ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.2024 Справа №905/1662/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ Донецької області в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м. Краматорськ Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас», м. Краматорськ Донецької області,

про стягнення 41608,04грн, з яких 27590,23грн основний борг, 10292,69грн пеня, 932,80грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати,

без повідомлення (виклику) сторін,

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ Донецької області в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м. Краматорськ Донецької області звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас», м. Краматорськ Донецької області про стягнення 41608,04грн, з яких 27590,23грн основний борг, 10292,69грн пеня, 932,80грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №06-18 від 01.01.2016 в частині оплати послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 27590,23грн, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав такі документи: заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №06-18 від 01.01.2016, типовий договір розподілу природного газу, акт приймання-передачі послугу з розподілу природного газу від 01.10.2021, акти наданих послуг з розподілу природного газу та рахунки за періоди лютий-травень, грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року, листи ТОВ «Оператора ГТС» №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022, №7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022, №7106ВИХ-22-374 від 10.10.2022, №7106ВИХ-22-383 від 17.10.2022, роздруківку з офіційного сайту АТ «Донецькоблгаз»; Спеціальний план організації робіт, факсограму №275 від 20.12.2022, роздруківки електронної пошти позивача, лист АТ «Донецькоблгаз» №2.1/2-877 від 06.06.2023, вимоги-рахунки №1.7/961 від 03.07.2023, №1.7/1-1366 від 12.10.2023, №1.7/1-1568 від 12.12.2023, платіжні інструкції №5715 від 27.01.2022, №5838 від 08.02.2022, акти звірки взаєморозрахунків, опис вкладення у цінний лист з фіскальним чеком АТ «Укрпошта».

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. ст.ст. 509, 525, 526, 611, 625, 626, 628, 629, 633, 634 Цивільного кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1662/23 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1662/23. Справу №905/1662/23 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач повідомлявся про відкрите судове провадження у справі №905/1662/23 шляхом направлення копії ухвали суду від 25.12.2023 на юридичну адресу відповідача.

Ухвала суду від 25.12.2023 отримана відповідачем 03.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

У встановлений судом строк клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, відзив від відповідача не надходив, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Краматорським управлінням з газопостачання та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» (далі позивач, оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас» (далі відповідач, споживач) укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяв-приєднання №06-18 до умов договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Відповідно до п.1.1 договору, цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку №1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п.2.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у період фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду.

Пунктом 3.3 передбачено, що споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п.6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 договору).

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Цей договір укладається на невизначений строк (п.12.1 договору).

Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п.12.2 договору).

Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №06-18 від 01.01.2016 підписані директором Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас», містять дані щодо персонального EIC-коду споживача, назви та опису об`єктів, їх адреси, величин приєднаної потужності об`єкта, параметрів приладів обліку газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2746 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Донецькоблгаз» установлено Приватному акціонерному товариству з газопостачання та газифікації «Донецькоблгаз» тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,18грн за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно до Акту приймання-передачі послуги з розподілу природного газу від 01.10.2021 фактичний обсяг споживання газу за попередній (2021 рік), який буде визначено за замовчуванням на 2022 рік, складає 40297,19куб.м. відповідно величина замовленої потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у 2022 році (за замовчуванням) складає 3358,10куб.м. щомісячно. Вказаний акт підписаний представником відповідача.

12.10.2022 оператор ГРМ направив відповідачу інформаційну довідку про фактичний обсяг споживання природного газу за попередній газовий рік з 01.10.2021 по 30.09.2022 , який складає 7552,37куб.м., величина потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у 2023 році складає 629,36куб.м. щомісячно.

До матеріалів справи долучено лист ТОВ «Оператор ГТС України» за №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022, яким повідомлено про неможливість газопостачання у Донецькій області через чисельні пошкодження магістральних газопроводів. Листами ТОВ «Оператор ГТС України» №7106ВИХ-22-374 та №7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022 проінформовано про виконані ремонтно-відновлювальні роботи.

АТ «Донецькоблгаз» з 12.10.2022 розпочало поетапний пуск природного газу в розподільчі мережі всім споживачам в зоні своє відповідальності.

Відповідно до листа ТОВ «Оператор ГТС України» №7106ВИХ-22-383 від 17.10.2022 Краматорське ЛВУМГ отримало підтвердження про готовність до поновлення подачі газу від ГРС м. Краматорськ.

Згідно з факсограмою №275 від 20.12.2022 у зв`язку з повним наповненням газорозподільних мереж від вже працюючих повною мірою ГРС ТОВ «Оператор ГТС України» та здійснення доставки природного газу до межі балансової належності споживачів, поновлено здійснення нарахувань за послугу розподілу природного газу п з грудня 2022 року всім споживачам.

