ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Черкаси справа № 925/1043/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Городищенської міської ради

до Фермерського господарства Агро Дім Деметра

про внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Городищенська міська рада (площа Миру, 8, м. Городище, 19502, ідентифікаційний код 33965401) звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Фермерського господарства Агро Дім Деметра (вул. Здолбунівська, 9Б, кв. 111, ідентифікаційний код 44503628) про внесення з моменту набрання рішенням законної сили зміни до договору оренди землі укладеного 14.04.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2040, площею 8,1397 га:

- виклавши преамбулу договору в такій редакції:

Орендодавець: Городищенська міська рада в особі міського голови Мирошника Володимира Петровича, який діє згідно Закону України Про місцеве самоврядування в Україні з однієї сторони та

Орендар: ФГ Агро Дім Деметра ( в особі директора Русина Руслана Петровича, надалі разом іменується Сторони уклали цей договір про наступне:

- виклавши п. 5 договору в наступній редакції:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 243 365, 85 гривень.

- виклавши п. 9 договору в наступній редакції:

Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі в розмірі 29 203 грн 90 коп., що становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до статей 117, 122 Земельного кодексу України, наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності", наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, на підставі актів приймання-передачі із державної власності у комунальну власність передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Власником вказаних земельних ділянок стала Городищенська міська рада. Рішенням Городищенської міської ради №8-1/8 від 25.06.2021 Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території населених пунктів Городищенської міської територіальної громади затверджені ставки орендної плати за земельні ділянки, які надані у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам на території Городищенської міської ради та встановлений розмір орендної плати у відсотках від нормативно-грошової оцінки за оренду ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 12 відсотків. На момент звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач є орендарем земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:2040 яка попередньо перебувала в оренді ОСОБА_1 . Позивач направив на адресу відповідача додаткову угоду до договору оренди землі листом №243/01-02-08 від 02.05.2023 з метою внесення змін до договору в частині зміни сторін договору та приведення у відповідність розміру орендної плати із прийнятим позивачем рішенням, з проханням за взаємною згодою внести зміни до пункту 12 договору. Відповідач на цей лист будь-якої відповіді не надав. На цей час, нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки змінилась, і її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати, позивач і звернувся з цим позовом до суду для внесення змін до договору оренди земельної ділянки у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду: докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів на адресу відповідача (вул. Здолбунівська, 9 Б, кв.111, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код 44503628) листом з описом вкладення з поіменним переліком документів, який повинен містити номер поштового відправлення на ім`я відповідача та оригінал поштової квитанції чи фінансового чека.

08.08.2023 позивач направив до суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів, а саме опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів та накладну АТ Укрпошти.

Ухвалою від 11.08.2023 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11 год. 00 хв. 19 вересня 2023 року.

19.09.2023 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив мотивований тим, що розмір орендної плати, який сплачується відповідачем є вищим ніж мінімальний розмір орендної плати, який встановлений Податковим кодексом України. Розмір 4,5% від нормативно-грошової оцінки в повній мірі відповідає положенням пунктів 288.4, 288.5.1, 288.5 Податкового кодексу України. Також відповідач зазначив, що позивач обрав неналежний спосіб захисту та не зазначив підставу позову, а саме відповідну статтю відповідно до якої суд має внести зміни до договору оренди. Будь-яких законів щодо підвищення орендної плати за землю не приймалось. Фактично позивач намагається змінити орендну плату в односторонньому порядку без врахування інтересів відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 19 жовтня 2023 року.

02.10.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач спростовуючи заперечення відповідача просить позов задовольнити у повному обсязі. Позивач вказав, що відповідно до пункту 12 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається 1 раз на два роки у разі, зокрема зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції. Рішенням Городищенської міської ради №8-1/8 від 25.06.2021 затверджені ставки орендної плати за земельні ділянки, які надані у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам на території Городищенської міської ради. Встановлений розмір орендної плати у відсотках від нормативно-грошової оцінки за оренду ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 12 відсотків. Отже, твердження відповідача, що він сплачує орендну плату в межах встановлених Податковим кодексом України не є доцільним та правильним. Оскільки ПКУ встановлює межі оподаткування, за які не повинні вийти органи місцевого самоврядування при прийнятті рішень про затвердження місцевих податків та зборів, які є обов`язкові для виконання. Щодо внесення змін до договору в судовому порядку позивач повідомив, що рішеннями Городищенського районного суду Черкаської області від 01.04.2022 у справі №691/951/21 та від 09.11.2022 у справі №691/322/22 задоволено позови Городищенської міської ради до ОСОБА_1 , яка на той час була стороною договору та внесено зміни до договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Щодо належності обраного способу захисту порушеного права позивач зазначив, що буде просити суд змінити спірні умови договору та викласти їх у певній редакції. Саме суд своїм рішенням змінює відповідну умову договору (правовідношення), а не зобов`язує сторони здійснити це. Такий висновок узгоджується з приписами частини 3 статті 653 ЦКУ, за змістом яких якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Тобто, закон пов`язує зміну договору саме з моментом набрання рішенням суду законної сили, а не з моментом подальшого виконання такого рішення сторонами - підписанням угоди. Схожа позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.02.2021 у справі №921/530/18. Тому, Городищенська міська рада вважає обраний спосіб захисту порушеного права, а саме внесення змін до договору рішенням суду правильним, та таким, що відповідає чинному законодавству.

11.10.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про повернення на стадію підготовчого провадження та заява про зміну предмету позову. В заяві про зміну предмету позову позивач зазначив, що в ході розгляду справи Городищенська міська рада детально вивчила висновки Верховного Суду при розгляді даної категорії справ та вважає за необхідне змінити предмет позову, оскільки початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Відтак позивач виклав позовні вимоги в такій редакції:

внести з моменту набрання рішенням суду законної сили зміни до договору оренди землі укладеного 14.04.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2040, площею 8,1397 га, виклавши преамбулу договору в такій редакції:

"Орендодавець: Городищенська міська рада в особі міського голови Мирошника Володимира Петровича, який діє згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та

Орендар: ФГ "АГРО ДІМ ДЕМЕТРА" (КОД в особі директора Русина Руслана Петровича, надалі разом іменуються "Сторони" уклали цей договір про наступне:

п. 12 договору "Розмір орендної плати переглядається 1 раз на два роки у разі:" доповнити абзацом:

- затвердження радою ставок місцевих податків і зборів на території Городищенської міської територіальної громади"

Ухвалою Господарський суд Черкаської області від 19.10.2023 задовольнив заяву позивача про повернення на стадію підготовчого провадження, ухвалив повернутись до стадії розгляду справи у підготовчому провадженні, підготовче засідання призначив на 10 год. 30 хв. 21 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарський суд Черкаської області від 21.11.2023 прийнято заяву Городищенської міської ради про зміну предмета позову, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год. 40 хв. 21 грудня 2023 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: бул. Шевченка, 307, зал судових засідань №219, м. Черкаси, 18005.

Ухвалою Господарський суд Черкаської області від 21.12.2023 повідомлено учасників справи про дату перенесення судового засідання на 11 год. 30 хв. 08 лютого 2024 року.

25.12.2023 відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту порушеного права. Позивач звертався до відповідача з вимогою про внесення змін до договору, а не про визнання додаткової угоди укладеною, від укладення якої відповідач відмовився, проекту додаткової угоди позивач відповідачу не надсилав. Відповідач стверджує, що позивач намагається змінити орендну плату в односторонньому порядку без врахування інтересів відповідача, оскільки законів щодо підвищення розміру орендної плати за землю не приймалось. На думку відповідача позивач не довів передбачених законом підстав для внесення змін до договору оренди землі у судовому порядку.

08.02.2024 через підсистему "Електронний суд" представник позивача подав заяву про розгляд справи по суті без його участі, де вказав , що позовні вимоги підтримує повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач (його представник) у судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості у матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

Суд ухвалив розглядати справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу з нарадчої кімнати суд долучив до матеріалів справи вступну та резолютивну частини рішення без її проголошення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

14.04.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі (далі договір). За умовами цього договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, яка знаходиться (розташована) за межами населеного пункту, в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району Черкаської області (пункт 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :02:001:2040, площею 8,1397 га, сільськогосподарські угіддя рілля, розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району Черкаської області (пункт 2 договору).

Договір оренди укладено терміном на 40 (сорок) років та діє до 14 квітня 2054 року (пункт 8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 9729,30 грн на рік, що становить 4,5 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункти 9 та 10 договору).

Розмір орендної плати переглядається 1 раз на два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; затвердження зміни коефіцієнта індексації, орендар зобов`язується внести орендну плату з врахуванням затвердженого коефіцієнта; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (пункт 12 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни договору спір розв`язується у судовому порядку (пункт 34 договору).

Цей договір оренди землі набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (пункт 41 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками орендодавця та орендаря.

15.12.2021 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано фермерське господарство АГРО ДІМ ДЕМЕТРА, номер запису 000035738, серед засновників фермерського господарства зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 23-24).

На підставі наказу Головного управління Дергеокадастру у Черкаській області №37-отг від 08.12.2020, рішення Городищенської міської ради Черкаської області №2-20/VIII від 07.12.2020, акту приймання-передачі нерухомого майна від 08.12.2020 Городищенська міська рада Черкаської області зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:2040, площею 8,1397 га, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Черкаська область, Городищенський район, м. Городище, що підтверджене інформаційною довідкою № 330007251 від 24.04.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.20-21).

Рішенням Городищенської міської ради №8-1/8 від 25.06.2021 Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території населених пунктів Городищенської міської територіальної громади (а.с.16), з 01.01.2022 на території Городищенської міської територіальної громади встановлено місцеві податки, місцеві збори та, серед іншого, прийнято Положення про встановлення плати за землю, яке є додатком 3 до вказаного рішення.

У цьому положенні визначено, що з 01.01.2022 розмір орендної плати для земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населеного пункту становить 12% (а.с.17-23).

18.01.2023 до державного реєстру речових прав внесено зміни до інформації в частині зазначення найменувань сторін за договором оренди землі від 14.04.2014 та змінено орендодавця за договором з Головного управління Держземагенства у Черкаській області на Городищенську міську раду, а орендаря змінено з ОСОБА_1 на фермерське господарство АГРО ДІМ ДЕМЕТРА (а.с.29).

02.05.2023 позивач надіслав відповідачу лист №243/01-02-08, у якому повідомив про зміну розміру орендної плати 12% на підставі рішення Городищенської міської ради №8-1/8 від 25.06.2021 та просив підписати відповідача додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 14.04.2014 та повернути один примірник Городищенській міській раді. (а.с.16-18).

Відповідач відповіді на цей лист не надав та не підписав додаткову угоду.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.09.2021 № 1610/376-21 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2040, площею 8,1397 га становить 243365,85 грн (а.с.19).

За згодою сторін зміни до договору оренди землі внесені не були, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для внесення відповідних змін до договору оренди землі у судовому порядку.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про внесення змін до договору оренди землі, в частині зміни сторін договору та положень щодо додаткової підстави перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У силу приписів статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (стаття 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом частин 1, 2 та 4 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно із частинами першою та другою статті 1 Закону України Про фермерське господарство фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

При цьому фермерське господарство створюється після набуття громадянином, який виявив бажання створити фермерське господарство, права користування земельною ділянкою. Землі фермерського господарства складаються, у тому числі із земельних ділянок, що використовується ним на умовах оренди.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.04.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі (далі договір). ОСОБА_1 отримала у користування земельну ділянку, яка належала до державної власності на підставі зазначеного договору оренди землі. У подальшому орендар зареєструвала фермерське господарство АГРО ДІМ ДЕМЕТРА, а орендована земельна ділянка була передана у комунальну власність Городищенської міської ради.

Отже, в силу встановлених судом фактів та наведених правових норм до Городищенської міської ради перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі від 14.04.2014, а до фермерського господарства - орендаря.

Позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд внести зміни до преамбули договору оренди землі у частині зміни найменування орендаря, а також доповнити пункт 12 договору оренди землі абзацом такого змісту Розмір орендної плати переглядається 1 раз на два роки у разі затвердження радою ставок місцевих податків і зборів на території Городищенської міської територіальної громади.

З урахуванням наведених вище норм права, судом встановлено, що після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації.

В цьому випадку перехід права оренди відбувається в силу вищенаведених норм Закону України Про фермерське господарство та не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод.

