РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2024Справа № 910/17392/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/17392/23

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 50580,24 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - відповідач) про стягнення 50580,24 грн

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору доручення №1/MSA від 28.12.2022 набув право здійснювати врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків, а тому за договором страхування транспортних засобів, які є предметом лізингу СТД №3532752 від 22.12.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), позивачем у даній справі було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відтак останній отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17392/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до ряду статей Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» має зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді "ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін)" від 20.11.2023 по справі №910/17392/23 (суддя Васильченко Т.В.) було надіслано одержувачу ПАТ «Страхова компанія «Еталон» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 22.11.23 о 08:35 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач, у визначений судом строк, не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», як страховиком, та Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів, які є предметом лізингу на умовах програми «Бізнес - бюджет» СТД №3532752, предметом якого є майновий інтерес страхувальника, пов`язаний з володінням, користуванням та розпорядженням зазначеними в цьому договорі транспортними засобами, що передаються страхувальником у лізинг на підставі договору фінансового лізингу №ZAP-ФЛ-7624 від 11 грудня 2019 року, укладеного з Комунальним підприємством «Водоканал».

Згідно додатку №1 до договору страхування транспортних засобів, які є предметом лізингу СТД №3532752 від 22.12.2021, транспортним засобом, який є предметом лізингу та щодо якого укладено договір страхування, зокрема, є автомобіль марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019 року випуску.

Згідно умов договору до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 24.12.2021 по 07.01.2023.

02.12.2022 року на перехресті вул. Сергія Тюленіна - Прибережна магістраль у м. Запоріжжі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки «Renault Logan» та автомобіля марки «Ford Fusion», а саме: гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 17.01.2023 у справі №335/8743/22 встановлено порушення гр. ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

09.01.2023 року страхувальник звернувся до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування (КАСКО) на рахунок СТО - ТОВ «Адамант Моторс Запоріжжя».

25.01.2023 року від Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», як вигодонабувача, надійшов лист-повідомлення №КНО-34.2/28, у якому останній просив здійснити перерахування страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Адамант Моторс Запоріжжя».

Актом (протоколом) огляду транспортного засобу, складеним ОСОБА_3 , було зафіксовано характер пошкоджень (назва деталей та опис пошкоджень) автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно рахунку-фактури, виставленого СТО - ТОВ «Адамант Моторс Запоріжжя» №Н від 04.01.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 50580,24 грн у тому числі ПДВ.

При цьому, судом встановлено, що 17.10.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис №082038528 про перебування Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в процесі припинення на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

28.12.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - довіритель) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» (далі - повірений) було укладено договір доручення №1/MSA (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором довіритель доручає (надає виключне право) повіреному вчиняти від імені і за рахунок довірителя дії, визначені у п. 1.2 цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору, в силу цього договору та на виконання рішення загальних зборів довірителя від 22.09.2022 року (протокол № 2/22), рішення загальних зборів повіреного від 20.09.2022 року (протокол №2-2022), якими прийнято рішення про реорганізацію сторін шляхом приєднання довірителя до повіреного внаслідок якого повірений стане правонаступником прав та обов`язків довірителя, а також із метою дотримання вимог пункту 2.16 Положення про особливості забезпечення правонаступництва за укладеними договорами страхування у разі реорганізації страховиків, затвердженого Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 04.06.2004 №913, повірений від імені та за рахунок довірителя, починаючи із 01 січня 2023 року: проводить врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків та виплату страхових відшкодувань у відповідності до умов договорів страхування, укладених довірителем; укладає та виконує угоди про порядок врегулювання заявленої події за договорами страхування, укладеними довірителем; проводить виплати на виконання рішень суду про стягнення коштів із довірителя; проводить виплати за виконавчими листами, боржником за якими є довіритель; проводить інші виплати, пов`язані із виконанням зобов?язань за договорами страхування; готує та своєчасно подає декларації до податкової інспекції щодо приміщень та земельних ділянок довірителя; сплачує відповідні податки та збори; сплачує комунальні та експлуатаційні платежі за діючими договорами довірителя; приймає на власні рахунки кошти (майно), сплачені (надані) боржниками довірителя в рахунок оплати за вимогами довірителя (повіреного від імені довірителя); проводить від імені довірителя інші виплати та приймає оплати з метою недопущення зміни даних, зафіксованих у передавальних актах складених станом на 31 грудня 2022 року до дати їх підписання та затвердження вищими органами управління сторін.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 6.1 Договору).

Згідно з ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Статтею 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Як передбачено ч. 1 ст. 1004 Цивільного кодексу України, повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

27.01.2023 року позивач на виконання умов договору доручення №1/ MSA від 28.12.2022, з метою проведення врегулювання події, що має ознаки страхового випадку по договору добровільного страхування транспортних засобів, які є предметом лізингу на умовах програми «Бізнес - бюджет» СТД №3532752 від 22.12.2021, склав та підписав страховий акт №2276882-1, згідно з яким пошкодження транспортного засобу марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 50580,24 грн.

На підставі складеного страхового акту №2276882-1 від 27.01.2023 позивач, виконуючи зобов`язання за договором доручення №1/ MSA від 28.12.2022, здійснив виплату страхового відшкодування по договору добровільного страхування транспортних засобів, які є предметом лізингу на умовах програми «Бізнес - бюджет» СТД №3532752 від 22.12.2021, перерахувавши на рахунок СТО - ТОВ «Адамант Моторс Запоріжжя» суму страхового відшкодування у розмірі 50580,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3945 від 27.01.2023.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Отже, з огляду на положення ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло пошкодження автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить та знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відшкодовується ОСОБА_1 , як особою, яка на законних підставах керувала автомобілем марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки зворотного суду не доведено.

Доказів наявності вини інших осіб в ДТП, що відбулася 02.12.2022 суду не надано.

Під час розгляду справи встановлено, що з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом серії ЕР №210125549, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був діючим на момент ДТП - 02.12.2022.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_1 експлуатував автомобіль марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 на законних підставах, що встановлено вище, суд дійшов висновку, що відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон».

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії ЕР №210125549) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 50580,24 грн, а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», з метою досудового врегулювання спору, направило на електронну адресу відповідача, заяву вих. №1301 від 11.04.2023 про виплату страхового відшкодування, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії ЕР №210125549 розміри лімітів відповідальності (160000,00 грн.) та франшизи (0 грн), суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 50580,24 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм право на подання відзиву на позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 50580,24 грн задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2-й під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 50580 (п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 24 коп та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2024.

СуддяТ.В. Васильченко