УХВАЛА

про відмову в перегляді рішення за нововиявленими обставинами

13.02.2024Справа № 910/19577/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши

заяву Фізичної особи - підприємця Яроша Віталія Валерійовича

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна"

до Фізичної особи - підприємця Яроша Віталія Валерійовича

про стягнення 217 265,58 грн.

за участю представників:

від заявника (відповідача): Кучеренко О.О.

від позивача: Добреля В.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/19577/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" (далі - ТОВ "Софарма Україна", позивач) до Фізичної особи - підприємця Яроша Віталія Валерійовича (далі - ФОП Ярош В.В., відповідач) про стягнення суми гарантійного платежу в розмірі 217 265,58 грн. за умовами договору суборенди № 37/18 від 08.06.2018.

За результатами розгляду вказаної справи рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, позовні вимоги ТОВ "Софарма Україна" було задоволено частково, у зв`язку із закінченням дії договору суборенди № 37/18 від 08.06.2018, укладеного сторонами, стягнуто з ФОП Яроша В.В. гарантійний платіж, сплачений позивачем в сумі 206 428,10 грн, та судовий збір у сумі 3 096, 42 грн, у решті вимог - відмовлено.

08.12.2023 від ФОП Яроша В.В. надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/19577/21 за нововиявленими обставинами.

Заява про перегляд рішення обґрунтована тим, що існують нововиявлені обставини, які не були відомі відповідачу під час розгляду даної справи і які мають істотне значення для вирішення спору, а саме - свідчать про відсутність підстав для повернення позивачу гарантійного платежу.

Провадження за заявою ФОП Ярош В.В. про перегляд справи за нововиявленими обставинами було прийнято до розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2023, розгляд заяви вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні із повідомленням сторін відповідно до правил, визначених ст. 325 ГПК України. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість передбачена законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Позивач (ТОВ «Софарма Україна») надав суду свої заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в яких зазначив, що обставини, на які посилається ФОП Ярош В.В. не є нововиявленими, адже ФОП Ярош В.В. ще під час розгляду справи вказував про наявність акту приймання-передачі приміщення у двох примірниках, які були надані ТОВ "Софарма Україна" у липні 2019. Також позивач наголосив на тому, що наявність поданих заявником доказів могла бути встановлена судом в разі належного виконання відповідачем вимог процесуального закону під час розгляду справи, проте, ФОП Ярош В.В. не скористався наданим йому правом щодо своєчасного подання доказів. Отже позивач вважав, що у своїй заяві відповідач фактично вимагає переоцінки доказів, які були відомі або могли бути відомі йому ще під час розгляду справи, та які жодним чином не впливають на висновки суду по справі.

До початку розгляду заяви ФОП Яроша В.В. (10.01.2024) представник заявника подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати: в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію чи перебував в період липень - жовтень 2021 ФОП Бородінкін А. С. клієнтом цього банку; чи перебували на обслуговувані або відкривалися в період липень-жовтень 2021 в банку рахунки ФОП Бородінкіна А. С.; інформацію щодо руху коштів на рахунках ФОП Бородінкіна А. С. в період липень-жовтень 2021; інформацію щодо руху коштів по рахунку НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 в період липень - жовтень 2021; в АТ «Райффайзен Банк» інформацію - чи відкривав та перебував/перебуває на обслуговуванні рахунок НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 із зазначенням ім`я власника, дати відкриття та дати закриття рахунку; інформацію щодо руху коштів на рахунку НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 у період з 01.08.2021 по 01.10.2021.

За результатами розгляду вказаного клопотання Господарський суд м. Києва ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 11.01.2024, відмовив у його задоволенні як у необґрунтованому, виходячи з того, що затребувані докази не стосуються предмета спору щодо стягнення гарантійного платежу за договором суборенди, при цьому ФОП Бородінкін А. С. не є стороною у даній справі, а тому вказані докази не матимуть значення для вирішення спору за нововиявленими обставинами.

Також після початку розгляду справи по суті, представник заявника подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи в порядку ст. 88 ГПК України заяви свідка ( ОСОБА_1 ), яка є підписантом наданих заявником актів прийому-передачі об`єкту суборенди.

Указане клопотання Господарський суд м. Києва залишив без розгляду ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13.02.2024, як таку, що була подана з пропуском процесуального строку, на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті представник заявника просив задовольнити вказану заяву та постановити нове рішення у справі - про відмову у позові.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви ФОП Ярош В.В. заперечив, просив залишити без змін рішення, яке було постановлене судом у даній справі.

Розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити з наступних підстав.

Установлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, позов ТОВ "Софарма Україна" про стягнення гарантійного платежу в сумі 217 265,58 грн. задоволено частково, стягнуто з ФОП Яроша В.В. на користь ТОВ «Софарма Україна» гарантійний платіж у сумі 206 428,10 грн. та судовий збір у сумі 3 096,42 грн., у решті вимог - відмовлено.

Предметом спору в даній справі була наявність (відсутність) підстав для повернення позивачу гарантійного платежу в сумі 217 265,58 грн. після закінчення строку дії договору суборенди № 37/18 від 08.06.2018.

Розглядаючи вимоги ТОВ "Софарма Україна», господарський суд встановив, що відповідно до умов договору суборенди ФОП Ярош В. В. передав у користування ТОВ "Софарма Україна" приміщення 300 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 9, зона 1. Проте, у порушення п. 5.2 договору, сторони не склали акту приймання-передачі цього приміщення у користування позивача.

13.09.2021 ТОВ "Софарма Україна" направило відповідачу лист № 409, у якому з метою встановлення фактичних недоліків, які виникли під час користування суборендарем приміщенням, просило надати позивачу акт приймання-передачі у користування приміщення. У відповідь на вказаний лист ФОП Ярош В.В. повідомив позивача, що два примірника відповідного акту приймання-передачі приміщення були надані ТОВ "Софарма Україна" у липні 2019, однак, другий примірник після його підписання позивач не повернув.

30.09.2021 ТОВ "Софарма Україна" повернуло суборендодавцю об`єкт оренди за актом приймання-передачі, підписаним обома сторонами того ж дня. У вказаному акті сторони зазначили, що при обстеженні приміщення були виявлені наступні недоліки: в кімнатах не працюють розетки; відсутні магістралі для монтажу спліт-систем для кондиціювання; наявні пошкодження покриття стін. Також сторони погодили, що суборендодавець має викликати представника суборендаря для перевірки придатності системи електропроводки, а у разі нез`явлення останнього, вартість усунення її недоліків буде встановлена самостійно суборендодавцем.

06.10.2021, у зв`язку із закінченням дії договору суборенди та поверненням орендованого майна, ТОВ "Софарма Україна" звернулось до ФОП Яроша В. В. з вимогою, у якій просило повернути гарантійний платіж у сумі 217 265,58 грн.

На підставі погоджених сторонами умов договору судом було встановлено, що підстави для зарахування гарантійного платежу в рахунок відшкодування завданих суборендодавцю збитків (проведення ремонтних робіт приміщення, демонтажу систем кондиціювання), про що зазначав ФОП Ярош В.В. у своєму листі від 23.09.2021, адресованому ТОВ "Софарма Україна", були відсутні.

При цьому суд врахував, що до матеріалів позову був доданий акт огляду орендованого приміщення від 10.09.2021, складений на вимогу ТОВ "Софарма Україна" та підписаний сторонами, у якому зазначено про виявлення недоліків майна, що зафіксовано на відео трьома сторонами, а також акт приймання-передачі (повернення) орендованого приміщення від 30.09.2021, в якому сторони зафіксували виявлені недоліки. Однак, враховуючи відсутність первинного акта приймання-передачі приміщення у користування позивачу, в якому мав бути зафіксований стан майна в момент його передачі в суборенду, суд дійшов висновку, що визначити наявність та ступінь погіршень такого майна на час його повернення неможливо. Також у справі були відсутні докази того, що будь-які пошкодження приміщення були завдані саме позивачем.

Крім того на підставі встановлених обставин у справі суд у своєму рішенні від 05.07.2022 прийшов до висновку про те, що через відсутність електроенергії позивач був позбавлений можливості використовувати передане йому в суборенду майно у вересні 2021 та був вимушений звільнити приміщення, тобто дії відповідача із припинення постачання електроенергії до об`єкту суборенди мали наслідком звільнення позивачем цих приміщень, і таке звільнення носило примусовий характер, що мало наслідком застосування до спірних відносин частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України та звільнення позивача від обов`язку сплати за користування орендованим майном у вересні 2021 року.

Отже, за відсутності встановлених порушень господарського зобов`язання з боку ТОВ "Софарма Україна" в частині неналежної сплати орендних платежів чи завдання ним збитків суборендодавцю, суд при прийнятті вищезазначеного рішення прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагав від ФОП Яроша В.В. повернення гарантійного платежу, який останнім зараховувався в рахунок боргу з орендної плати.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 за нововиявленими обставинами, заявник вказує, що у вересні 2023 йому стало відомо з матеріалів іншої справи (№ 910/11809/23), що орендоване позивачем приміщення було повернуте ФОП Ярошу В.В. у значно гіршому стані, ніж до його надання ТОВ «Софарма Україна» в суборенду, а тому кошти гарантійного платежу мали бути зараховані у рахунок відшкодування завданих суборендодавцю збитків. На підтвердження своїх доводів заявник надав копію акта приймання-передачі від 23.07.2019, за яким ФОП Гаасс Л.В. передала, а ТОВ «Софарма Україна» прийняло оригінали актів приймання-передачі об`єкту суборенди, а також копію акта від 22.10.2018, згідно з яким ТОВ «Софарма Україна» передало ФОП Гаасс Л.В. ключі від дверей усіх приміщень об`єкту суборенди в кількості 3 шт. Дані акти, як зазначає заявник, були складені відповідно до договору суборенди № 36/18Г від 08.06.2018, договору суборенди № 37/18Я від 08.06.2018, договору суборенди № 38/18М від 08.06.2018.

Крім того заявник зазначив, що обставини щодо відсутності електроенергії в орендованому приміщенні та неможливості користування ТОВ «Софарма Україна» цим приміщенням, встановленні при ухваленні судового рішення, спростовуються нововиявленими обставинами щодо наявності у суборендаря всіх ключів до орендованих приміщень та доступу позивача до електрощитової, а значить - можливості відновлення електропостачання, що свідчить про наявність підстав для нарахування орендної плати ТОВ «Софарма Україна» за вересень 2021.

На думку заявника надані ним акти підтверджують стан, в якому було повернуто орендоване приміщення відповідачу та факт наявності у позивача доступу до електрощитової, а тому свідчать про необхідність зарахування гарантійного платежу в рахунок спричинених збитків та орендної плати за вересень 2021, відтак, ФОП Ярош В.В. просить скасувати рішення господарського суду у даній справі та постановити нове рішення, яким у позові ТОВ «Софарма Україна» відмовити у повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Так, у якості нововиявлених обставин заявник вказує на наявність істотних для справи обставин, що підтверджуються наданими при розгляді господарської справи № 910/11809/23 доказами (акт приймання-передачі від 23.07.2019 та акт від 22.10.2018), які свідчать про повернення суборендованих приміщень відповідачу (заявнику) в значно гіршому, ніж до суборенди стані, та підтверджують наявність у ТОВ «Софарма України» ключів від усіх суборендованих приміщень, в тому числі і від електрощитової. Указані обставини, на думку заявника, впливають на результат розгляду даної справи, адже підтверджують створення штучної ситуації щодо неможливості встановлення реального стану майна в момент його передачі в суборенду та неможливості відновлення електропостачання і обмеження доступу до приміщень.

Проте, вказані обставини суд не вважає нововиявленими з огляду на наступне.

За змістом ст. 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких чотирьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте), по-четверте, такі обставини не були встановлені судом під час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти або висновки експерта, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, яка визначена процесуальним законом, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19).

Так, із матеріалів справи вбачається та встановлено судом у рішенні, що ФОП Ярош В.В. у липні 2019 року на прохання представника позивача надав два примірника акту приймання-передачі приміщення ТОВ "Софарма Україна", однак, один примірник позивачем, після його підписання, суборендодавцю повернутий не був.

Указані обставини свідчать про те, що на час розгляду цієї справи ФОП Ярошу В.В. було відомо про існування відповідного акту, однак в ході розгляду справи ним не подавались заяви про витребування цього чи іншого актів та не повідомлялось про складнощі з їхнім отриманням у порядку, передбаченому відповідними нормами господарського процесуального закону. Більш того всі пояснення та докази, так само, як і зустрічний позов ФОП Яроша В.В., були надані відповідачем з порушенням процесуальних строків та без обґрунтування поважності причин пропуску таких строків, а тому були залишені судом без розгляду.

Таким чином суд вважає, що подання нових доказів і посилання на обставини, які існували на час розгляду, але про які не повідомляла сторона, не є нововиявленими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.09.2018 у справі № 924/160/16.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи та обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі належного виконання учасником вимог процесуального закону. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18.

Посилання заявника на акти приймання-передачі від 23.07.2019 та від 22.10.2018 (подані іншою особою в іншу справу), які на його думку свідчать про повернення суборендованих приміщень відповідачу (заявнику) в значно гіршому, ніж до суборенди стані, та підтверджують наявність у ТОВ «Софарма України» ключів від усіх суборендованих приміщень, в тому числі і від електрощитової, суд до уваги не приймає та зазначає, що вказані акти є новими доказами, які не були надані стороною відповідача під час розгляду даної справи.

У той же час судами двох інстанцій були встановлені факти відсутності у матеріалах справи актів приймання-передачі приміщень в суборенду та протиправного припинення доступу позивача до електропостачання. Отже, надання доказів на спростування таких висновків було можливе лише під час розгляду справи по суті.

Також суд зазначає, що ФОП Ярош, ФОП Мельник та ФОП Гаасс були стороною у справі № 910/19572/21, провадження по якій було відкрите 02.12.2021, в якій доказуванню підлягали ті самі обставини та досліджувались ті самі докази, отже, у відповідача була можливість встановити усі обставини передання з боку ФОП Гаасс актів приймання-передачі позивачеві, якщо, як він стверджує, весь документообіг вівся через ФОП Гаасс.

Більш того надані заявником нові докази не свідчать про істотність підтверджених цими доказами обставин, оскільки вони лише вказують про передання стороні договору актів та ключів від орендованих об`єктів, і не свідчать про повернення приміщень в значному гіршому стані та можливість відновлення електропостачання в цих приміщеннях та користування ними, як вказує заявник.

У той же час суд зазначає, що нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

До тих самих висновків суд дійшов в частині наданих заявником (відповідачем) документів від ТОВ «Муравей Україна» та інших нових доказів, оскільки ним не доведено необізнаність ФОП Яроша В.В. про існування таких доказів та неможливість їх подання ще під час розгляду справи, а також істотність стверджуваних в цих доказах обставин для розгляду справи.

Відповідно до п. 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наведені заявником обставини не належать до нововиявлених та не можуть бути підставою для перегляду рішення у даній справі, а тому у заяві ФОП Ярош В.В. суд відмовляє.

Згідно з ч. 4 ст. 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви ФОП Ярош В.В. судовий збір, сплачений за подану заяву, покладається на заявника відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю Ярош Віталію Валерійовичу у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 за нововиявленими обставинами.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі № 910/19577/21 про стягнення 217 265,58 грн. залишити без змін.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 13 лютого 2024 року.

Повний текст ухвали складений 19 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення повного тексту ухвали.

Суддя Головіна К.І.