Крім того, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (стаття 32 Закону Про оренду землі).

Отже, в силу наведених правових норм до позивача перейшли права та обов`язки орендодавця, а до фермерського господарства - орендаря.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з інформацією, яка міститься у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.01.2023 внесено зміни до інформації в частині зазначення найменувань сторін за договором оренди землі від 14.04.2014.

Згідно із частинами першою, другою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Договори оренди землі укладаються сторонами на принципах рівності сторін, свободи договору та урахування обов`язкових вимог щодо такого виду договорів та зазначенням його істотних умов і у відповідній формі.

За змістом статті 15 Закону Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У частині першій статті 30 Закону Про оренду землі передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Як зазначалось судом вище, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є свобода договору, за змістом якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Обов`язок сторін укласти договір виникає лише у тому випадку, якщо договір заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частини 3 статті 179 Господарського кодексу України).

Суд, розглядає спори, що виникають при укладанні господарських договорів лише у тому випадку, коли договір укладається за державним замовленням, або щодо договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом (частина 1 статті 187 Господарського кодексу України).

За змістом пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та статті 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то з урахуванням умов договору оренди, укладеного сторонами спору, підставою для перегляду розміру (ставки) орендної плати має бути саме законодавча зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру такої плати або зміна розміру земельного податку, а не рішення органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи судом встановлено, що укладаючи договір оренди землі сторони у пункті 12 договору погодили підстави для перегляду розміру орендної плати, зокрема: зміна умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, суд бере до уваги те, що внесення змін до договору оренди землі та доповнення договору новою самостійною підставою для перегляду розміру орендної плати у разі затвердження міською радою ставок місцевих податків і зборів не є передбаченим законом обов`язком сторін. Відсутня також пряма вказівка у законі щодо обов`язковості укладення додаткової угоди між сторонами з цієї підстави.

Дослідивши умови договору оренди землі, судом встановлено, що пунктом 34 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни договору спір розв`язується в судовому порядку. Будь-яких умов щодо зміни умов договору в односторонньому порядку, договір оренди землі не містить.

Внесення змін до договору оренди землі та доповнення пункту 12 додатковою самостійною підставою для перегляду розміру орендної плати за відсутності взаємної згоди сторін суперечитиме принципу свободи договору.

Отже, сторони за договором оренди землі за взаємною згодою узгодили підстави для перегляду розміру орендної плати. Законом такої підстави як затвердження міською радою ставок місцевих податків і зборів для перегляду розміру орендної плати не передбачено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимоги про доповнення пункту 12 договору оренди землі новою підставою для перегляду розміру орендної плати свідчить про намагання позивача змінити умови договору без згоди відповідача, як орендаря земельної ділянки, в односторонньому порядку, а одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, тому у суду відсутні підстави для внесення змін до договору оренди у частині доповнення пункту 12 новою підставою для перегляду розміру орендної плати.

Позивач звернувся з вимогою про внесення змін до договору оренди землі від 14.04.2014.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Внесення змін до договору вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави для врегулювання взаємних прав і обов`язків. Внесення змін до договору в судовому порядку вимагає визнання судом додаткової угоди між сторонами укладеною з викладенням її змісту у резолютивній частині рішення суду.

Належним та ефективним способом захисту порушеного права у спорі про внесення змін до договору є позов про визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту. За наслідками розгляду вимоги про внесення змін до договору в резолютивній частині рішення суду суд, керуючись частиною дев`ятою статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеною додаткової угоди в запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеною додаткової угоди в запропонованій позивачем редакції.

Одним з основних принципів (засад) господарського судочинства є диспозитивність, за змістом якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Такі висновки наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02 листопада 2021 року у справі №925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 155), від 06 липня 2022 року у справі №914/2618/16 (пункт 28) обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Звертаючись з позовом у цій справі позивач не довів порушення свого суб`єктивного юридичного права, яке підлягало б судовому захисту, та обрав неналежний спосіб захисту, який не здатний ефективно захистити порушене право позивача, що зумовлює самостійну підставу для відмови у позові.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, витрати, які понесені у зв`язку із розглядом цієї справи покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складене та підписане 21 лютого 2024 року.

Суддя О.В. Чевгуз