ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 Справа № 904/6694/23
За позовом: Приватного акціонерного товариства «Просто-страхуваня», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал», м. Дніпро

Про: повернення майна

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ПрАТ «Просто-страхуваня» ( позивач ) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Гетманглобал» ( відповідач ) про зобов`язання передати пошкоджені частини (згідно переліку), які були замінені в процесі ремонту транспортного засобу «RAVON R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором страхування №1900021 серії PKS від 04.01.19р.

Ухвалою суду від 28.12.23р. відкрито провадження у справі № 904/6694/23, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

12.01.24р. позивачем подано на адресу суду заяву про зміну найменування позивача на ПрАТ «Просто».

ТОВ «Гетманглобал» ( відповідач ) відзив на позов не надав , а 22.01.24р. подав клопотання про витребування у ПрАТ «Просто-страхування» оригіналів наступних доказів: повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 05 липня 2019р.; рахунку №1849/04/07/19 від 04 липня 2019р.; акту огляду транспортного засобу №138158 від 04 липня 2019р.; акту виконаних робіт №1849/04/07/19 від 16 липня 2019р.; заяви на виплату/доплату страхового відшкодування від 17 липня 2019р. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач ставить під сумнів відповідність поданих позивачем копій вищезазначених доказів оригіналам.

Згідно зі ст.81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача, оскільки у поданому відповідачем клопотанні не зазначено заходів, які відповідач вжив для отримання такого доказу самостійно, а також не зазначено причин неможливості отримати відповідачем цей доказ самостійно.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.19р. між ТОВ «Гетманглобал» (страхувальник, вигодонабувач) та ПрАТ «Просто-страхування» (страховик, страхова компанія) укладено договір страхування №1900021 серії PKS. Відповідно до пункту цього 1.4 договору транспортний засіб, застрахований за цим договором - автомобіль «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Пунктом 1.15. розділу 1 договору визначено строк його дії, а саме: з 05.01.19р. по 04.01.20р. Згідно з п. 1.10. розділу 1 договору страховик взяв на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику збитки, що виникли протягом строку дії договору страхування в разі пошкодження, в межах страхової суми, що становить 189 000,00грн. Відповідно до п. п. 1.8. (п.п.1.8.1.) розділу 1 договору виплати страхового відшкодування у разі пошкодження автомобіля проводяться без вирахування зносу. Згідно з п. 1.13. розділу 1 договору розмір безумовної франшизи при пошкодженні автомобіля, становить 2% від страхової суми. Умовами п. 1.17. розділу 1 договору сторони визначили, що невід`ємною частиною цього договору є: розділ 1 «Умови страхування» та Розділ 2 «Загальні умови договору», заява на страхування , акт огляду . Зазначені в п. 1.17. розділу 1 цього договору документи не можуть існувати окремо один від одного та разом складають цей договір страхування. Всі інші умови страхування за цим договором визначаються умовами страхування, викладеними в Розділі 2 і є обов`язковими для виконання страхувальником (вигодонабувачем). Страхувальник з умовами цього договору та правилами ознайомлений та згоден.

Як зазначає позивач, 05.07.1р.9 до АТ «Просто-страхування» з повідомлення про настання випадку звернулося ТОВ «Гетьманглобал». З змісту цього повідомлення вбачається, що 03.07.19р. у м. Києві по проспекту Степана Бандери внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 та заподіяно матеріальних збитків йоговласнику.

Відповідно до акту виконаних робіт №1849/04/07/19 від 16.07.19р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу засіб «Ravon R2» становить 32 480,00грн.

За змістом вказаного акту при проведенні відновлювального ремонту транспортного засобу «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , використані наступні запасні частини:

НайменуванняКількістьЦіна (грн.)Сума (грн.)
Двері передні пр.15 800,005 800,00
Крило переднє пр.12 000,002 000,00
Дзеркало праве11 800,001 800,00

17.07.19р. страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. 04.09.19р. за результатами розгляду вказаної заяви АТ «Просто-страхування» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт №138158, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 28 700,00грн.

ПрАТ «Просто-страхування» виплатило частину страхового відшкодування у розмірі 27 188,00 грн. за ремонт транспортного засобу «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією №15578 від 04 вересня 2019 року, а іншу частину страхового відшкодування в розмірі 1 512,00грн. відповідно до страхового акту №138158 від 04 вересня 2019 року, зарахувало у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку зі Запорізькою філією «Просто-страхування».

Відповідно до пункту 2.11.2.16 договору страхувальник за вимогою страховика зобов`язаний передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого ТЗ, замінені в процесі ремонту.

ПрАТ «Просто-страхуваня» зазначає, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику згідно договору №1900021 серії PKS від 04.01.19р. у нього виникло право на повернення пошкоджених частин транспортного засобу «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які замінені в процесі ремонту вказаного транспортного засобу.

Однак, відповідачем умови п.2.11.2.16 договору не виконано, пошкоджені деталі і вузли застрахованого ТЗ, замінені в процесі ремонту, позивачу не передані, що і стало причиною звернення останнього до суду з даною позовною вимогою.

Відповідно до положень статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами був укладений у належній формі (письмово) договір добровільного страхування транспортного засобу, умовами якого зокрема визначено право страховика вимагати від страхувальника, та відповідно обов`язок страхувальника передачі страховику пошкоджені деталі та вузли застрахованого ТЗ в процесі ремонту.

Оскільки статтею 530 Цивільного кодексу України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, звернення особи до суду з вимогою про виконання зобов`язання, є одним із способів пред`явлення вимоги в розумінні частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

У постанові Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі № 3-127гс11 зроблено висновок, що "оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту".

Схожі правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №201/13756/16-ц (провадження № 61 6896св19), від 18 вересня 2019 року у справі № 183/2925/17 (провадження № 61-12368св19), від 16 лютого 2022 року у справі № 520/19325/18 (провадження № 61-9353св21) та узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

З урахуванням викладеного господарський суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання щодо передачі відповідачем позивачеві пошкоджених деталей застрахованого ТЗ, замінених в процесі ремонту, є таким, що настав.

З огляду на те , що відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин, викладениху позовній заяві , позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

У складі судових витрат по справі позивач просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 статті 126 ГПК України).

За змістом частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз положень ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката таким критеріям як складність справи та ціна позову, встановлюється судом за матеріалами справи, при цьому, відповідність зазначеного розміру критеріям часу, витраченого адвокатом, а також обсягу наданих послуг, встановлюється виключно за поданими учасниками справи доказами, зокрема, актами наданих послуг (щодо обсягу наданих послуг), детальним описом робіт (щодо витраченого часу на надання послуг).

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.20р. між АТ «Просто-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» укладено договір №1 про надання правової допомоги, за п.1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок (п. 4.1). Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро (п. 4.2). За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту кдвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (п. 4.5).

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 30.11.23р. замовник прийняв від виконавця правову допомогу, в тому числі по даній справі на суму 6 000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами .

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання на її думку, вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що сума відповідних витрат підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 6 000,00грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Змінити найменування позивача по справі №904/6694/23 з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на Приватне акціонерне товариство «Просто».

2.Позовні вимоги задовольнити.

3.Зобов`язати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 44, офіс 4, ) передати позивачу - Приватному акціонерному товариству «Просто» (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) пошкоджені запасні частини, які були замінені в процесі ремонту транспортного засобу «Ravon R2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: двері передні праві 1 шт., крило переднє праве 1 шт., дзеркало праве 1 шт.

4. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 44, офіс 4, ) на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «Просто» (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ): 2 684,00грн. - витрат на сплату судового збору, 6 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідні накази після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 19.02.24р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.