ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. Справа №914/2778/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ -Маркет від 07.12.2023

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 (повний текст рішення складено 20.11.23, суддя Гоменюк З.П)

у справі № 914/2778/23

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю Львівенергозбут

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ -Маркет

про стягнення штрафу у розмірі 77755,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2023 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ -Маркет» про стягнення 77755,28 грн штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі заяви-приєднання від 30.09.2022 відповідач приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції постачальника №12 Індивідуальна (ТзОВ «АТБМаркет»). Листом від 11.04.2023 за вих. №М-2023-1625 відповідач повідомив позивача про зміну ним електропостачальника з 02.05.2023. Позивач вважає, що відповідач порушив передбачений строк повідомлення про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії. Враховуючи зазначені обставини, позивач на підставі п. 13.3 договору, нарахував відповідачу штрафні санкції за дострокове розірвання/припинення договору у сумі 77755,28 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 у справі №914/2778/23 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБМаркет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 77755,28 грн штрафу та 2684,00 грн судового збору.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд виходив з наступного:

- між сторонами у справі 30.09.2022 укладено публічний договір приєднання про постачання електричної енергії відповідачу на умовах Комерційної пропозиції №12 Індивідуальна ТзОВ «АТБМаркет»;

- вказаним договором передбачено застосування штрафної санкції;

- відповідачем не дотримано строк припинення зобов`язання без застосування штрафу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБМаркет», не погодившись з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, рішення винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, зазначає:

- зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення;

- днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу;

- абз. 3 п. 6.1.3. Правил встановлено, що якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору;

- відповідно до п. 10.1. договору між сторонами у справі, споживач має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії);

- відповідач листом від 11.04.2023 повідомив позивача, що має намір змінити електропостачальника починаючи з 02.05.2023;

- позивач отримав вказаний лист 11.04.2023;

- апелянт вважає, що повідомив позивача за 21 день до зміни електропостачальника, а тому до нього штрафні санкції не застосовуються.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБМаркет» в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 у даній справі та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет від 07.12.2023 на рішення Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 у справі №914/2778/23; постановлено здійснювати розгляд вказаної апеляційної скарги в порядку письмового провадження без виклику представників сторін в судове засідання; зобов`язано позивача подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити рішення Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 у справі №914/2778/23 без змін, а апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБМаркет» - без задоволення, з огляду на наступне:

- відносини між сторонами врегульовано договором від 30.09.2023 з фіксованим терміном його дії до 31.12.2024;

- згідно п. 10.2 договору зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ;

- згідно п.2.9 комерційної пропозиції у разі зміни споживачем постачальника, за умови, що процедура зміни постачальника була розпочата споживачем за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку) дії чинного договору він має право розірвати/припинити договір без сплати будь-яких штрафних (фінансових) санкцій;

- відповідач розірвав договір не за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку) дії чинного (31.12.2024 року), передбаченого п.п. 2.8 п. 2 умов комерційної пропозиції (п. 6.1.3 ПРРЕЕ);

- судом першої інстанції правомірно застосовано позицію Верховного Суду викладену у постанові від 19.08.2022 у справі №926/1297/21.

ТзОВ «АТБМаркет» подало відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що апеляційним судом повинна бути взята до уваги та застосована правова позиція Верховного Суду у постанові від 16.02.2023 у справі №914/558/21.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» подало додаткові пояснення, в яких просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

30.09.2022 між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір приєднання про постачання електричної енергії відповідачу на умовах Комерційної пропозиції №12 Індивідуальна ТзОВ «АТБМаркет».

Згідно з додатком №1 до зазначеної заяви-приєднання відповідача, позивач продавав відповідачу електроенергію на об`єкти електропостачання відповідача.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

За змістом пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору, споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної правилами, та умов цього договору.

Відповідно до підпункту 10 пункту 6.1. договору споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.

Споживач має право перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником (п. п. 13 п. 6 договору).

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим Правилами.

Згідно пункту 13.1 договору його укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу.

Відповідно до пункту 13.3 договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Згідно п. 13.5. договору, дія договору припиняється у випадку, зокрема, зміни постачальника.

Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії є комерційна пропозиція №12 Індивідуальна (ТзОВ «АТБМаркет») від 30.09.2022 року, якою зокрема, встановлено строк дії договору до 31.12.2024, а також розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору з ініціативи споживача.

Пунктом 2.10. додатку №2 встановлено, що «у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору».