На виконання умов договору позивачем складені акти наданих послуг з розподілу природного газу за період лютий-травень, грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року на загальну суму 32687,05грн, а саме: №442/2 від 28.02.2022 на суму 4755,07грн, №442/3 від 31.03.2022 на суму 4755,07грн, №442/4 від 30.04.2022 на суму 4755,07грн, №442/5 від 31.05.2022 на суму 4755,07грн, №442/6 від 31.12.2022 на суму 4755,07грн, №442/1 від 31.01.2023 на суму 891,17грн, №442/2 від 28.02.2023 на суму 891,17грн, №442/3 від 31.03.2023 на суму 891,17грн, №442/4 від 30.04.2023 на суму 891,17грн, №442/5 від 31.05.2023 на суму 891,17грн, №442/6 від 30.06.2023 на суму 891,17грн, №442/7 від 31.07.2023 на суму 891,17грн, №442/8 від 31.08.2023 на суму 891,17грн, №442/10 від 30.09.2023 на суму 891,17грн, №442/2 від 31.10.2023 на суму 891,17грн.

Також позивач виписав рахунки на оплату наданих послуг з розподілу природного газу за період лютий-травень, грудень 2022 року, січень-жовтень 2023 року.

Акти та рахунки направлялися відповідачу на електронну пошту, а також засобами поштового зв`язку.

Відповідач здійснив оплату послуг за лютий 2022 року відповідно до платіжної інструкції №5838 від 08.02.2022.

Позивач вказує, що часткова оплата послуг за березень 2022 року здійснена шляхом зарахування переплати за попередній період у розмірі 341,75грн, після чого заборгованість за березень 2022 року становить 4413,32грн.

Позивач направляв на адресу відповідача вимоги-рахунки №1.7/961 від 03.07.2023, №1.7/1-1366 від 12.10.2023, №1.7/1-1568 від 12.12.2023 з актами звірки взаєморозрахунків.

Заборгованість у загальному розмірі 27590,23грн відповідач не сплатив.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов`язку з своєчасної та повної оплати послуг з розподілу природного газу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 41608,04грн, з яких 27590,23грн основний борг; 10292,69грн пеня, 932,80грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Сутність позовних вимог полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором розподілу природного газу, а також у застосуванні наслідків порушення грошових зобов`язань у вигляді стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України).

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. (ч. 2 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно з п.4 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - КГРС) договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Судом встановлено, що сторони уклали договір розподілу природного газу шляхом підписання відповідачем заяв-приєднання до його умов №06-18 від 01.01.2016.

Докази розірвання чи припинення такого договору в матеріалах справи відсутні, чинність договору відповідачем не заперечується.

Отже, договір розподілу природного газу є належною підставою для виникнення у сторін відповідних прав та обов`язків.

У п. 6.8 договору сторони погодили, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 10 розділу гл.6 розділу VI КГРС передбачено, що оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

На підтвердження виконання обов`язку з надання послуг з розподілу природного газу позивачем складені акти №442/2 від 28.02.2022 на суму 4755,07грн, №442/3 від 31.03.2022 на суму 4755,07грн, №442/4 від 30.04.2022 на суму 4755,07грн, №442/5 від 31.05.2022 на суму 4755,07грн, №442/6 від 31.12.2022 на суму 4755,07грн, №442/1 від 31.01.2023 на суму 891,17грн, №442/2 від 28.02.2023 на суму 891,17грн, №442/3 від 31.03.2023 на суму 891,17грн, №442/4 від 30.04.2023 на суму 891,17грн, №442/5 від 31.05.2023 на суму 891,17грн, №442/6 від 30.06.2023 на суму 891,17грн, №442/7 від 31.07.2023 на суму 891,17грн, №442/8 від 31.08.2023 на суму 891,17грн, №442/10 від 30.09.2023 на суму 891,17грн, №442/2 від 31.10.2023 на суму 891,17грн, а також виписані відповідні рахунки.

Акти та рахунки направлялись відповідачу на електронну пошту, також 15.12.2023 вказані акти та рахунки повторно направлені відповідачу засобами поштового зв`язку.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами-рахунками та направляв акти звірки взаєморозрахунків.

Відповідач вмотивовану відмову від підписання актів наданих послуг оператору ГРМ не надав, до суду від відповідача будь-яких заперечень щодо неотримання актів та рахунків, зауважень щодо фактичних обсягів споживання газу чи вартості наданих послуг не надійшло.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 6.6 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Отже, строк оплати наданих послуг з розподілу природного газу є таким, що настав.

Докази оплати заборгованості у загальному розмірі 27590,23грн відповідачем не надані.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 27590,23грн.

Позивач також заявив до стягнення пеню у розмірі 10292,69грн, 3% річних у розмірі 932,80грн та інфляційні втрати у розмірі 2792,32грн.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.2. договору визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Відповідно до розрахунку позивач нарахував пеню у загальному розмірі 10292,69грн, а саме: на борг 4413,32грн за період прострочення з 11.04.2022 по 30.06.2023 у розмірі 2504,11грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.05.2022 по 30.06.2023 у розмір 2619,85грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.06.2022 по 30.06.2023 у розмірі 2507,81грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.01.2023 по 10.07.2023 у розмірі 1179,00грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.02.2023 по 10.08.2023 у розмірі 218,91грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.03.2023 по 10.09.2023 у розмірі 218,03грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.04.2023 по 10.10.2023 у розмірі 209,87грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.05.2023 по 10.11.2023 у розмірі 200,60грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.06.2023 по 10.12.2023 у розмірі 186,19грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.07.2023 по 18.12.2023 у розмірі 155,63грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.08.2023 по 18.12.2023 у розмірі 119,83грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.09.2023 по 18.12.2023 у розмірі 86,53грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.10.2023 по 18.12.2023 у розмірі 56,84грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.11.2023 по 18.12.2023 у розмірі 29,49грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він є методологічно неправильним, оскільки позивачем неправильно зазначено початок періоду прострочення за зобов`язаннями у березні 2022 року, у травні, серпні 2023 року, оскільки останні дні сплати припадають на вихідні дні.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, за зобов`язанням у березні 2022 року кінцевий строк оплати послуг - 11.04.2022, початок прострочення - 12.04.2022; за зобов`язанням у травні 2023 року кінцевий строк оплати послуг - 12.06.2023, початок прострочення - 13.06.2023; за зобов`язанням у серпні 2023 року кінцевий строк оплати послуг - 11.09.2023, початок прострочення - 12.09.2023.

Здійснивши власний розрахунок за належний період, суд встановив, що належний розмір пені становить 10286,75грн, тому позовні вимоги в частині пені підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивач нарахував 3% річних у загальному розмірі 932,80грн, а саме: на борг 4413,32грн за період прострочення з 11.04.2022 по 18.12.2023 у розмірі 223,81грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.05.2022 по 18.12.2023 у розмір 229,42грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.06.2022 по 18.12.2023 у розмірі 217,30грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з 11.01.2023 по 18.12.2023 у розмірі 133,66грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.02.2023 по 18.12.2023 у розмірі 22,78грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.03.2023 по 18.12.2023 у розмірі 20,73грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.04.2023 по 18.12.2023 у розмірі 18,46грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.05.2023 по 18.12.2023 у розмірі 16,26грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.06.2023 по 18.12.2023 у розмірі 13,99грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.07.2023 по 18.12.2023 у розмірі 11,79грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.08.2023 по 18.12.2023 у розмірі 9,52грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.09.2023 по 18.12.2023 у розмірі 7,25грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.10.2023 по 18.12.2023 у розмірі 5,05грн; на борг 891,17грн за період прострочення з 11.11.2023 по 18.12.2023 у розмірі 2,78грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він є методологічно неправильним, оскільки позивачем неправильно зазначено початок періоду прострочення за зобов`язаннями у березні 2022 року, у травні, серпні 2023 року, оскільки останні дні сплати припадають на вихідні.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, за зобов`язанням у березні 2022 року початок прострочення - 12.04.2022; за зобов`язанням у травні 2023 року початок прострочення - 13.06.2023; за зобов`язанням у серпні 2023 року початок прострочення - 12.09.2023.

Здійснивши власний розрахунок за належний період, суд встановив, що належний розмір 3% річних становить 932,23грн, тому позовні вимоги в частині 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Відповідно до розрахунку позивач нарахував інфляційні втрати у загальному розмірі 2792,32грн, а саме: на борг 4413,32грн за період прострочення з квітня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 917,97грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з травня 2022 року по листопад 2023 року в розмір 841,65грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з червня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 713,26грн; на борг 4755,07грн за період прострочення з січня по листопад 2023 року в розмірі 204,47грн; на борг 891,17грн за період прострочення з лютого по листопад 2023 року в розмірі 31,19грн; на борг 891,17грн за період прострочення з березня по листопад 2023 року в розмірі 24,95грн; на борг 891,17грн за період прострочення з квітня по листопад 2023 року в розмірі 11,59грн; на борг 891,17грн за період прострочення з травня по листопад 2023 року в розмірі 9,80грн; на борг 891,17грн за період прострочення з червня 2023 по листопад 2023 року в розмірі 5,35грн; на борг 891,17грн за період прострочення з вересня по листопад 2023 року в розмірі 16,05грн; на борг 891,17грн за період прострочення з жовтня по листопад 2023 року в розмірі 11,59грн; на борг 891,17грн за період прострочення листопад 2023 року в розмірі 4,46грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що при здійснені розрахунку за заявлені позивачем періоди розмір інфляційних втрат становить у загальному розміру 3001,52грн.

Враховуючи приписи ч. 2 статті 237 Господарського процесуального кодекс України, згідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача, становить 2792,32грн.

Згідно з положеннями ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 282186,42грн, з яких 41601,53грн, з яких 27590,23грн основний борг, 10286,75грн пеня, 932,23грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ Донецької області в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м. Краматорськ Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас», м.Краматорськ Донецької області про стягнення 41608,04грн, з яких 27590,23грн основний борг, 10292,69грн пеня, 932,80грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські системи кабельних трас», м. Краматорськ Донецької області (84333, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Архипа Куїнджі, будинок 14, ідентифікаційний код 33529062) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ Донецької області (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ідентифікаційний код 03361075) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м. Краматорськ Донецької області (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, ідентифікаційний код 24805642) 41601,53грн, з яких 27590,23грн основний борг, 10286,75грн пеня, 932,23грн 3% річних, 2792,32грн інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2146,86грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 22.02.2024.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.