ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1193/23
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кравець С.Г.
секретаря судового засідання: Круглецької А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"
про стягнення 595 344,64грн.
Без виклику сторін.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 позов задоволено частково; закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача 92 242,00грн грошових коштів-забезпечення, 145 000,00грн комунально-забезпечувального платежу; зменшено розмір штрафу на 50% до 160 069,32грн штрафу та розмір пені на 50% до 17 785,78грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат": 17 785,78грн пені, 160 069,32грн штрафу, 2 392,46грн 3% річних, 8 930,17грн витрат по сплаті судового збору; в частині стягнення 160 069,31грн штрафу та 17 785,77грн пені відмовлено.

Ухвалою від 29.01.2024 призначено судове засідання для розгляду клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення витрат на правничу допомогу на "13" лютого 2024 р. о 14:00, без виклику сторін.

30.01.2024 через підсистему "Електронний Суд" від представника позивача надійшло клопотання від 29.01.2024 про долучення документів, до якого додано: звіт про надану професійну правничу допомогу від 29.01.2024, Акт приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2024 з доказами надіслання вказаних документів іншій стороні.

12.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, в якому відповідач заявлений розмір витрат на правову допомогу вважає необґрунтованими та такими, які не підлягають стягненню або такими, що підлягають зменшенню.

Сторони про час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат на надання правничої допомоги повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення витрат на правничу допомогу та дослідивши надані позивачем в її обґрунтування докази, господарський суд приймає до уваги вищенаведене та таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи ч.1 ст.124 ГПК України імперативно визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач заявляв про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, а також разом з позовною заявою було подано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу (а.с.20).

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: представником позивача зроблено заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані вчасно.

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЖТ №000997 від 07.11.2018 та ордер на надання правничої правової допомоги №1063100 від 04.09.2023, видане Ратушинській І.О. (а.с.11-13).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З поданих документів судом встановлено, що 17.05.2021 між Приватним акціонерним товариством "Житомирський меблевий комбінат" (замовник) та адвокатом Радушинською Іриною Олексіївною (виконавець) було укладено договір про надання правових послуг (далі - договір) (а.с.21-22).

За умовами пункту 1.1 договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правові послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору, Виконавець надає Замовнику наступні правові послуги: захист та представництво інтересів Замовника у правовідносинах відносно стягнення коштів з орендарів Замовника по договорам оренди (консультування, збір необхідних документів, звернення до суду, підготовка процесуальних документів, представництво інтересів у суді тощо).

Згідно з пунктом 3.1 договору, порядок та строки оплати послуг Виконавця встановлюються Додатком №1 до Даного Договору, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.2 договору сторони перебачили, що Замовнику роз`яснено, що оплата за надані Виконавцем послуги - це оплата праці адвоката, яка не пов`язана з майбутнім результатом по справі, на який очікую Замовник.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 5.1 договору).

17.05.2021 між сторонами було укладено Додаток №1 до договору про надання правових послуг №17/05/01 від 17.05.2021, сторони домовилися, що вартість послуг Виконавця по захисту та представництву інтересів Замовника у правовідносинах відносно стягнення коштів з орендарів Замовника складає суму вартості фактично наданих Виконавцем послуг.

За умовами пункту 4 Додатку до договору, оплата за надані послуги здійснюється Замовником шляхом перерахування коштів на рахунок Виконавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами Акту наданих послуг.

В обґрунтування витрат на оплату правничої допомоги представник позивача надала копію звіту про надану професійну правничу допомогу та акта приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2024, в яких зазначено, що загальна вартість послуг за звітом та Актом без ПДВ складає 48 000,00грн , що включає:

1. Згідно умов Договору Виконавець передав, а Замовник прийняв наступні юридичні послуги по представництву інтересів Замовника у правовідносинах щодо стягнення з ТОВ "Дієса" в судовому порядку заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди від 01.07.2023 року №1ЖМК0230138:

1.1. Правовий аналіз справи, збір доказів та розробка концепції правового захисту інтересів Замовника в процедурі стягнення коштів з ТОВ "Дієса".

1.1.1. Послуга надавалися 02.09.2023 року.

1.1.2. Загальна вартість послуги склала 6000,00 (шість тисячі) грн.

1.2. Складання позовної заяви про стягнення з ТОВ "Дієса" заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення, формування додатків та здійснення розрахунків до позовної заяви.

1.2.1. Послуга надавалася в період з 03.09.2023 року по 04.09.2023 року включно.

1.2.2. Загальна вартість послуги склала 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

1.3. Збір матеріалів, складання і подання до Господарського суду Житомирської області

відповіді на відзив по судовій справі №906/1193/23.

1.3.1. Послуга надавалася 02.10.2023 року та 03.09.2023 року.

1.3.2. Загальна вартість послуги склала 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

1.4. Підготовка і подання до Господарського суду Житомирської області заяви від 16.10.2023 року про часткове закриття провадження у справі та повернення судового збору по судовій справі №906/1193/23, формування додатків.

1.4.1. Послуга надавалася 16.10.2023 року.

1.4.2. Загальна вартість послуги склала 1000,00 (одна тисяча) грн.

1.5. Підготовка і подання до Господарського суду Житомирської області доповнення до заяви про часткове закриття провадження у справі та повернення судового збору від 27.10.2023 року по судовій справі №906/1193/23.

1.5.1.Послуга надавалася 27.10.2023 року.

1.5.2. Загальна вартість послуги склала 1000,00 (одна тисяча) грн.

1.6. Підготовка і подання до Господарського суду Житомирської області доповнення до заяви про часткове закриття провадження у справі та повернення судового збору від 20.11.2023 року по судовій справі №906/1193/23, формування додатків.

