ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5146/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Управдом (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1, прим. 510, )

про стягнення заборгованості за Договором про постачання природного газу від 06.09.2021 № 4611-НГТ-23 в розмірі 668 134,22 грн., з якої 144 581,03 грн. 3 % річних, 523 553,19 грн. інфляційні втрати

Представники:

Від позивача Пясецький Д.В. (адвокат, довіреність від 29.11.2023 № 198);

Від відповідача Дригула Н.О. (ордер від 20.12.2023 серія ВН № 1314289).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про постачання природного газу від 06.09.2021 № 4611-НГТ-23 в розмірі 3 525 682,80 грн., з якої 2 939 371,40 грн. сума основного боргу, 123 033,13 грн. 3 % річних, 463 278,27 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 28.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.12.2023.

Протокольною ухвалою від 22.12.2023 відкладено підготовче засідання на 19.01.2024.

18.01.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 2335/24) в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про постачання природного газу від 06.09.2021 № 4611-НГТ-23 в розмірі 3 507 374,49 грн., з якої 2 839 240,27 грн. сума основного боргу, 144 581,03 грн. 3 % річних, 523 553,19 грн. інфляційні втрати.

Протокольною ухвалою від 19.01.2024 задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 2335/24 від 18.01.2024).

Протокольною ухвалою від 19.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.02.2024.

Ухвалою суду від 07.02.2024 закрито провадження у справі № 916/5146/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Товариства з обмеженою відповідальністю Управдом в частині стягнення 2 839 240,27 грн. суми основного боргу.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України, статті 20, 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про постачання природного газу від 06.09.2021 № 4611-НГТ-23 щодо оплати.

Представник Відповідача в судовому засіданні підтримала позицію викладену у Відзиві на позовну заяву від 20.12.2023, в якому просила суд зменшити розмір 3 % річних, які підлягають стягненню у зв`язку з невиконанням зобов`язань ТОВ «Управдом» за Договором постачання природного газу № 4611-НГТ-23 від 06.09.2021. Крім того, просила надати відстрочення виконання рішення, яке буде винесено по справі № 916/5146/23, на один календарний рік з моменту набрання законної сили рішенням суду по справі № 916/5146/23.

Відповідач зазначає, що складний фінансовий стан ТОВ «Управдом» з початку війни та неможливість негайного виконання зобов`язань шляхом звернення стягнення на кошти і майно ТОВ «Управдом» було детально розглянуто в межах справи № 916/617/23, результатом чого стало погодження зі сторони акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на підставі взаємних поступок укласти з ТОВ «Управдом» мирову угоду в судовій справі, за якою Відповідачу було надано розстрочення оплати боргу впродовж 36 місяців. Починаючи з травня 2023 року ТОВ «Управдом» стабільно та в повному обсязі виконує умови вказаної мирової угоди.

ТОВ «Управдом» зазначає, що неможливість виконання рішення суду, в тому числі через неспівмірну міру відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання вплине не тільки на Відповідача та можливість здійснення ним подальшої господарської діяльності, виплату заробітної плати працівникам, сплату обов`язкових податків та зборів, а й в першу чергу на більш ніж 6000 жителів міста Одеси, яким ТОВ «Управдом» не зможе й надалі надавати послуги з постачання теплової енергії. Окрім цього під ризиком стане виконання умов зазначеної мирової угоди перед АТ «НАК «Нафтогаз України», інтереси якого як корпоративного центру Групи Нафтогаз, згідно п. 1.2 Статуту Позивача співпадають з інтересами ТОВ «Газопостачальника компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Щодо відстрочення виконання судового рішення ТОВ «Управдом» зазначає, що будь яке збільшення фінансового тиску на збиткове підприємство в умовах загострення його фінансового становища у воєнний час, зокрема шляхом присудження надмірно великого розміру штрафних санкцій, може призвести виникнення у Підприємства заборгованості зі сплати податків, зборів, інших платежів до бюджету, заробітної плати, а також призведе до неможливості виконання ТОВ «Управдом» мирової угоди з АТ «НАК «Нафтогаз України» по справі № 916/617/23, що однозначно зробить неможливим забезпечення споживачів послугою з постачання теплової енергії.

Відповідач зазначає, що негайне звернення стягнення на кошти і майно ТОВ «Управдом» у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання даного рішення, однак, з великою вірогідністю, не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити його господарську діяльність та найголовніше, може призвести до неможливості забезпечення опалювального сезону 2023/2024 у 4 житлових будинках, до яких тільки ТОВ «Управдом» поставляє теплову енергію, що є неприпустимим в умовах сьогодення.

21.12.2023 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив (вх. № 46508/23).

17.01.2024 на адресу суду надійшли Заперечення (на відповідь на відзив) (вх. № 2038/24).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управдом» (далі Відповідач, Споживач) 06.09.2021 року було укладено договір № 4611-НГТ-23 постачання природного газу (далі Договір).

Відповідно до пункту 5.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 2 від 01.10.2021 до Договору), оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір, згідно статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Позивачем надані послуги Відповідачу з постачання природного газу на загальну суму 9 952 386,40 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу підписаними уповноваженими представниками сторін, а саме:

241 872,91 грн. від 31.10.2021 (за жовтень 2021 року);

1 183 624,86 грн. від 30.11.2021 (за листопад 2021 року);

2 095 921,00 грн. від 31.12.2021 (за грудень 2021 року);

2 434 587,05 грн. від 31.01.2022 (за січень 2022 року);

1 719 411,31 грн. від 28.02.2022 (за лютий 2022 року);

1 848 428,41 грн. від 31.03.2022 (за березень 2022 року);

1 844 797,01 грн. Коригуючий Акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 (за березень 2022 року);

232 753,94 грн. від 30.04.2022 (за квітень 2022 року);

199 418,32 грн. від 31.05.2022 (за травень 2022 року).

Судом встановлено, що як вбачається із Акту звіряння розрахунків за період з 01.10.2021-12.01.2024 складеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВДОМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», за результатами звіряння рахунків і документів за Договором № 4611-НГТ-23 встановлено, що станом на 12.01.2024 відсутня заборгованість зі сплати вартості поставленого природного газу.

Представник позивача в судовому засіданні 07.02.2024 підтвердив відсутність заборгованості відповідача зі сплати вартості природного газу в розмірі 2 839 240,27 грн. (суми основного боргу).

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором за періоди з 01.01.2023 по 30.11.2023 складають суму в розмірі 144 581,03 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором за періоди з 01.05.2022 по 30.11.2023 складають суму в розмірі 523 553,19 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Не підлягає задоволенню заява Відповідача викладена у відзиві щодо зменшення розміру 3 % річних, з огляду на наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Великої Палати викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно із яким Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Заява Відповідача про зменшення 3 % річних викладена у відзиві, обґрунтована тим, що сплата ТОВ "УПРАВДОМ" на користь ТОВ «Газопостачальника компанія «Нафтогаз Трейдинг» грошових коштів за фактично спожитий природній газ здійснюється в першу чергу за рахунок коштів, які ТОВ «Управдом» отримує від власників квартир в будинках, яким ТОВ «Управдом» надає послуги з постачання теплової енергії.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що нараховані 144 581,03 грн. - 3 % річних не є непомірним тягарем для Відповідача порівняно із сплаченою сумою основного боргу та не є джерелом отримання додаткових прибутків Позивачем. А відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Відповідача про зменшення 3 % річних.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача 144 581,03 грн. 3 % річних та 523 553,19 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд враховує обставини викладені у Відзиві на позовну заяву (вх. № 46464/23 від 21.12.2023), загальновідому обставину військову агресію російської федерації проти України, скрутний фінансовий стан Відповідача, враховує, що джерело доходу Відповідача є сплата населенням за теплопостачання, інтереси сторін, і вважає за можливе відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/5146/23 до закінчення опалювального сезону та часу після цього необхідного для накопичення потрібної суми, строком на 4 місяці, а саме до 07.06.2024.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною першою статті 610, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Управдом (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1, прим. 510, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 144 581,03 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят одна гривня 03 коп.) 3 % річних, 523 553,19 грн. (п`ятсот двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят три гривні 19 коп.) інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору 8 017,61 грн. (вісім тисяч сімнадцять гривень 61 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/5146/23 до 07.06.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21 лютого 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов