором (п. 5.1. договору);

- сторони домовилися, що Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 20.07.2023 (п. 9.1. договору).

- за ініціативою Замовника Договір може бути розірваний достроково за наступних обставин (п. 9.2.2 договору):

а) у випадку невиконання або неналежного виконання Виконавцем своїх обов`язків за цим Договором, виявлення порушення Виконавцем будь-яких заяв та гарантій за цим Договором, [...];

б) в будь-який час з будь-якої причини за умови повідомлення замовника не менше ніж за 1 (один) місяць до запланованої дати розірвання. Сторони за взаємною згодою можуть визначити дату розірвання договору раніше запланованої Виконавцем.

- замовник зобов`язаний виплатити Виконавцю винагороду у розмірі, пропорційному обсягу наданих до моменту розірвання Договору послуг (п. 9.3. договору).

Як вказує позивач, до укладення вищевказаного Договору, Замовник надіслав Виконавцю Оферту, згідно якої, оплата наданих послуг буде здійснюватися щомісячно у національній валюті (гривні) у розмірі еквівалентному 3000 (три тисячі) Євро. Дохід виплачується по середньозваженому курсу продажу валюти компанією на Міжбанківському валютному ринку України впродовж місяця до дати його виплати.

На виконання умов Договору, починаючи з 25.07.2022 позивач почав надавати відповідачу професійні послуги, що підтверджується Актами виконаних робіт (наданих послуг), зокрема: від 29.07.2022 на суму 27.162,00 грн; від 31.08.2022 на суму 109.140,00 грн; від 30.09.2022 на суму 107.010,00 грн; від 31.10.2022 на суму 109.980,00 грн; від 30.11.2022 на суму 115.710,00 грн підписаними обома сторонами.

Крім зазначених Актів, між сторонами були підписані Протоколи погодження договірної ціни за вказані періоди.

За період з липня по листопад 2022 року між сторонами проведені розрахунки за надані послуги в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями доданими до позовної заяви.

Проте, за твердженнями позивача 15.12.2022 відповідач в телефонній розмові повідомив позивача про намір розірвати договір без пояснення причин з 31.12.2022, тобто за 2 тижні, а не за один місяць, як передбачено умовами Договору. При цьому відповідач запевнив, що всі належні виплати, компенсація за невикористані лікарняні та відпустки будуть виплачені звичайним чином в січні 2023 року до 10 числа. Також відповідач зазначив про надіслання відповідних документів щодо розірвання Договору з 31.12.2022.

Позивач стверджує, що він, як Виконавець продовжував виконувати свої обов`язки до 31.12.2022, та за вимогою Замовника передав всі справи та інформацію зазначеній Замовником особі.

З січня 2023 року Замовнику було повернуто ноутбук, який був виданий для виконання робочих обов`язків, при цьому ніяких претензій Замовник позивачу як Виконавцю не висував.

Однак, Протокол погодження договірної ціни, Акт виконаних робіт та документи на розірвання Договору протягом 10 днів відповідач так і не надіслав, а у середині січня 2023 року в телефонному режимі повідомив позивача про відсутність наміру оплачувати надані згідно із Договором послуги за грудень 2022 року, як і надати документи щодо розірвання спірного Договору.

В свою чергу позивач вказує, що згоди на дострокове розірвання договору не надавав, і 23.01.2023 направив відповідачу (в особі бухгалтера Гогі І.Г.) Додаток до договору №11 - Протокол узгодження ціни від 01.12.2022 та Додаток №12 - Акт виконаних робіт від 31.12.2022 за грудень 2022 р. на суму 116.085,00 грн.

Однак, відповідач підписаних Протоколу погодження договірної ціни від 01.12.2022 та Акту виконаних робіт від 31.12.2022 не повернув, зазначені документи не підписав і оплату виконаних послуг за грудень 2022 року не здійснив.

03.03.2023 з метою досудового врегулювання спору позивач направив на юридичну адресу відповідача претензію щодо виконання грошового зобов`язання та погашення заборгованості перед ФОП Федосєєв Д.Ю. за надані у грудні 2022 року послуги з розробки програмного забезпечення у сумі 116.085,00 грн, яка була отримана відповідачем 02.04.2023, що підтверджується копією чеку та трекінгом Укрпошти.

Відповідач відповіді на претензію не надав.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача 116.085,00 грн заборгованості за виконані у грудні 2022 року роботи. Крім того, позивач до стягнення з відповідача заявив компенсацію за невикористану відпустку з розрахунку 2 дні за кожний повний відпрацьований місяць, тобто 5 * 2 = 10 днів. Позивач зазначає, що денна ставка становила €3000 / 174 години * 8 годин = €137.931 (Євро), а отже сума компенсації становить €1379.31 * 40.0024 = 55.175,71 грн. При розрахунку використовувався курс НБУ на 07.08.2023.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що відповідачем не було підписано Протокол погодження договірної ціни та Акт виконаних робіт за грудень 2022 року, що свідчить про відсутність доказів в підтвердження погодження ціни послуг між сторонами у грудні 2022 року та відсутність доказів щодо надання позивачем у грудні 2022 року послуг за Договором. Жодних доказів в підтвердження викладених в позові обставин позивачем надано не було, отже вимога щодо стягнення з відповідача 116.085,00 грн заборгованості за виконані у грудні 2022 року роботи є недоведеною позивачем. Крім того, вимога щодо стягнення компенсації за не використану відпустку у розмірі 55.175,71 грн є безпідставною, оскільки укладення, виконання і припинення договорів цивільно-правового характеру, в тому числі договору надання послуг, регулюється цивільним законодавством, в той час як укладення, виконання і припинення трудових договорів трудовим законодавством.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що позивач вважає, що ним були надані послуги у повному обсязі та у обсягах, передбачених умовами укладеного договору, в тому числі і у грудні 2022 року, в той час як відповідач безпідставно ухиляється від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, протоколу узгодження та здійснення остаточного розрахунку за надані послуги за грудень 2022 року.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі Договору, який за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, сторони дійшли згоди в спірному договорі щодо порядку здійснення розрахунку за надані послуги, а саме Замовник зобов`язався сплачувати Виконавцю винагороду, розмір якої визначається Сторонами в підписаному Протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору. При чому, оплата за договором здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг) (п.п. 4.1, 4.3 договору).

В матеріалах справи наявні Протоколи погодження договірної ціни та Акти виконаних робіт (наданих послуг) за період липень - листопад 2022 року.

Позивач наполягає, що він, як Виконавець продовжував виконувати свої обов`язки до 31.12.2022, та за вимогою Замовника передав всі справи та інформацію зазначеній Замовником особі. З січня 2023 року Замовнику було повернуто ноутбук, який був виданий для виконання робочих обов`язків.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання Фізичною особою-підприємцем Федосєєвим Денисом Юрійовичем послуг ТОВ ССА ГРУП за укладеним договором протягом грудня 2022 року, адже відсутні підписані обома сторонами Акти виконаних робіт та Протокол погодження договірної ціни.

Посилання позивача на заяву про розірвання договору за ініціативою замовника в середині грудня 2022 року в телефоному режимі не можуть братися до уваги колегією суддів, адже на підтвердження означеного не надано жодних належних доказів. Також не можуть розглядатися в контексті належних та допустимих доказів в розумінні статті 77 ГПК України додані до апеляційної скарги скріншоти з особистої переписки апелянта з нібито бухгалтером підприємства відповідача, оскільки дані докази не розглядалися судом першої інстанції під час розгляду справи в суді першої інстанції. Крім того, зі скріншотів не можливо достеменно встановити особу, з якою велась переписка, - саме як посадову особу ТОВ ССА ГРУП, така переписка не має офіційного характеру та правового навантаження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 116.085,00 грн заборгованості за виконані роботи за грудень 2022 року є необґрунтованою, недоведеною та не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення компенсації за не використану відпустку у розмірі 55.175,71 грн, яка також не була задоволена судом першої інстанції, колегія зазначає наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є правовідносини, які склалися між сторонами внаслідок укладення цивільно-правового договору №21-07/22 від 21.07.2022 на розробку програмного забезпечення, жодними умовами якого не передбачено компенсації за не використану відпустку.

Цивільно-правовий договір - це угода на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення, договір послуги тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Укладення, виконання і припинення договорів цивільно-правового характеру, в тому числі договору надання послуг, регулюється цивільним законодавством, а укладення, виконання і припинення трудових договорів - трудовим законодавством.

Таким чином, з урахуванням того, що до одного з видів договору не можна застосовувати норми, що регулюють інший вид, суд першої інстанції абсолютно правомірно визнав безпідставними та необґрунтованими вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації за не використані відпустки у розмірі 55.175,71 грн.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи, в той час як рішення прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права

Судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2023 у справі №922/3595/23 без змін.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Федосєєва Дениса Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2023 у справі №922/3595/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.02.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця