ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. Справа№ 910/1636/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Балацький Я.А. самопредставництво;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023

у справі №910/1636/23 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Корпорації "Українські атомні прилади та системи"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 435 427,32 грн,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Корпорація "Українські атомні прилади та системи" (далі - позивач) звернулась у Господарський суд міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач), у якому просила стягнути з відповідача 435 427,32 грн, у тому числі: 348 759,67 грн основного боргу, 65 023,17 грн інфляційних втрат коштів та 21 644,48 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №21121-19/19-121-08-19-08338 (від 26.07.2019) від 02.07.2019 виконав роботи з розробки проектно-конструкторської документації, яка відповідачем була прийнята без зауважень, однак вартість робіт у встановлений договором строк не оплачена.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що позивач не довів надання відповідачу зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, як передбачено умовами п. 2.2 Договору, а отже відсутні підстави для визнання строку оплати ПДВ за договором таким, що настав; доданий до позовної заяви акт здачі-приймання виконаних робіт не містить обов`язкових реквізитів, передбачених для первинного документу, а тому не може кваліфікуватись за своєю природою як акт здачі-приймання виконаних робіт в розумінні умов спірного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 червня 2023 року позов задоволено частково.

З Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" стягнуто на користь Корпорації "Українські атомні прилади та системи" 348 759 грн. 67 коп. - заборгованості, 65 023 грн. 17 коп. - інфляційних втрат, 21 644 грн. 48 коп. - 3% річних, та 6 531 грн. 41 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 65 023,17 грн інфляційних втрат коштів і 21 644,48 грн - 3% річних та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач не довів надання відповідачу зареєстрованої податкової накладної, тому відсутні підстави для визнання строку оплати ПДВ за договору таким, що настав, тому, внаслідок неправильного визначення судом граничного строку виконання відповідачем оплати частини вартості виконаних робіт у розмірі суми ПДВ, неправильно визначені суми 3% річних та інфляційних втрат коштів.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржуване рішення без змін, оскільки позивач надав відповідачу зареєстровану в ЄРПН податкову накладну, як передбачено умовами договору, і суд першої інстанції повно з`ясував фактичні обставини і дав належну оцінку вказаним доводам відповідача; крім цього, у акті звірки розрахунків №1 від 20.06.2023 по договору відповідач повністю визнав заборгованість перед позивачем, у тому числі суму ПДВ, але вказаний акт був направлений позивачу лише 30.06.2023 (в день прийняття рішення), тому не міг бути наданий суду першої інстанції.

Також позивач у відзиві вказує, що неприйняття участі у засіданні, яке відбудеться 15.02.2024, представника позивача не перешкоджатиме розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1420 "Про утворення акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" постановлено утворити акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ). Установлено, що товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.01.2024 державна реєстрація створення юридичної особи (Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") в результаті перетворення здійснена 11.01.2024, у зв`язку із чим відповідач підлягає заміні його правонаступником.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 02.07.2019 між Корпорацією "Українські атомні прилади та системи", як підрядником, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", як замовником, було укладено Договір №21121-19/19-121-08-19-08338 (від 26.07.2019) від 02.07.2019 (далі - Договір), згідно умов якого замовник доручає та зобов`язується оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт на тему: "Тренажерний комплекс спеціальної підготовки НТЦ ВП ЗАЕС. Розробка проектно-конструктивної документації тренажеру "Фланцеві з`єднання трубопроводів". Лабораторія "Трубопроводи, посудині і теплообмінне обладнання" НТЦ ВП ЗАЕС Корпус "Г".

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість робіт за цим договором зазначається в протоколі погодження договірної ціни (невід`ємний Додаток № 1 до договору) і визначена на підставі договірної ціни (невід`ємний Додаток № 2 до договору) та складає: 290 633,06 грн, окрім того ПДВ 58 126,61 грн, разом 348 759,67 грн.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі акта здачі-приймання виконаних робіт, підписаного обома сторонами, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 45 календарних днів з дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Згідно пункту 3.1 Договору строки виконання робіт за договором визначено Календарним планом на виконання робіт (невід`ємний Додаток № 3 до договору).

Пунктами 4.11, 4.12, 4.13 Договору визначено, що підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси замовника ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом із податковою накладною підрядник надає замовнику електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН. Підрядник зобов`язується вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання роботи, що виконується за договором, згідно з вимогами "Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку", ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 № 8. Підрядник зобов`язаний вказувати в податковій накладній код робіт згідно ДКПП 016:2010 відповідно до чинного законодавства України.

Сторони у пункті 5.3 Договору погодили, що з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт до замовника переходить право власності на розроблену згідно з даним договором проектно-конструкторську документацію.

Відповідно пунктів 6.4, 6.6 Договору після отримання повідомлення про позитивний результат вхідного контролю підрядник надає замовнику акти здачі-приймання виконаних робіт протягом 5 робочих днів у кількості 4 примірників. Належним виконанням робіт за договором є підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт.

У пункті 7.5 Договору зазначено, що у випадку ненадання підрядником замовнику у встановлений договором термін електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, замовник має право в односторонньому порядку зменшити вартість робіт за договором, передбачену у п. 2.1 цього договору на суму ПДВ.

Згідно до пункту 7.12 Договору за невиконання п. 4.11 договору підрядник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі процентної ставки ПДВ за договором.

Відповідно до пункту 11.1 Договору, визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених даним договором.

У Календарному плату (Додаток №3 до Договору) сторонами погоджено, що підрядник повинен виконати роботи протягом двох місяців з дати оформлення договору.

16.12.2019 сторонами у справі складено акт № 1 здачі-приймання виконаних робіт про те, що підрядник виконав роботи загальною вартістю 348 759,67 грн за спірним договором. Сторони претензій одна до одної не мають.

Позивачем була складена податкова накладна №9 від 16.12.2019 щодо виконання робіт за договором, згідно якої обсяги постачання склали 290633,06грн, сума податку на додану вартість - 58126,61 грн. Податкова накладна була зареєстрована у ЄРПН 13.01.2020 о 13:57:37, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної.

Також позивачем 13.01.2020 було направлено відповідачу на зазначену у договорі адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 податкову накладну, у відповідь на що з вказаної адреси позивачу повідомлено, що податкову накладну перевірили.

Листом від 29.06.2022 відповідач, у відповідь на лист позивача від 29.06.2022, повідомив позивачу, що ним прийняте рішення щодо часткового погашення заборгованості у розмірі 500 000,00 грн по восьми договорах, у тому числі по договору №21121-19 від 02.07.2019.

У зв`язку із викладеними обставинами, оскільки у встановлений договором строк відповідач вартість виконаних позивачем робіт не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути 348 759,67 грн основного боргу, 65 023,17 грн інфляційних втрат коштів та 21 644,48 грн - 3% річних.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що строк сплати суми ПДВ не настав, оскільки позивач не надав доказів надання відповідачу зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, а також вказував на те, що акт здачі-приймання виконаних робіт не містить обов`язкових реквізитів, передбачених для первинного документу.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору №21121-19/19-121-08-19-08338 (від 26.07.2019) від 02.07.2019.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є чинним і обов`язковим для сторін.

Відповідно до ст. 331 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором на створення і передачу науково-технічної продукції одна сторона (виконавець) зобов`язується виконати зумовлені завданням другої сторони (замовника) науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи (далі - НДДКР), а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи (продукцію) і оплатити їх. Предметом договору на передачу науково-технічної продукції може бути модифікована науково-технічна продукція. Науково-технічною продукцією є завершені науково-дослідні, проектні, конструкторські, технологічні роботи та послуги, створення дослідних зразків або партій виробів, необхідних для проведення НДДКР згідно з вимогами, погодженими із замовниками, що виконуються чи надаються суб`єктами господарювання (науково-дослідними, конструкторськими, проектно-конструкторськими і технологічними установами, організаціями, а також науково-дослідними і конструкторськими підрозділами підприємств, установ і організацій тощо).

Частиною 1 статті 887 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (частина 2 статті 887 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи актом № 1 здачі-приймання виконаних робіт від 16.12.2019 сторони зафіксували належне та повне виконання позивачем робіт за Договором, а також відсутність у сторін претензій одна до одної.

Підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, який є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і який відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Посилання відповідача, що вказаний акт містить недоліки в оформленні та що позивачем не доведено передання йому такого акту у чотирьох примірниках обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідач підписав цей акт без зауважень. Крім того, у листі за вих. №01/098-10 від 29.06.2022 відповідач не заперечував про наявність у нього боргу перед позивачем та повідомив, що Комісією з питань ухвалення рішення щодо необхідності оплати критичних платежів поточної діяльності та погашення кредиторської заборгованості ВП ЗАЕС прийнято рішення, оформлене протоколом №4 від 03.08.2022, про часткове погашення заборгованості у розмірі 500 000,00 грн.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі акта здачі-приймання виконаних робіт, підписаного обома сторонами, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 45 календарних днів з дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Сума ПДВ є складовою вартості виконаних робіт, що погоджено в умовах Договору. При цьому, як випливає зі змісту п. 2.2 договору сторони пов`язали закінчення строку виконання відповідачем (замовником) зобов`язання з оплати суми ПДВ з днем отримання замовником податкової накладної.

З аналізу наведених умов Договору апеляційний господарський суд приходить до висновку, що замовник зобов`язаний сплатити повну вартість робіт по відповідному акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 45 календарних днів з моменту підписання акту, у разі реєстрації і надання податкової накладної в межах цього строку, а у разі ненадання податкової накладної до закінчення строку - відповідач має сплатити вартість виконаних робіт без ПДВ.

Згідно наявної у матеріалах справи податкової накладної №9 від 16.12.2019 та квитанції про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН від 13.01.2020, позивачем своєчасно зареєстровано податкове зобов`язання по виконанню робіт на замовлення відповідача загальною вартістю 290 633,06 грн (ПДВ 58 126,61 грн) та було направлено її на електронну адресу замовника ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наданою позивачем роздруківкою електронного листування між сторонами.

Таким чином, враховуючи, що вартість робіт підлягала оплаті протягом 45 календарних днів з дати підписання акту прийняття виконаних будівельних робіт, а податкова накладна була зареєстрована в межах даного строку, то роботи за актом № 1 здачі-приймання виконаних робіт від 16.12.2019 підлягали повній оплаті у строк до 30.01.2020.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача по оплаті виконаних позивачем робіт за договором становить 348 759,67 грн, строк виконання зобов`язання з оплати робіт настав, тому позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем були нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 65 023,17 грн інфляційних втрат коштів за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року та 21 644,48 грн - 3% річних, нарахованих за період з 30.01.2020 по 23.02.2022.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат коштів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що він зроблений арифметично та методологічно правильно, а тому ці позовні вимоги також підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін, повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30 червня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва .

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко