ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/627/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Погребняк В. Я.

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КП Центральний ринок"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023,

рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023

та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023

у справі за позовом Приватного підприємства "Фірма "ФБМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП Центральний ринок"

про стягнення збитків (упущеної вигоди) та моральної шкоди

Учасники справи:

ПП "Фірма "ФБМ": Шарамок П. С. (директор), Гейко В. І. (адв.);

ТОВ КП "Центральний ринок": Чимбар А. Д. (адв.), Головко І. О. (адв.);

1. Стислий зміст заявлених позовних вимог

1.1. У лютому 2022 року Приватне підприємство "Фірма "ФБМ" (далі - ПП "Фірма "ФБМ", позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КП Центральний ринок" (далі - ТОВ "КП Центральний ринок", відповідач) про стягнення збитків (упущеної вигоди) та моральної шкоди у загальній сумі 1 304 332 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач чинить перешкоди позивачеві в користування майном, розташованим на території центрального ринку м. Дніпро "Озерка" за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2, шляхом його використання у торгівельній діяльності.

2. Стислий зміст рішень суду першої інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача: 455023,33 грн збитків у вигляді упущеної вигоди через чинення перешкод у використанні в підприємницькій діяльності майна у вигляді 4-х яток (кіосків) з інвентарним номером № 00016, №00017, №00018, №00019; 285600 грн збитків у вигляді упущеної вигоди через чинення перешкод у використанні в підприємницькій діяльності майна у вигляді павільйону №44 "Промтовари"; 11109,35 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

2.2. Рішення суду мотивовано тим, що в частині задоволених вимог позивачем доведено і не спростовано відповідачем наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, з яким законодавство пов`язує відшкодування збитків. В частині вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд дійшов висновку про те, що позивачем не зазначено та не надано доказів спричинення відповідачем моральної шкоди підприємству позивача, зокрема, в чому полягало зниження престижу та підриву довіри до його діяльності, приниження ділової репутації. Посилання на обставини не укладання з позивачем договорів оренди попередніми чи іншими орендарями не може свідчити, що це виникло через втрату довіри до позивача, його престижу чи ділової репутації.

2.3. Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 частково задоволено заяву позивача про ухвалення додаткового рішення з розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 87900 грн витрат на професійну правничу допомогу із загального розміру заявлених до стягнення витрат у сумі 370000 грн. У розподілі решти заявлених вимог відмовлено з посиланням на те, що з огляду на характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат також розумності їхнього розміру, обґрунтованим розміром витрат, що підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача є 87900 грн (з них: 36000 грн - за підготовку, складання та оформлення Адвокатом письмових документів (доказів) у справі, 21900 грн - за участь адвоката як представника клієнта в судових засіданнях, 30000 грн - гонорар успіху згідно з пунктом 3.4 Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 02.12.2021).

3. Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи

3.1. Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №540/16 від 17.04.1997 затверджено акт державної технічної комісії від 09.04.1997 про прийняття в експлуатацію магазину загальною площею 918 кв. м по вул. Шмідта, 2, вбудованого ПП "Фірма "ФБМ".

3.2. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 30.12.1997, зареєстрованого за №000676, Дніпропетровською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області надано ПП "Фірма "ФБМ" у постійне користування 0,0635 гектарів землі для здійснення торгівельної діяльності.

3.3. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 02.02.1998, зареєстрованого за №000686, Дніпропетровською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області надано ПП "Фірма "ФБМ" у постійне користування 0,01 гектарів землі для здійснення торгівельної діяльності.

3.4. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Приватне підприємство "Фірма "ФБМ" є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта,2 (територія центрального ринку "Озерка"), а саме:

- нежитлова будівля, будівля магазину "Авангард" літ. S-2, S1-2;

- нежитлова будівля павільйон №44 "Промтовари" літ. АЄ-1, АЄ1-2, АЄ2-1 загальною площею 79,4 кв.м.

3.5. Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №231/1 від 15.02.2001 дозволено ПП "Фірма "ФБМ" організувати торгівельний майданчик за адресою: вул. Шмідта, 2, (біля ТЦ "Авангард). Зобов`язано директора ПП "Фірма "ФБМ" забезпечити умови для торгівлі на майданчику згідно з Правилами торгівлі на ринках.

3.6. 19.02.2001 ПП "Фірма "ФБМ" прийнято рішення №1 про створення торговельного майданчику за адресою: вул. Шмідта, 2 (біля ТЦ "Авангард") з кількістю торгівельних місць - 16.

3.7. 21.04.2006 між ПП "Бріма" (продавець) з ПП "Фірма "ФБМ" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 950 (далі - Договір № 950), за умовами пункту 1 якого продавець продав, а покупець купив нежитлову будівлю павільйон № 44 "Промтовари" літ. АЄ-1, АЄ1-2, АЄ2-1 загальною площею 79,4 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта, буд. № 2. Ця нежитлова будівля належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 08.09.2005 за р. №2792, зареєстрованого КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" 11.10.2005, реєстраційний номер 11712671.

3.8. 20.02.2007 ОСОБА_1 (продавець) з ПП "Фірма ФБМ" (Покупець) уклали Договір купівлі-продажу (далі Договір від 20.02.2007), за умовами якого:

- продавець зобов`язується передати товар, що належить йому, у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору (пункт 1.1);

- найменування товару метало-брезентовий контейнер з ролетами, кількість товару - одна шт. (пункти 2.1, 2.2);

3.9. Згідно з актом приймання-передачі від 20.02.2007 продавець передав, а покупець прийняв металево-брезентовий контейнер з ролетами.

3.10. На виконання Договору від 20.02.2007 позивач оплатив товар, що підтверджується видатковим касовим ордером № 42 від 02.04.2007.

3.11. 20.02.2007 позивач уклав Договори купівлі-продажу з ОСОБА_2 , за умовами пункту 1.1 яких продавець ( ОСОБА_2 ) зобов`язується передати товар, що належить йому, у власність покупцеві (позивачеві), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

3.12. Згідно з актами приймання-передачі від 20.02.2007 продавець передав, а покупець прийняв металевий кіоск з вікнами, дверми довжиною 6 м - 20000 грн та металевий кіоск з тентовою тканиною та ролетами довжиною 3 м - 10000 грн.

3.13. На виконання зазначених Договорів позивач оплатив товар, що підтверджується платіжними дорученнями: №402 від 17.04.2007 на суму 3000 грн, №381 від 16.03.2007 на суму 2000 грн, №473 від 15.06.2007 на суму 2500 грн, №443 від 16.05.2007 на суму 2500 грн, №539 від 15.08.2007 на суму 2500 грн, №509 від 16.07.2007 на суму 2500 грн, №661 від 18.12.2007 на суму 5000 грн, №626 від 16.11.2007 на суму 2500 грн, №656 від 17.12.2007 на суму 2500 грн, №594 від 17.10.2007 на суму 2500 грн, №565 від 14.09.2007 на суму 2500 грн.

3.14. 25.05.2007 ОСОБА_3 (продавець) з ПП "Фірма ФБМ" (покупець) уклали Договір купівлі-продажу (далі Договір від 25.05.2007), за умовами пунктів 1.1, 2.1, 2.1 якого продавець зобов`язується передати товар, що належить йому, у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. Найменування товару - металевий бокс з ролетами довжиною 3 м, кількість товару - одна шт.

3.15. Згідно з актом приймання-передачі від 25.05.2007 продавець передав, а покупець прийняв металевий бокс з ролетами довжиною 3м.

3.16. На виконання Договору від 25.05.2007 позивач оплатив товар, що підтверджується видатковими касовими ордерами №49 від 27.06.2007, №52 від 01.08.2007, №54 від 03.09.2007, №63 від 01.10.2007, №68 від 01.11.2007.

3.17. 17.12.2007 ПП "Фірма "ФБМ" прийнято рішення № 4 розмістити наступні об`єкти на торгових місцях торговельного майданчику ПП "Фірма "ФБМ" за адресою: вул. Шмідта, 2 (біла ТЦ "Авангард"):

- Металевий кіоск з вікнами 6 м (інвентарний номер 00016), кількість торгівельних місць - 7;

- Металевий кіоск з тентом та ролетами - 3 (інвентарний номер 00017), кількість торгівельних місць - 3;

- Металевий бокс з ролетами L=3м (інвентарний номер 00018), кількість торгівельних місць - 3;

- Метало-брезентовий контейнер з ролетами (інвентарний номер 00019), кількість торгівельних місць - 3.

3.18. Відповідно до Акта №1 від 25.01.2011 про вилучення до знищення документів і справ, що не внесені до Національного фонду, на підставі "Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, ін. установ, організацій і підприємств із зазначенням термінів зберігання документів", відібрані до знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності і втратили практичне значення документи ПП "Фірма ФБМ", зокрема - Касові документи (прибутково-видаткові касові ордери, пл. відомості, корінці квитанції та ін.) за 2005 - 2007 роки.

3.19. 01.01.2017 ПП "Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_4 (орендар) уклали Договір № 3 оренди торговельного місця (далі - Договір № 3), за умовами якого:

- предметом Договору є 3 торговельних місць загальною площею 3 м2 на території торговельного майданчика ПП "Фірма "ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається Орендодавцем у тимчасове користування Орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 3850 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

3.20. Додатковою угодою №1 від 01.09.2017 до Договору оренди торговельного місця № 3 від 01.01.2017, сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 9 та читати його в такій редакції: "Орендна плата за місяць, починаючи з 01.09.2017 складає 4200 грн без ПДВ за весь об`єкт оренди".

3.21. 01.01.2018 Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_4 (орендар) уклали Договір № 4 оренди торговельного місця (далі - Договір № 4), за умовами якого:

- предметом Договору є 3 торговельних місця на території торговельного майданчика ПП "Фірма ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 4200 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2018 до 30.06.2018 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

В подальшому строк Договору № 4 продовжено до 31.12.2018.

3.22. 01.01.2017 ПП "Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_5 (орендар) уклали Договір № 5 оренди торговельного місця (далі - Договір № 5), за умовами якого:

- предметом Договору є 1 торговельне місце загальною площею 1 кв. метр на території торговельного майданчика ПП "Фірма "ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 1500 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

3.23. ПП "Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_5 (орендар) 01.09.2017 уклали Договір № 5 оренди торговельного місця (далі - Договір від 01.09.2017) та 01.01.2018 Договір №6 оренди торговельного місця (далі - Договір №6) за умовами яких:

- яких предметом Договорів є 7 торговельних місць на території торговельного майданчика ПП "Фірма "ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається Орендодавцем у тимчасове користування Орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 10050 грн (пункт 9);

- договір від 01.09.2017 укладено строком на один рік та він діє з 01.09.2017 до 31.12.2017 включно (пункт 16);

- договір № 6 укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2018 до 30.06.2018 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

В подальшому строк Договору № 6 продовжено до 31.12.2018.

3.24. 01.01.2017 Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_6 (орендар) уклали Договір №3 оренди торговельного місця (далі - Договір від 01.01.2017), за умовами якого:

- предметом Договору є 6 торговельних місць загальною площею 3 кв. метрів на території торговельного майданчика ПП "Фірма "ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається Орендодавцем у тимчасове користування Орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 3850 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно (пункт 16).

3.25. Додатковою угодою № 1 від 01.09.2017 до Договору оренди торговельного місця № 3 від 01.01.2017, сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 9 та читати його в такій редакції: "Орендна плата за місяць, починаючи з 01.09.2017 складає 4200 грн без ПДВ за весь об`єкт оренди".

3.26. 01.01.2018 Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_6 (орендар) уклали Договір №4 оренди торговельного місця (далі - Договір №4), за умовами якого:

- предметом Договору є 3 торговельних місця на території торговельного майданчика ПП "Фірма ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається Орендодавцем у тимчасове користування Орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 4200 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та він діє з 01.01.2018 до 30.06.2018 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

В подальшому строк Договору № 4 продовжено до 31.12.2018.

3.27. 10.05.2018 Фірма "ФБМ" (орендодавець) та ОСОБА_7 (орендар) уклали Договір №3 оренди торговельного місця (далі - Договір від 10.05.2018), за умовами якого:

- предметом Договору є 3 торговельних міста загальною площею 3 кв. метри на території торговельного майданчика ПП "Фірма ФБМ", вул. Шмідта, 2 (далі - об`єкт оренди) та надається Орендодавцем у тимчасове користування Орендареві для провадження торговельної діяльності (торгівля непродовольчою групою товарів) (пункт 1.1);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 3500 грн (пункт 9);

- договір укладено строком на один рік та діє з 10.05.2018 до 31.12.2018 включно (пункт 16);

- договір підлягає автоматичному продовженню на той самий строк і на тих самих умовах, що передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору (пункт 18).

3.28. 01.01.2017 Фірма "ФБМ" (орендодавець) з ОСОБА_8 (орендар) уклали Договір оренди нерухомого майна (далі - Договір від 01.01.2017), за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно магазин (надалі - майно), площею 97 кв. м., розміщене за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2. Майно передається в оренду з метою реалізації товару непродовольчої групи (пункт 1.1);

- орендна плата за місяць складає 12000 грн за весь орендований об`єкт. Орендна плата може за згодою сторін змінюватися в залежності від рівня інфляції та інших макроекономічних показників (пункт 3.2);

- договір укладено строком на один рік, та діє з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно (пункт 9.1).

3.29. 01.08.2018 ПП "Фірма "ФБМ" (орендодавець) та ОСОБА_8 (орендар) уклали Договір оренди нерухомого майна №1 (далі - Договір №1), за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно магазин (надалі - Майно), площею 97 кв. м, розміщене за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2. Майно передається в оренду з метою реалізації товару непродовольчої групи (пункт 1.1);

- орендна плата за місяць складає 13200 грн за весь орендований об`єкт. Орендна плата може за згодою сторін змінюватися в залежності від рівня інфляції та інших макроекономічних показників (пункт 3.2);

- Договір укладено строком на один рік, та він діє з 01.01.2018 до 30.06.2018 включно (пункт 9.1).

В подальшому строк Договору № 1 продовжено до 31.12.2018.

3.30. Фірма "ФБМ" (орендодавець) та ОСОБА_8 (орендар) 01.01.2019 уклали Договір оренди №2 нежитлового приміщення (далі - Договір від 01.01.2019) та 01.01.2020 уклали Договір оренди № 2 нежитлового приміщення (далі - Договір від 01.01.2020), за умовами яких:

- орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення (надалі -Об`єкт оренди), загальною площею 97 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2 (пункт 1.1);

- орендна плата за місяць складає 14000 грн без ПДВ за весь об`єкт оренди. Орендна плата є незмінною на весь строк дії договору (пункт 4.1);

- договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, а саме з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання (пункт 7.1 Договору від 01.01.2019);

- договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, а саме з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання (пункт 7.1 Договору від 01.01.2020).

3.31. Відповідно до додаткової угоди №1/02/20 від 01.03.2020 до Договору оренди №2 нежитлового приміщення від 01.01.2020 сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 4.1 та викласти його у наступній редакції: "4.1. У зв`язку з неможливістю усунути перешкоди в користуванні орендодавцями приміщення (металевий паркан сірого кольору) Орендар ( ОСОБА_8 ) звільняється від обов`язку сплати орендної плати з 01.03.2020 до повного усунення перешкод".

3.32. Згідно з Актом від 01.08.2020 приймання-повернення нежитлового приміщення в оренду до Договору оренди нежитлового приміщення №2 від 01.01.2020, Орендар ( ОСОБА_8 ) передав, а Орендодавець (Позивач) прийняв нежитлове приміщення загальною площею 97 кв. м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 2.

3.33. Позивач до матеріалів справи надав виписки по рахункам, як доказ оплати Орендарями орендної плати за об`єкт оренди.

3.34. 23.06.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за Позивачем зареєстровано право постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :06:090:0353 та :06:090:0354.

3.35. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі №904/2651/20 (залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021) позов Фірма "ФБМ" до КП "Центральний ринок" про усунення перешкод у користуванні майном задоволено частково, зобов`язано КП "Центральний ринок" усунути перешкоди Фірмі "ФБМ" в користуванні: приміщенням магазину "Авангард", загальною площею 911,8 м2, який належить Фірмі "ФБМ" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності САА № 806256 від 08.08.2006 виконкому Дніпропетровської міської ради та розташований за адресою: вул. Шмідта 2, м. Дніпро, на земельній ділянці площею 0,0635 га з кадастровим номером №:06:090:0353, яка перебуває в постійному користуванні Фірми "ФБМ"; приміщенням павільйону № 44 "Промтовари", загальною площею 79,4 м2, який належить Фірмі "ФБМ" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ВСР № 784987, реєстровий №950, від 21.04.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та який розташований за адресою: вул. Шмідта 2, м. Дніпро, на земельній ділянці площею 0,01 га з кадастровим номером №:06:090:0354, яка перебуває в постійному користуванні Фірми "ФБМ"; земельною ділянкою загальною площею 0,0635га з кадастровим номером №:06:090:0353, яка розташована за адресою: вул. Шмідта 2, м. Дніпро та знаходиться у постійному користуванні Фірми "ФБМ" на підставі державного акту на право постійного користування землею від 30.12.1997 серії ДПД № 75, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1952 від 18.12.1997, за місцем розташування магазину "Авангард"; земельною ділянкою загальною площею 0,01га з кадастровим номером №:06:090:0354, яка розташована за адресою: вул. Шмідта 2, м. Дніпро та знаходиться у постійному користуванні Фірми "ФБМ" на підставі державного акту на право постійного користування землею від 02.02.1998 серії ДПД № 75, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 36 від 22.01.1998, за місцем розташування павільйону №44 "Промтовари"; торговельним майданчиком, організованим Фірмою "ФБМ" на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №231/1 від 15.02.2001 біля магазину "Авангард", який розташований за адресою: вул. Шмідта 2, м. Дніпро на земельній ділянці, площею 0,0635 га з кадастровим номером №:06:090:0353, яка перебуває в користуванні Фірми "ФБМ" шляхом демонтажу власними силами, за власний кошт металевого паркану сірого кольору по периметру (навколо) магазину "Авангард" і навколо павільйону № 44 "Промтовари" та демонтажу замків на торговельному майданчику поруч з магазином "Авангард" у строк 5 (п`ять) календарних днів з дня набрання чинності рішення суду в цій справі.

3.36. В акті приватного виконавця від 18.01.2022 зазначено, що виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі № 904/2651/20, в частині демонтажу замків на торгівельному майданчику поруч з магазином "Авангард" представники боржника зазначили наступне: замки у зазначеному вигляді повішані на ролети торгівельних боксів кількість яких складає 5 шт. Тобто практично відсутній торгівельний майданчик з торгівельними місцями в кількості 16 шт., а фактично розташовано 5 торгівельних боксів. Торгівельними боксами боржник не користується і фактичних користувачів на даний момент встановити не можливо. Замки, що знаходяться на торгівельних боксах за твердженням представника боржника, не належать боржнику, а належать фактичним користувачам таких торгівельних боксів. У зв`язку з вищезазначеним боржник вважає за неможливе демонтаж замків.

3.37. 20.01.2022 комісією Фірми "ФБМ" складено акт №1/22 про відсутність (обмеження) доступу до майна в якому зазначено, що станом на 10:00 год. 20.01.2022 відсутній (обмежений) доступ до Павільйону № 44 "Промтовари" Фірмі "ФБМ", який знаходиться за адресою: вул. Шмідта, 2, у м. Дніпро через те, що працівниками та адміністрацією КП "Центральний ринок" встановлено перед входом до будівлі залізні прилавки з навісами сірого кольору у кількості 3 шт. і дістатися всередину павільйону неможливо.

3.38. 24.01.2022 комісією Фірми "ФБМ" складено акт №3/22 про відсутність (обмеження) доступу до майна в якому зазначено, що станом на 10:00 год. 24.01.2022 відсутній (обмежений повністю) доступ до другого основного входу магазину "Авангард" зі сторони центрального ринку в м. Дніпро "Озерка" за адресою: вул. Шмідта, 2, м. Дніпро через те, що в ніч з 21.01.2022 по 22.01.2022 між торговими місцями зазначеного вище торговельного майданчику Фірми "ФБМ", саме у тому місці, де розташовано другий основний вхід у будівлю магазину Авангард, адміністрацією КП "Центральний ринок" безпідставно самостійно встановлено паркан (металеву огорожу) коричневого кольору.

3.39. Відповідно до акту приватного виконавця від 28.01.2022 боржником в присутності виконавця та представника стягувача 18.01.2022 усунуто перешкоди в користуванні приміщенням магазину "Авангард" шляхом демонтажу металевого паркану сірого кольору по периметру (навколо) магазину "Авангард", про що складено відповідний Акт приватного виконавця. Боржником в присутності виконавця та представника стягувача 18.01.2022 частково усунуто перешкоди в користуванні приміщенням павільйону № 44 "Промтовари", а саме демонтовано паркан сірого кольору, який знаходився перед входом до павільйону довжиною 8,360 м в кінці павільйону залишився паркан з хвірткою сірого кольору, який примикає до фасаду павільйону. Станом на 28.01.2022 перед входом до магазину "Авангард" встановлена споруда коричневого кольору.

3.40. Відповідно до постанови приватного виконавця про накладення штрафу від 01.02.2022 у виконавчому провадженні № 68156121, з метою перевірки виконання рішення виконавець 28.01.2022 здійснив вихід за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд.2. В процесі перевірки виконання рішення, виконавцем встановлено, що боржником не виконано в повному обсязі вимоги суду визначені у наказі Господарського суду Дніпропетровської обласні виданому 06.01.2022 у справі №904/2651/20, а саме: не усунуто перешкоди в користуванні майданчиком торгівельного розташованим біля магазину "Авангард" на земельній ділянці к.н. №:06:090:0353, так як на 5 торгівельних місцях, розташованих на даному майданчику встановлені ролети з вбудованими замками; не усунуто в повному обсязі перешкод в користуванні приміщенням павільйону №44 "Промтовари", оскільки в кінці павільйону залишився паркан сірого кольору, який примикає до фасаду павільйону №44 "Промтовари".

3.41. 01.02.2022 позивачем прийнято рішення №01/02/22 про виготовлення дублікатів Рішення №1 власника Фірми "ФБМ" від 19.02.2001 та схеми розташування торговельних місць торгівельного майданчика Фірми "ФБМ" по вул. Шмідта, 2 (біля ТЦ "Авангард"), Рішення №4 власника Фірми "ФБМ" від 17.12.2007 та Схеми розташування об`єктів на торговельних місцях торговельного майданчика Фірми "ФБМ" по вул. Шмідта, 2 (біля ТЦ "Авангард"), інших документів, пов`язаних з торгівельним майданчиком Фірми "ФБМ" по вул. Шмідта, 2 (біля ТЦ "Авангард") та об`єктами, розміщеними на ньому.

