ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2024 р. м. Черкаси справа № 925/843/14(925/230/24)

Вх.суду № 3248/24 від 20.02.2024

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., розглянувши заяву від 20.02.2024

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юссам",

до боржника, Комунального підприємства "Облпаливо" Черкаської обласної ради,

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Боржник у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., звернувся до суду у межах справи про банкрутство із позовом від 19.02.2024 про припинення договору оренди від 28.10.2016 №28-ОР частини комплексу будівель та споруд Черкаського паливного складу за адресою: м.Черкаси, вул.Будіндустрії, 9, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. (зареєстровано в реєстрі за №2092), укладеного між Комунальним підприємством "Облпаливо" Черкаської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкомплект", а також про стягнення з орендної плати.

2. Одночасно позивач подав заяву від 20.02.2024 (вх.суду 3248/24 від 20.02.2024) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також на рахунок НОМЕР_1 у ПАТ "Банк Восток" та інші існуючі банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомплект" у межах позовних вимог 509 267,34 грн. та судових витрат в сумі 10 667,01 грн. (судового збору в сумі 7 639,01грн. за подання позовних вимог майнового характеру та судового збору в сумі 3 028,00грн. за подання позовних вимог немайнового характеру).

Заяву обґрунтовано тим,

що предметом заявленого позову є вимога про припинення укладеного між КП "Облпаливо" Черкаської обласної ради" та ТОВ "Інкомплект" договору оренди від 28.10.2016 №28-10/ОР, стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 509 267,34 грн., а також судових витрат у розмірі 10 667,01 грн.;

що відповідач безпідставно ухиляється від виконання обов`язків зі сплати орендної плати, передбачених п.3.5 і 11 вказаного вище договору;

що розмір статутного капіталу ТОВ "Інкомплект" складає 1 000,00 грн., який не достатній для покриття боргу, отже й ця обставина створює додаткові ризики для виконання рішення суду.

що позивач знаходиться у процедурі ліквідації, строк якої обмежений, у зв`язку з чим вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу майно та грошові суми може утруднити чи зробити неможливим виконання ухваленого за результатами розгляду позову рішення;

3. Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ст.136. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом;

п.1 ч.1 ст.137. Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

ч.6 ст.140. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

4. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011р. №16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21). Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. В той же час, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

5. Враховуючи, що позивач вказує на невиконання ТОВ "Інкомплект" обов`язку повернути орендоване майно у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди 28.10.2016 №28-10/ОР, що вказує на заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати на загальну суму 299773,36 грн., що невиконання цих обов`язків відповідачем призводить до порушення прав усіх кредиторів у справі про банкрутство боржника-позивача на погашення їх вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти на рахунках відповідача в межах суми позовних вимог та про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

В частині ж накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно ТОВ "Інкомплект" заява задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не вказано конкретні об`єкти такого рухомого і нерухомого майна, не додано будь-яких доказів наявності у вказаної особи таких активів (в тому числі їх кількість та орієнтовна вартість), що не дає можливості оцінити їх вартість, значення для діяльності відповідача та співвіднести їх з розміром позовних вимог.

Керуючись ст.136,137,234,235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., від 20.02.2024 №02-08/31 задовольнити частково.

1.1. Вжити наступні заходи забезпечення позову накласти арешт шляхом винесення постанови у виконавчому провадженні про арешт грошових коштів на рахунок НОМЕР_1 у ПАТ "Банк Восток" та інші існуючі банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомплект" (18001, м.Черкаси, вул.Будіндустрії,9, ідентифікаційний код 39400953) у межах позовних вимог 509 267,34 грн. та судових витрат в сумі 10667,01 грн. (разом 519 934,35 грн.).

1.2. У решті вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 21.02.2024. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Направити це судове рішення заявнику, ТОВ "Інкомплект", Другому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (в оригіналі з гербовою печаткою суду).

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-4