УХВАЛА

м. Київ

06.02.2024Справа № 910/17080/23

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши матеріали

заяви Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня"

про скасування судового наказу Господарського суму міста Києва від 09.11.2023

у справі №910/17080/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 168 737,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою до Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором №117-23-е про реструктуризацію заборгованості від 14.08.2023 за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 82416016 ПУ від 04.12.2019 у розмірі 168 737,56 грн.

09.11.2023 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про справі №910/17080/23.

16.01.2024 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" від боржника надійшла заява про скасування судового наказу Господарського суму міста Києва від 09.11.2023 у справі №910/17080/23.

Ухвалою Господарського суму міста Києва від 17.01.2024 повернуто Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня" заяву про скасування судового наказу Господарського суму міста Києва від 09.11.2023 у справі №910/17080/23.

05.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника боржника надійшла заява про скасування судового наказу від 09.11.2023 та клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Розглянувши клопотання представника Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня" про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та заяву про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі-Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст. 156 Господарського процесуального кодексу України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Боржником 29.12.2023 отримано копію судового наказу від 09.11.2023 з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про видачу судового наказу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, представник боржника вказав, що останнім усунуто підстави, які зумовили повернення вказаної заяви.

Так, у справі „Мельничук проти України" заявник скаржився на несправедливе рішення національних судів у його справі, посилаючись на національне законодавство. Суд, розглянувши матеріали, надані заявником, вирішив, що заявник не надав доказів щодо скарги про порушення у цій справі процесуальних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції і вирішив, що заява є очевидно необґрунтованою і має бути відхилена відповідно до пп. 3 та 4 ст. 35 Конвенції (див. ухвалу щодо прийнятності у справі „Мельничук проти України").

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Дослідивши клопотання боржника про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, з метою забезпечення рівності прав та обов`язків усіх учасників процесу, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статей 7, 13, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи незначний час прострочення для подачі вказаної заяви, суд, керуючись приписами частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання та поновлення Органу самоорганізації населення "Комітет мікрорайону "Биківня" строку на подання заяви.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті. У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у сумі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (151,40 грн).

Як вбачається з матеріалів боржником сплачено судовий збір за подання до суду заяви про скасування судового наказу, що підтверджується квитанцією №232K-7U7B-AS7E 11.01.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п. 5 ч. 3 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, дійшов висновку про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва №910/17080/23 від 09.11.2023, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги".

Керуючись ст.ст. 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скасувати судовий наказ Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 у справі №910/17080/23.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги", що відповідно до ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, стягувач не позбавлений права на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

3. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є.Літвінова