3.42. 06.06.2022 позивач звернувся до Начальника ДРЕС листом №02/06/22 з проханням надати послуги з пошуку місця пошкодження КЛ 0,4 кВт ТП-111, РБ 13- ел. щитова за адресою вул. Шмідта, 2.

3.43. Рішенням у справі №904/2651/20 в діях відповідача встановлено факт правопорушення (протиправної поведінки) відносно позивача, яке мало місце станом на дату звернення з позовом (у справі №904/2651/20).

3.44. Збитки позивача підтверджуються наведеними вище договорами, які укладалися позивачем з орендарями свого майна (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) та неможливість укладання договорів оренди майна після чинення відповідачем перешкод у користуванні майном. За наведеного, суд дійшов до висновку про те, що позивач мав реальну можливість отримати дохід. При цьому, суд погодився з принципом розрахунку позивачем розміру збитків (виходячи з вартості оренди майна за останніми діючими договорами оренди, з урахуванням платіжних документів за договорами оренди, які підтверджують реальність наведених договорів та одержання прибутку позивачем до чинення відповідачем перешкод).

3.45. Саме протиправна поведінка відповідача, яка полягає в установлені парканів перед торгівельними місцями позивача, що спричинило перешкоди у веденні господарської діяльності, завдала позивачеві збитків. Наведене свідчить про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача і збитками позивача.

3.46. Вина відповідача підтверджується тим, що саме він умисно встановлював паркани, які перешкоджали підприємницькій діяльності позивача.

3.47. Перевіряючи період, за який позивач розрахував спричинені відповідачем збитки, суд вважає, що початком нарахування упущеної вигоди слід вважати 21.05.2020, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі №904/2651/20 встановлено факт вчинення перешкод відповідачем з дати звернення позивачем з позовом до КП "Центральний ринок" про усунення перешкод у користуванні майном (21.05.2020).

3.48. Невиконання відповідачем рішення суду у справі №904/2651/20 підтверджується: постановою приватного виконавця від 01.02.2022 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №68156121, в якій зазначено, що з метою перевірки виконання рішення виконавець 28.01.2022 здійснив вихід за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2. В процесі перевірки виконання рішення, виконавцем встановлено, що боржником не виконано в повному обсязі вимоги суду визначені у наказі Господарського суду Дніпропетровської обласні виданому 06.01.2022 у справі №904/2651/20, а саме: не усунуто перешкоди в користуванні майданчиком торгівельного розташованим біля магазину "Авангард" на земельній ділянці к.н. №:06:090:0353, так як на 5 торгівельних місцях, розташованих на даному майданчику встановлені ролети з вбудованими замками; не усунуто в повному обсязі перешкод в користуванні приміщенням павільйону № 44 "промтовари", оскільки в кінці павільйону залишився паркан сірого кольору, який примикає до фасаду павільйону №44 "Промтовари".

4. Стислий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4.1. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023 змінено рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023, а саме викладено абзац другий резолютивної частини рішення в новій редакції, за змістом якої присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача:

- 790200 грн збитків у вигляді упущеної вигоди через чинення перешкод у період з 16.02.2019 по 15.02.2022 у використанні в підприємницькій діяльності свого рухомого майна у вигляді 4-х яток (кіосків) з інвентарними номерами №00016, №00017, №00018, №00019;

- 322000 грн збитків у вигляді упущеної вигоди через чинення перешкод у період з 01.03.2020 по 01.02.2022 у використанні в підприємницькій діяльності свого нерухомого майна у вигляді павільйону № 44 "Промтовари";

- 16683 грн судового збору, сплаченого за подання позову.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 залишено без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 також залишено без змін.

4.2. Суд апеляційної інстанції загалом погодився з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для відшкодування збитків позивачеві у вигляді упущеної вигоди. Водночас, за висновком апеляційного господарського суду, судом першої інстанції було невірно визначено дату початку нарахування упущеної вигоди, з огляду на наступне:

- суд першої інстанції зазначив, що початком нарахування упущеної вигоди слід вважати 21.05.2020, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі № 904/2651/20 встановлено факт вчинення перешкод відповідачем з дати звернення позивачем з позовом до "КП "Центральний ринок" про усунення перешкод у користуванні майном (21.05.2020). Однак у вказаному судовому рішенні зазначено: "в діях відповідача встановлено правопорушення, яке мало місце станом на дату звернення з позовом до суду та триває до сьогодні, має триваючий характер". Тобто, суд у справі № 904/2651/20 не визначав дату початку періоду чинення перешкод, а встановив факт того, що на дату звернення позивача з позовом до суду правопорушення вже мало місце та мало триваючий характер. Водночас, судом у справі №904/2651/20 встановлено й інші факти, які дозволяють встановити період чинення відповідачем позивачеві перешкод у користуванні майном останнього;

- в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі №904/2651/20 встановлений початок періоду часу чинення відповідачем перешкод позивачу щодо кожного виду його майна, а саме те, що відповідач почав чинити перешкоди позивачу у користуванні: торговельним майданчиком - з 27-28 грудня 2018 року; павільйоном №44 "Промтовари" - в ніч з 16.02.2020 на 17.02.2020;

- виходячи з цих встановлених рішенням суду обставин, які входять до предмету доказування у справі №904/627/22, позивач, обмежуючись 3-річним строком позовної давності, визначив період чинення йому перешкод, за який здійснив розрахунок розміру спричинених йому збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме:

1) через чинення перешкод у використанні в підприємницькій діяльності майна у вигляді 4-х яток (кіосків) (інвентарні номери №00016, 00017, 00018, 00019), на яких створено 16 торговельних місць і які розміщені на торговельному майданчику, розташованому на території центрального ринку міста Дніпро "Озерка" біля магазину "Авангард" - за період з 16.02.2019 по 20.05.2020;

2) через чинення перешкод у використанні в підприємницькій діяльності майна у вигляді павільйону №44 "Промтовари", який розташований на території центрального ринку міста Дніпро "Озерка" - за період з 01.03.2020 по 20.05.2020.

4.3. В решті суд апеляційної інстанції підтримав висновки місцевого господарського суду щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди та щодо заяви позивача про розподіл судових витрат.

5. Стислий зміст вимог касаційної скарги

5.1. 09.10.2023 КП "Центральний ринок" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023 та ухвалені Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 05.04.2023 і додаткове рішення від 19.04.2023, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та заяви позивача про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

6. Узагальнені доводи касаційної скарги

6.1. Судом апеляційної інстанції допущено порушення статей 2, 14, 74, 236 ГПК України, оскільки судом не з`ясовано повно та об`єктивно усі обставини справи, не досліджено надані сторонами докази, а також неправильно застосовано правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.

6.2. Поза увагою судів попередніх інстанцій залишено те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки у даному випадку позивач мав просити суд звільнити надану йому земельну ділянку, а не стягувати упущену вигоду за неможливість використання цієї ділянки. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.02.2010 у справі №3-236к10.

6.3. Ухвалюючи рішення на користь позивача, суди не врахували, що спірне майно, за яке було стягнуто збитки у вигляді упущеної вигоди, належить на праві власності відповідачу, а не позивачу.

6.4. Наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо можливості стягнення збитків (упущеної вигоди) за неможливість використання у підприємницькій діяльності майна, яке належить на праві власності не позивачу, а відповідачеві.

6.5. В основу оскаржуваних судових рішень по суті спору покладено надані позивачем докази (щодо придбання контейнеру та кіосків), які були ним відкликані. Тобто, суди попередніх інстанцій встановили обставини справи на підставі недопустимих доказів.

7. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги

7.1. Позивач у відзиві просив Суд відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін оскаржувані судові рішення, зазначаючи зокрема наступне:

- аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам цієї справи;

- скаржник стверджує про безпідставне відхилення судами його клопотань про залучення та витребування доказів по справі, однак усі надані відповідачем з вказаними клопотаннями докази не стосуються предмету доказування у цій справі та кола обставин, які належить встановити і які необхідні для правильного вирішення справи по суті;

- доводи відповідача про наявність у нього права власності на спірне майно є безпідставними, оскільки: кіоски (бокси) є самочинним будівництвом; здійснення відповідачем самочинного будівництва не породжує в нього права власності на них, та виключає кіоски із цивільного обороту; відповідач не набув прав власності на кіоски; здійснена реєстрація права власності на кіоски не змінює їх правовий режим, як самочинного будівництва; самочинне будівництво кіосків не можна віднести до об`єктів цивільних прав і норми щодо захисту цих цивільних прав на об`єкти самочинного будівництва не розповсюджуються;

- в касаційній скарзі зазначено про те, що оскільки місцевим господарським судом було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи, на його замовлення було складено висновок експерта, який відповідач надав суду апеляційної інстанції, але останній відмовив у залученні цього нового доказу. Позивач вважає, що судами було дотримано вимоги процесуального законодавства під час розгляду вищезгаданих клопотань відповідача, оскільки: вирішення питань, які відповідач просив поставити перед експертом для проведення судових експертиз не входили до предмета доказування у справі; відповідачем пропущено строк на подання доказів; суд апеляційної інстанції правомірно застосував принцип процесуальної економії;

- доводи касаційної скарги про недоведення встановлення та розміщення спірних кіосків (яток) на торгівельному майданчику у 2007 році, в користуванні якими відповідач чинив перешкоди позивачу є безпідставними, оскільки позивачем підтверджено обставини, які входять до предмета доказування, тобто саме ті, які стосуються певного періоду часу з 16.02.2019 по 15.02.2022, а не обставин 2007 року;

- зміна позиції відповідача щодо тих самих обставин у справі №904/627/22 та у справі №904/2651/20 (стосовно особи власника спірного майна та статусу кіосків як рухомого майна) свідчить про недобросовісну поведінку відповідача та про зловживання ним своїми процесуальними правами;

- аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, який надав належну оцінку усім доказам, поданим сторонами у справі, та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

8. Касаційне провадження

8.1. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/627/22 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О. В., судді: Білоус В. В., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.10.2023.

8.2. Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2023 касаційну скаргу ТОВ "КП Центральний ринок" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 у справі № 904/627/22 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме - надати письмові пояснення, в яких чітко зазначити підстави касаційного оскарження, а саме чітко вказати формулювання застосованого судами попередніх інстанцій висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується касатор, норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній або вичерпне обґрунтування іншої, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження, зазначити в чому саме полягало неправильне застосування цієї норми права судами попередніх інстанцій у даній справі, обґрунтувати необхідність формування касаційним судом висновку щодо застосування цієї норми для правильного вирішення саме тієї справи, у якій подано касаційну скаргу.

8.3. 15.11.2023 до Верховного Суду від ТОВ "КП Центральний ринок" надійшли письмові пояснення щодо усунення недоліків касаційної скарги.

8.4. У зв`язку з перебуванням судді Білоуса В. В. на лікарняному, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/627/22 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О. В., судді: Погребняк В. Я., Жуков С. В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.12.2023.

8.5. Ухвалою Верховного Суду від 11.12.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 904/627/22 за касаційною скаргою ТОВ "КП Центральний ринок" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023, та ухвалені Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 05.04.2023 і додаткове рішення від 19.04.2023, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2024 - 14:30. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "КП Центральний ринок" про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

8.6. 15.12.2023 та 26.12.2023 до Верховного Суду від представника ПП "Фірма "ФБМ" адвоката Гейко В. І. надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

8.7. Ухвалами Верховного Суду від 19.12.2023 та від 10.01.2024 вказані заяви задоволено, вирішено забезпечити участь представника ПП "Фірма "ФБМ" Гейко В. І. в судових засіданнях у справі №904/627/22 в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

8.8. В судовому засіданні 16.01.2024 представник позивача заперечував проти касаційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив Суд залишити скаргу без задоволення.

8.9. ТОВ "КП Центральний ринок" явку свого представника у судове засідання 16.01.2024 не забезпечило, про причини нез`явлення Суд не повідомило.

8.10. В судовому засіданні 16.01.2024 оголошено перерву до 30.01.2024 - 14:45.

8.11. 19.01.2024 від директора ТОВ "Фірма "ФБМ" Шарамок П. С. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

8.12. Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2024 вказану заяву задоволено та вирішено забезпечити участь представників ПП "Фірма "ФБМ" Шарамок П. С. та Гейко В. І. в судових засіданнях у справі №904/627/22 в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

8.13. 26.01.2024 до Верховного Суду надійшли додаткові письмові пояснення ПП "Фірма "ФБМ" до відзиву на касаційну скаргу.

8.14. В судовому засіданні 30.01.2024 представники ТОВ "КП Центральний ринок" підтримали касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просили Суд скаргу задовольнити. Представники ПП "Фірма "ФБМ" заперечували проти доводів касаційної скарги з викладених у відзиві та додаткових поясненнях до нього підстав, просили Суд залишити касаційну скаргу без задоволення.

9. Позиція Верховного Суду

9.1. У даній справі розглядається позов ПП "Фірма "ФБМ" про стягнення з ТОВ "КП "Центральний ринок" збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди у загальній сумі 1 304 332 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач чинить перешкоди позивачеві в користування майном, розташованим на території центрального ринку м. Дніпро "Озерка" за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 2, шляхом його використання у торгівельній діяльності.

9.2. Місцевий господарський суд позов задовольнив частково, визнавши обґрунтованими та документально підтвердженими заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача збитків у загальному розмірі 740 623,33 грн. В задоволенні решти позовних вимог (збитки та моральна шкода) відмовлено.

9.3. Суд апеляційної інстанції частково погодився з висновками місцевого господарського суду та дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача всієї заявленої у позові суми збитків в розмірі 1 112 200 грн, а в решті залишив рішення суду першої інстанції без змін.

9.4. Крім того, місцевим господарським судом було частково задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 87 900 грн вказаних витрат, з чим погодився суд апеляційної інстанції.

9.5. Зі змісту касаційної скарги слідує, що відповідач оскаржує ухвалені судами попередніх інстанцій рішення у цій справі з підстав порушення норм процесуального права та неврахування відповідних висновків Верховного Суду щодо їх застосування, а також залишення поза увагою обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав та відсутності висновку Верховного Суду у питанні стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди за неможливість використання у підприємницькій діяльності майна, яке належить на праві власності не позивачу, а відповідачеві.

9.6. Надаючи оцінку доводам скаржника та запереченням на касаційну скаргу, перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зазначає наступне.

9.7. Згідно з оскаржуваними у цій справі рішеннями судів попередніх інстанцій за результатами розгляду заявлених позивачем вимог суди встановили сукупність обставин, з яким законодавство пов`язує стягнення збитків у вигляді упущеної вимоги, а саме: протиправну поведінку відповідача, розмір збитків, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і збитками позивача, а також вину відповідача.

9.8. Як зазначалося вище, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі відповідачем зазначено порушення судами норм процесуального права, зокрема статей 2, 14, 74, 236 ГПК України, а встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів та не врахування доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

9.9. Тобто, по своїй суті наведені підстави касаційного оскарження зводяться до того, що на переконання відповідача при ухваленні оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення вимог процесуального законодавства щодо порядку доказування та оцінки (допустимості і належності) доказів, наслідком чого стало те, що висновки судів по суті спору не в повній мірі відповідають фактичним і дійсним обставинам справи.

9.10. З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне заначити наступне.

9.11. Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 ГПК України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

9.12. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, і у постановах від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 05.02.2019 у справі №914/1131/18 та від 03.11.2020 у справі №920/611/19, від 24.02.2021 у справі №910/1873/20).

9.13. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

9.14. Згідно з пунктом 1 частини першої статі 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

9.15. До предмета доказування належить сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

9.16. Відповідно до частини першої статі 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

9.17. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 86 ГПК України).

9.18. Водночас слід зазначити, що належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

9.19. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

9.20. Згідно зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

9.21. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

9.22. Отже, допустимість доказів означає, що у певних випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №913/38/20, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16, від 26.02.2021 у справі №908/2847/19, від 14.04.2021 у справі №910/7431/19).

9.23. Верховний Суд зазначав про необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

9.24. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, на які посилається скаржник).

9.25. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

9.26. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

9.27. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

9.28. Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

9.29. Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи місцевим господарським судом позивачем було подано заперечення від 19.12.2022 на клопотання відповідача (т.с.3, а.с.1-29). В прохальній частині вказаних заперечень позивачем серед іншого викладено клопотання про виключення з числа доказів, доданих до позовної заяви, копії наступних документів:

- договір купівлі-продажу від 20.02.2007, укладений між ПП "Фірма "ФБМ" та ОСОБА_1 ;

- Акт приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 20.02.2007 згідно типової форми № 03-1;

- Акт прийому-передачі від 20.02.2007;

- договір купівлі-продажу від 20.02.2007, укладений між ПП "Фірма "ФБМ" та ОСОБА_2 на металевий кіоск з вікнами, дверима довжиною 6 метрів;

- Акт приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 20.02.2007 згідно типової форми № 03-1;

- Акт прийому-передачі від 20.02.2007;

- договір купівлі-продажу від 20.02.2007, укладений між ПП "Фірма "ФБМ" та ОСОБА_2 на металевий кіоск з тентовою тканиною та ролетами довжиною 3 м;

- Акт приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 20.02.2007 згідно типової форми № 03-1;

- Акт прийому-передачі від 20.02.2007;

- договір купівлі-продажу від 25.05.2007, укладений між ПП "Фірма "ФБМ" та ОСОБА_9 ;

- Акт приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 25.05.2007 згідно типової форми № 03-1;

- Акт прийому-передачі від 25.05.2007;

- рішення власника ПП "Фірма "ФБМ" від 19.02.2001 №1, від 17.12.2007 №4 та схема до нього.