1.6.1. Послуга надавалася 20.11.2023 року.

1.6.2. Загальна вартість послуги склала 1000,00 (одна тисяча) грн.

1.7. Підготовка і подання до Господарського суду Житомирської області заяви від 22.01.2024 року по судовій справі №906/1193/23, формування додатків.

1.7.1. Послуга надавалася 22.01.2024 року.

1.7.2. Загальна вартість послуги склала 1000,00 (одна тисяча) грн.

1.8. Участь у підготовчих засіданнях по справі №906/1193/23, які відбулися 06.10.2023 року, 30.10.2023 року, 07.11.2023 року та 22.11.2023 року.

1.8.1. Послуга надавалась 06.10.2023 року, 30.10.2023 року, 07.11.2023 року та 22.11.2023 року.

1.8.2. Вартість представництва в одному судовому засіданні складає 3000,00 грн. Загальна вартість послуги склала 12000,00 (дванадцять тисяч) грн.

1.9. Участь у судових засіданнях по справі №906/1193/23, які відбулися 26.12.2023 року та 29.01.2024 року.

1.9.1. Послуга надавалася 26.12.2023 року та 29.01.2024 року.

1.9.2. Вартість представництва в одному судовому засіданні складає 3000,00 грн. Загальна вартість послуги склала 6000,00 (шість тисяч) грн.

Вказані Звіт та Акт підписано сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У ч.2. ст.126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Господарський суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

Крім того у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі за рахунок відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд Житомирської області здійснював розгляд справи №906/1193/23 за правилами загального позовного провадження, враховуючи характер і специфіку правовідносин, з приводу яких виник спір між сторонами. У підготовчому провадженні представник позивача - адвокат Ратушинська І.О. подавала заяви про часткове закриття провадження у справі з доказами про погашення заборгованості відповідачем, які суд розцінив як заяви про зменшення розміру позовних вимог. Крім того, адвокат Ратушинська І.О. надсилала додаткові документи (докази) для всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи. Розгляд справи у підготовчому провадженні неодноразово відкладався в тому числі для надання представнику позивача можливості уточнити позовні вимоги та подати відповідні документи, а також з метою надання часу для можливого примирення сторін.

На переконання суду, заявлені позивачем витрати на правову допомогу в частині вартості послуг за правовий аналіз, розробку концепції правового захисту, за участь в судових засіданнях та підготовку і подачу заяв про часткове закриття провадження у справі, повернення судового збору, формування додатків не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору в розумінні ст. ст. 126 та 129 ГПК України, з урахуванням вище встановлених обставин, оскільки дана справа не є складною.

Предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, що складається основного боргу, штрафу, пені та 3% річних і, як наслідок, підготовка справи не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання, аналізу великої кількості доказів, значних затрат часу та зусиль. Судова практика у спорах про стягнення заборгованості за договорами оренди нежитлового приміщення є сталою, а розрахунок пені, штрафу та 3% річних по справі не є складним та об`ємним, так як обраховується по існуючим формулам.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує, що правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, не вимагають тривалого консультування та вивчення матеріалів, а щодо наданих адвокатом послуг включено такі послуги як правовий аналіз справи та розробка концепції правового захисту. Разом з тим, підготовка та оформлення позовної заяви включає в себе, в тому числі і правовий аналіз господарських правовідносин, вироблення стратегії захисту та збір доказів. Тому обґрунтованою є вартість послуг (п.1 - п.1.2 звіту) в загальній сумі 15 000,00грн. Також суд погоджується з вартістю наданих адвокатом позивача послуг за збір матеріалів і подання до суду відповіді на відзив по даній справі, яка становить 5 000,00 (п.1.3 звіту).

Водночас, суд приймає до уваги, що судові засідання у даній справі були нетривалими за часом, який адвокат витратив приймаючи участь в цих судових засіданнях, тому і в цій частині вартість послуг завищена. Відповідно до витраченого адвокатом часу в судових засіданнях, обґрунтованою в цій частині (п.1.8 - 1.9 звіту) є вартість послуг в загальній сумі 6 000,00грн.

При цьому суд зазначає, що представнику позивача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно потребувалось небагато часу на опрацювання матеріалів справи, аналізу чинного законодавства з урахуванням предмета спору та предмета доказування - стягнення заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, підготовку до судових засідань і процесуальних документів. Для адвоката вказана справа є звичайним розрахунковим спором.

В Звіті та Акті приймання-передачі наданих послуг позивача також зазначено, що надані послуги включають в себе підготовку заяв про часткове закриття провадження у справі та доповнень до заяв про часткове закриття провадження у справі, однак вказані заяви є невеликі за обсягом та були типовими за змістом, тому обґрунтованою в цій частині (п.1.4 - 1.7 звіту) є вартість послуг в загальній сумі 2 000,00грн.

За викладеного, на думку суду, вартість заявлених у даній справі послуг є завищеною зважаючи на предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг та необхідність часу для їх надання, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, тому суд вважає за доцільне розподілити витрати на професійну правничу допомогу між сторонами, а саме: витрати на правничу допомогу у справі №906/1193/23 покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" у розмірі 28 000,00грн, а 20 000,00грн (48 000,00-28 000,00) - на Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат".

Отже, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача в рахунок відшкодування витрат на оплату правничої допомоги в сумі 28 000,00грн. Витрати на оплату послуг адвоката в частині стягнення 20 000,00грн господарським судом покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" (03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 45; ідентифікаційний код 36483471) на користь Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 32744172): 28 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства "Житомирський меблевий комбінат" про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 19.02.24

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2- позивачу та представнику через систему "Електронний суд",

3 - відповідачу () через систему "Електронний суд".