ТзОВ «АТБМаркет» реалізував своє право на зміну енергопостачальника. Листом від 11.04.2023 року за вих.№М-2023-1625 відповідач повідомив ТОВ «Львівенергозбут» про свій намір змінити постачальника електричної енергії з ТОВ «Львівенергозбут» на ТОВ «Д.Трейдінг» з 02.05.2023.

Позивач листом від 18.05.2023 за вих.№904-2023-2191 повідомив споживача про необхідність сплати ним штрафу у розмірі 77755,28 грн за дострокове розірвання договору на підставі п. 10.2, п. 13.3 договору, абз. 3 п. 6.1.3 Правил.

ПрАТ «Львівобленерго» листом від 24.04.2023 року за №145-07-2548 повідомив ТОВ «Львівенергозбут» про зміну електропостачальника для споживача ТОВ «АТБМаркет» з 02.05.2023 року.

Відповідно до акта приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії за квітень 2023 року від 05.05.2023 року, відповідачем спожито 18663 кВт/год. за ціною 4,16628 грн за 1 кВт. Загальна сума нарахування становить 77755,28 грн.

У матеріалах справи знаходиться рахунок за електричну енергію від 05.05.2023 №230419 за квітень 2023 року про фактичний обсяг спожитої електричної енергії ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за квітень 2023 року, у якому зазначена кількість спожитої електричної енергії в обсязі 18663 кВт/год. квітні 2023 року на загальну суму, що становила 75763,75 грн (а.с. 28).

Листом від 09.05.2023 за вих. №М-2023-1985 відповідач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у якому просив сприяння у вирішенні питання щодо зміни постачальника на яке споживач має законне право. ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ» просило перевірити факт порушення ліцензійних умов.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг листом від 09.06.2023 за №6094/20.4/7-23 надало відповідь, згідно якої положення договору щодо наявності штрафних санкцій за дострокове розірвання договору не суперечить вимогам пункту 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії».

У зв`язку із достроковим розірванням/припиненням договору, позивач скерував відповідачу рахунок на оплату штрафу від 17.05.2023 з вимогою сплатити останній протягом 5 (п`яти) операційних днів з дня отримання рахунку. Зазначений рахунок був отриманий відповідачем 01.06.2023 року (докази надіслання та отримання містяться у матеріалах справи). Однак, відповідач штраф не оплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою про стягнення 77755,28 грн штрафу.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. Одностороння відмова від виконання не допускається.

Відповідно до положень ст. 509 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. ч. 1,2 ст. 642 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1, 4 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач на підставі заяви-приєднання від 30.09.2022 року приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії споживачу, на умовах публічної Комерційної пропозиції №12 тарифний план Індивідуальний (ТзОВ «АТБМаркет»), шляхом підписання заяви-приєднання та скріплення останньої печаткою, яка є додатком 2 до цього договору.

Сторони у справі не заперечують дійсність укладеного правочину та факту його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 №916/1684/18).

11.04.2023 ТзОВ «АТБМаркет» листом повідомило позивача про зміну електропостачальника з 02.05.2023.

У матеріалах справи міститься зазначений вище лист з відміткою позивача про його отримання саме 11.04.2023 (а.с. 30).

Вказані обставини не заперечуються сторонами у справі.

У пункті 2 «Строк дії договору та умови пролонгації» Комерційної пропозиції №12 передбачено, що договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2024 року або до повного виконання грошових зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії» споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Згідно ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії» зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 правил).

За змістом п. 6.1.3 правил зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Датою початку процедури зміни електропостачальника вважається дата отримання всіх необхідних даних, передбачених пунктом 6.1.5 цієї глави (пункт 6.1.6 ПРРЕЕ).

Аналогічні умови передбачені в укладеному між сторонами договорі.

Зокрема, відповідно до п. 10.1 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Дія договору припиняється у випадку, зокрема, зміни постачальника (п. 13.5 договору).

Оскільки строк дії договору погоджений сторонами до 31.12.2024, а споживач у даній справі, змінив електропостачальника з 02.05.2023 (тобто до закінчення строку дії договору), то відбулось дострокове розірвання договору, що має наслідком припинення його дії з ініціативи ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на підставі п. 13.5. договору.

Відповідно до п. 10 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, в тому числі, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Сторонами погоджено умовами договору (пункт 13.3), що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Абзацом 4 пункту 6.1.3 розділу 6.1 глави VI ПРРЕЕ передбачено, що коли споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Згідно з комерційною пропозицією від №12 договір діє з моменту набранням чинності і до 31.12.2024 року. Відтак, у розділі «Умови розірвання/припинення договірних відносин без сплати будь-яких штрафних фінансових (санкцій), споживач має право з власної ініціативи розірвати /припинити договір без сплати будь-яких штрафних (фінансових) санкцій та будь-яких інших додаткових фінансових зобов`язань, зокрема, у такому випадку як: «У разі, зміни споживачем постачальника, за умов, що процедура зміни постачальника була розпочата споживачем за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку дії) чинного договору (31.12.2024), передбаченого п. п. 2.8 п. 2 умов цієї комерційної пропозиції та (абзацом 4, 5 п. 6.1.3 ПРРЕЕ)».