9.30. Водночас, позивач просив місцевий господарський суд розглянути справу на підставі доказів, оригінали яких вже наявні у позивача, та на підставі дублікатів документів, доданих до справи, зокрема: рішення власника ПП "Фірма "ФБМ" від 19.02.2001 №1, від 17.12.2007 №4 та схема до нього; дублікати Актів приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 20.02.2007 та від 25.05.2007 згідно типової форми №03-1.

9.31. Місцевий господарський суд в ухвалі від 07.02.2023 (т.с.3, а.с.74-76) розглянув низку поданих відповідачем та позивачем клопотань. Крім того, в названій ухвалі зазначено про подання позивачем клопотання щодо виключення документів з числа доказів із переліком цих документів (4 сторінка ухвали). Однак в ухвалі від 07.02.2023 відсутнє рішення суду з приводу вищезгаданого клопотання позивача, як і щодо наданих позивачем дублікатів документів, частина з яких вказана в переліку документів, які позивач просив виключити зі складу доказів. Інші процесуальні документи місцевого господарського суду (ухвали та рішення) також не містять відомостей стосовно вказаного клопотання позивача.

9.32. Відтак, заявлене позивачем клопотання щодо виключення низки документів зі складу доказів у цій справі залишилося невирішеним місцевим господарським судом і суд апеляційної інстанції також не звернув уваги на вказане порушення та не усунув його.

9.33. У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначив про те, що, окрім рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі №904/2651/20, яке набрало законної сили та є чинним, позивачем було надано до матеріалів справи належні, допустимі та вірогідні докази, якими беззаперечно підтверджено обставини, які входять до предмета доказування, зокрема стосовно наявності у позивача прав власності на передане в оренду рухоме майно, а саме дублікати Акту приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 20.02.2007 згідно типової форми №03-1 - 3 шт. та дублікат Акту приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів від 25.05.2007 згідно типової форми № 03-1.

9.34. З цього приводу колегія суддів зазначає, що в описовій частині оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій міститься посилання на документи, які позивач просив виключити зі складу доказів та не надав на їх заміну відповідні дублікати, а саме договори купівлі-продажу. До того ж, за змістом викладеного в рішеннях обґрунтування неможливо дійти однозначного висновку про те, які ж саме докази були прийняті судами за основу твердження про набуття позивачем права власності на кіоски (бокси) - безпосередньо надані позивачем (в тому числі додані до позовної заяви, щодо яких було завлено клопотання про виключення зі складу доказів), або встановлені в рішенні суду у справі №904/2651/20.

9.35. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

9.36. Заявлені позовні вимоги та заперечення на них обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні. При цьому чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

9.37. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

9.38. Застосований судами першої та апеляційної інстанцій підхід у з`ясуванні обставин справи та в оцінці доказів не відповідає встановленим ГПК України вимогам, за змістом яких обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

9.39. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів визнає частково обґрунтованими аргументи касаційної скарги, наведені у пунктах 6.1, 6.5 цієї постанови.

9.40. З огляду на визначені ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно усунути вищезгадані порушення норм процесуального права, оскільки не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

9.41. Оскільки під час касаційного провадження Верховним Судом встановлено порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а ухвалення остаточного рішення у цій справі за результатами касаційного перегляду не вбачається можливим з огляду на повноваження суду касаційної інстанції, оскаржувані судові рішення, ухвалені по суті спору підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.42. Також в касаційній скарзі скаржник зазначав про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 6.4 цієї постанови), однак при цьому скаржником не зазначено конкретної норми права, відносно застосування якої відсутній висновок Верховного Суду. Крім того, з огляду на наявність підстав для передачі цієї справи на новий розгляд, за результатами якого можуть бути встановлені інші обставини справи та змінено матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, формування Верховним Судом відповідного висновку є передчасним.

9.43. Інші аргументи касаційної скарги щодо ухвалених судами попередніх інстанцій рішень по суті спору зводяться до викладення обставин, які на переконання скаржника не були встановлені, та переоцінки наявних у справі доказів, що виходить за встановлені статтею 300 ГПК України межі розгляду справ судом касаційної інстанції.

9.44. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

9.45. Відносно касаційного оскарження додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023 в частині перегляду вказаного додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

9.46. За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

9.47. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

9.48. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №240/6150/18, від 16.04.2018 у справі №923/631/15, від 23.01.2020 у справі №927/229/19, від 23.12.2021 у справі №925/81/21, від 09.02.2022 у справі №910/17345/20, від 15.02.2023 у cправі №911/956/17 (361/6664/20).

9.49. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 у цій справі, то додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 також підлягає скасуванню. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що новий розподіл судових витрат буде здійснюватися судом за результатами нового розгляду справи.

9.50. Доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

10.2. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень у цій справі та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

10.3. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене у цій постанові, повно та всебічно дослідити усі зібрані у справі докази, надати їм правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

10.4. У зв`язку із скасуванням рішень судів попередніх інстанцій та передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КП Центральний ринок" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023, а також ухвалені Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 05.04.2023 та додаткове рішення від 19.04.2023 у справі №904/627/22 скасувати.

3. Справу №904/627/22 направити до Господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді С. В. Жуков

В. Я. Погребняк