УХВАЛА

м. Київ

16.02.2024Справа № 910/20006/23
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «Київтеплоенерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ»

про стягнення 330 738,64 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 330 738,64 грн, з яких: 197 058,21 грн основний борг, 3 995,84 грн пеня, 113 561,11 грн інфляційні втрати та 16 123,48 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором №340412 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.10.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 за №01.3-16/196/24 призначено повторний автоматичний розподіл заяви, в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Яковенко А.В., в результаті якого позовну заяву 11.01.2024 передано на розгляд судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

22.01.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/20006/23, справу визнано малозначною та її розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

15.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позов у якому останній заперечує щодо задоволення позову, а саме вказує, що ним частково вже сплачено борг у сумі 82 000, 00 грн, а також визнає суму основного боргу в розмірі 115 058,21 грн. Крім того, відповідач заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та просить суд здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, з посилання на те, що наявні суперечності в справі стосовно нарахування заявлених до стягнення сум, а тому необхідно отримати особисті пояснення відповідача. В разі відмови суду в здійсненні розгляду справи в порядку загального позовного провадження просить суд здійснювати розгляд справи з викликом сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач не послався на жоден з критеріїв, що підлягає оцінці при вирішенні питання про розгляд справи у порядку певного провадження. Суд відзначає, що сторони у процесі наділені рівними процесуальними правами, передбаченими ст. 42, 46 ГПК України. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження не позбавляє сторін права чи можливості надати докази та заперечення на спростування чи підтвердження обставин, наведених у позовній заяві. Крім того, спрощене позовне провадження передбачено Господарським процесуальним кодексом України, а тому розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження не порушує права сторін та не перешкоджає доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Згідно ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи ціну позову, приймаючи до уваги обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність даної справи, обсяг та характер доказів у справі та те, що справа не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, а характер спірних правовідносин та предмет доказування в справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд приходить до висновку, що зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд приходить до висновку що клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не підлягає задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що в разі незгоди відповідача з заявленими до стягнення сумами він не позбавлений можливості надати суду контррозрахунок таких сум, а також усі розрахунки будуть перевірятися судом при ухвалені рішення.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на положення ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ГПК України.

Також суд роз`яснює, що в подальшому, в разі виникнення необхідності в подані сторонами додаткових доказів та встановлення тих обставин, які не можливо встановити під час спрощеного провадження, суд може за власною ініціативою перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я.А.Карабань