Згідно з п. п. 2.10 п. 2 комерційної пропозиції №12, у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача з порушенням строку, передбаченого абз.а п. п. 2.9 п. 2 умов цієї комерційної пропозиції або абз. б п. п.2.9 п. 2 умов цієї комерційної пропозиції постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

Порядок зміни електропостачальника за ініціативою споживача врегульовано як договором (п. п. 10 п. 6.1 та п. 10 договору) так і розділом 6.1 Правил, положення яких зазначено вище.

Враховуючи принцип свободи договору, закріплений в ст. 627 Цивільного кодексу України, та можливість встановлення санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору постачання електричної енергії споживачу, передбачене ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», сторони передбачили у договорі санкцію (штраф) за дострокове припинення /розірвання договору з ініціативи споживача.

Враховуючи наведене, споживач за договором постачання електричної енергії зобов`язаний за вимогою постачальника сплатити штраф за дострокове припинення/розірвання договору з його ініціативи, у тому числі у разі зміни електропостачальника, якщо така санкція передбачена умовами вказаного договору або комерційної пропозиції до нього, та за умови, що договір має фіксований термін (строк) дії, а повідомлення новому електропостачальнику про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу направлено в іншій термін, ніж за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №926/1297/21.

У договорі сторони погодили накладення штрафу саме за дострокове розірвання/припинення договору за ініціативою споживача, а однією із обставин, що дає підставу для такого розірвання/припинення є зміна електропостачальника.

Відповідач за власною ініціативою з 02.05.2023 року, тобто до закінчення фіксованого строку дії договору (31.12.2024), обрав іншого електропостачальника, а тому договірні правовідносини сторін припинились достроково на умовах договору та комерційної пропозиції №12, та мають наслідок застосування штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідне повідомлення направлено відповідачем на адресу позивача в термін менший, ніж за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого строку дії договору, тобто з порушенням встановленого порядку.

Можливість застосування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору (укладеного на визначений строк) з ініціативи споживача внаслідок зміни електропостачальника не суперечить чинному законодавству, а тому відповідна умова договору не може вважатися нікчемною. Крім того, штрафні санкції за дострокове розірвання договору постачання електричної енергії у разі зміни постачальника не є тотожними платі (додатковим фінансовим зобов`язанням) за зміну постачальника. Додаткові фінансові зобов`язання, про які йдеться у ч. 10 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», не стосуються штрафних санкцій за недотримання умов договору, а лише «вартості зміни постачальника», витрат, які могли би бути встановлені при такій зміні (можливі витрати з технічних причин чи інші витрати). Як Директива 2009/72/ЄС, так і Закон №2019-VIII, передбачають відсутність плати за зміну електропостачальника поряд з можливістю застосування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладених в ухвалі від 30.06.2021 у справі №914/2404/20 та постанові від 04.02.2020 у справі №914/545/19.

У матеріалах справи знаходиться лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг листом від 09.06.2023 за №6094/20.4/7-23 у відповідь на лист ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 09.05.2023 за вих.№М-2023-1985, згідно якого положення договору щодо наявності штрафних санкцій за дострокове розірвання договору не суперечать вимогам пункту 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у справі №904/4156/18 зазначила, що за змістом наведених положень ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.

Оскільки договір було розірвано у травні 2023 року, то нарахування штрафу повинно здійснюватися, виходячи з вартості електричної енергії спожитої у квітні 2023 року.

У матеріалах справи знаходиться рахунок за електричну енергію №230419 за квітень 2023 року про фактичний обсяг спожитої електричної енергії ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за квітень 2023 року, чим підтверджується вартість спожитої відповідачем електричної енергії в обсязі 18663 кВт/год. на суму 77755,28 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 77755,28 грн. штрафу.

Твердження апелянт вважає, що він повідомив позивача за 21 день до зміни електропостачальника, а тому до нього не повинні бути застосовані штрафні санкції, спростовано вищевикладеним.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі Проніна проти України, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі Шевельов проти України).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, наведених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ -Маркет відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.11.2023 у справі №914/2778/23 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 13.02.2024

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік