ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2024 Справа № 914/3681/23

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця та скасування постанов

у межах справи № 914/3681/23:

за заявою кредитора: Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ

про: банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Лабай Х.А.

За участю представників:

від ПАТ «Укрнафта»: Мошенець Д.В. (у режимі відеоконференції);

від боржника: Воробець С.І.;

розпорядник майна: Ткачук О.В. арбітражний керуючий (у режимі відеоконференції);

від приватного виконавця Білецького І.М.: Кусий А.В.;

від Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o.: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (ідентифікаційний код 00152388).

Ухвалою суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388); визнано вимоги кредитора - Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в сумі 828165429,95 грн заборгованості, 60300,00 грн. авансування винагороди арбітражного керуючого, 26840,00 грн. судового збору; введено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388).

Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс Галичина» подано на розгляд суду скаргу на дії приватного виконавця та скасування постанов (вх. № 198/24 від 16.01.2024), у якій просить визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відновлення виконавчого провадження № 71752405 та скасувати постанови приватного виконавця від 28.12.2023 та від 29.12.2023 про скасування процесуального документу та про арешт коштів боржника. У скарзі зазначено, що 08 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем (далі приватний виконавець) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 71752405. Скаржник стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 08 травня 2023 року була винесена з численними порушеннями норм матеріального права. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2023 задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №71752405 від 08 травня 2023 року неправомірними та скасовано вказану постанову. Також зазначено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2023 р. у справі №442/824/22 (провадження №6/442/39/2023) було витребувано у приватного виконавця виконавчий лист №2-2465-2006 виданий 23 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, на примусове виконання якого було відкрито виконавче провадження № 71752405. Однак, скаржник стверджує, що виконання даної ухвали суду про витребування виконавчого листа було проігноровано приватним виконавцем. Натомість 14.06.2023 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №71752405 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Скаржник вважає, що приватний виконавець навмисно не виконав ухвалу суду про оскарження дій, оскільки в даному випадку він мав закрити виконавче провадження та відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Також скаржник зазначає, що в разі виконання приватним виконавцем ухвали суду про витребування виконавчого документу, повернення виконавчого листа стягувачу було б фізично неможливо. А отже, на переконання скаржника, невиконання зазначеної ухвали суду було вчинено приватним виконавцем навмисно на користь стягувача. 20.06.2023 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 71752405 було винесено постанову про скасування процесуального документу, якою постановлено скасувати вищезгадану «Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу» від 14.06.2023 року. Крім цього, 20.06.2023 року приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 71752405. Також приватний виконавець відповідними постановами від 20.06.2023 припинив розшук майна та зняв арешт з майна боржника. А 28.12.2023 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович виніс постанови: про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 71752405 від 20 червня 2023 року; про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про зняття арешту з майна від 21 червня 2023 року; про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про припинення розшуку майна боржника від 21 червня 2023 року, які скаржник просить скасувати. Водночас, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович 28.12.2023 та 29.12.2023 виніс постанови про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження № 71752405, які скаржник також просить скасувати. Скаржник вказує, що, приймаючи постанову про скасування процесуального документу від 28 грудня 2023 року приватний виконавець посилається на абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. Скаржник вказує, що згідно даної норми права, скасування постанови виконавця можливо у разі наявності рішення вищого органу виконавчої служби, а відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» за власною ініціативою приватний виконавець може лише виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки. Таким чином, на переконання ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина», у приватного виконавця відсутні повноваження скасовувати власну постанову про закінчення виконавчого провадження від 20 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 17.01.2024 прийнято до розгляду, подану у межах справи № 914/3681/23, скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича та скасування постанов приватного виконавця у виконавчому провадженні № 71752405; призначено розгляд скарги на 29.01.2024.

26.01.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. надійшла заява, до якої долучено ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/233/24 про прийняття до розгляду скарги ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича.

29.01.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій просить закрити провадження щодо розгляду скарги на дії приватного виконавця, оскільки у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа № 442/233/24 з розгляду скарги ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича. Також приватний виконавець зазначає, що матеріали виконавчого провадження № 71752405 надіслані ним до Львівського апеляційного суду на виконання ухвали від 19.12.2023. Крім того, у заяві приватний виконавець зазначає, що у нього не було достатньо часу для подання вмотивованого відзиву на скаргу ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця.

29.01.2024 розпорядником майна арбітражним керуючим Ткачуком О.В. подано заперечення щодо заяви приватного виконавця про закриття провадження у справі.

02.02.2023 від представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. надійшов відзив на скаргу на дії приватного виконавця, у якому просить відмовити у задоволенні такої скарги. У відзиві щодо витребування виконавчого документа зазначено, що приватний виконавець не міг надати те, чого у нього немає, оскільки ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2023 у справі № 442/824/22 було витребувано у приватного виконавця виконавчий лист № 2-2465-2006, виданий 23 січня 2023 року, а на виконанні у приватного виконавця перебував дублікат виконавчого листа № 2-2465-2006, виданий 23 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, а не оригінал. У відзиві щодо скасування ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2023 постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, представник приватного виконавця вказує, що така ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області не набрала законної сили і відмітки про це немає. Зазначено, що вказана ухвала оскаржена приватним виконавцем до Львівського апеляційного суду та відкрито апеляційне провадження. На переконання приватного виконавця та його представника, якщо виходити з того що ухвала (як рішення) у скарзі на дії приватного виконавця набирає законної сили, як і вказав суд першої інстанції, негайно після її проголошення, тоді всі дії приватного виконавця, вчинені ним протягом 2-ох місяців, підлягають скасуванню, скасовуються всі арешти і інші заходи примусового виконання обов`язкового судового рішення. У відзиві також зазначено, що у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції дані дії вже не підлягають відновленню, тобто виконавець має розпочати всі вчинені ним заходи примусового виконання з початку, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні, оскільки за час оскарження боржник може відчужити майно чи перевести кошти або вчинити інші дії для приховання майна. Приватний виконавець та його представник вважають, що в такому випадку просто нівелюється саме поняття обов`язковості судового рішення, оскільки примусове виконання і є завершальною стадією судового рішення. Щодо скасування постанови про закінчення та відновлення виконавчого провадження у відзиві зазначено, що постановою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 442/824/22 було частково задоволено заяву Компанії MONTMONTAZA Energetika d.o.o. про поновлення останній пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа; ухвалено видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-2465-2006 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року. Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2023 року вищезгадану постанову Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року залишено без змін. У відзиві вказано, що, як зазначає скаржник згаданий виконавчий лист по цивільній справі № 2-2465-2006 від 23.01.2023 року, який перебував на виконанні у приватного виконавця, ухвалою суду першої інстанції від 12 червня 2023 року було витребувано у приватного виконавця без виконання, що і стало правовою підставою для винесення приватним виконавцем 20 червня 2023 року постанови про закінчення виконавчого провадження, чим фактично було зупинено виконання вищезгаданої постанови Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року, як судового рішення, яке знаходиться у законній силі, що, як вважає приватний виконавець, є неприпустимим. Приватний виконавець зазначає, що наведене стверджується також і ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 442/824/22, якою ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» було відмовлено у задоволенні заяви про зупинення постанови Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року про видачу виконавчого листа у справі за заявою компанії MONTMONTAZA Energetika d.o.o. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

05.02.2023 від представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому зазначає про неможливість забезпечити явку у судове засідання, призначене на 05.02.2024, та про необхідність взяти участь у судовому засіданні з розгляду скарги, як стягувача у виконавчому провадженні № 71752405.

Ухвалою суду від 05.02.2024 розгляд скарги відкладено на 12.02.2024.

06.02.2024 від приватного виконавця Білецького І.М. надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у Львівського апеляційного суду матеріали виконавчого провадження № 71752405. Зокрема, у клопотанні зазначено, що приватний виконавець не може виконати вимоги ухвали Господарського суду Львівської області від 17.01.204 у справі № 914/3681/23 та надати витребувані судом матеріали виконавчого провадження № 71752405, оскільки ухвалою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023 приватного виконавця зобов`язано надати матеріали виконавчого провадження № 71752405 до Львівського апеляційного суду, та такі були подані 25.01.2024, на підтвердження чого приватним виконавцем долучено до матеріалів справи копію заяви з відміткою Львівського апеляційного суду.

12.02.2024 від представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому зазначає про надання можливості для підготовки та подання заперечень на скаргу на дії приватного виконавця, оскільки з текстом такої скарги представник Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. зміг ознайомитись лише після приєднання його до справи в електронному суді 9 січня 2024 року.

У судове засідання 12.02.2024 з`явилися представники ПАТ «Укрнафта», ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина», приватного виконавця Білецького І.М. та розпорядник майна.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 09.02.2024 задоволено заяву представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. адвоката Подольського Вадима Олеговича про участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у судовому засіданні, призначеному на 12.02.2024; постановлено судове засідання у справі № 914/3681/23, призначене на 12.02.2024 о 10:00 год., здійснювати в режимі відеоконференції. Суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 09.02.2024, якою задоволено клопотання представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. про участь в судовому засіданні у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, попереджено сторін, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Суд зазначає, що судом здійснювалось підключення представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. Подольського Вадима Олеговича до відеоконференції, проте, із незалежних від суду причин судове засідання 12.02.2024 відбулося без участі представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o.

У судовому засіданні 12.02.2024 представник приватного виконавця підтримав клопотання про витребування доказів. Представник ПАТ «Укрнафта» залишив вирішення такого клопотання на розсуд суду. Арбітражний керуючий Ткачук О.В. заперечив щодо задоволення клопотання про витребування доказів, зазначив, що скаргу на дії приватного виконавця можна розглянути за наявними у матеріалах справи документами. Судом відмовлено у задоволенні клопотання представника приватного виконавця про витребування доказів. Зокрема, суд зазначає, що заявником подано таке клопотання поза межами строку, встановленого у ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України. Також суд вважає за необхідне зазначити, що у клопотанні представником приватного виконавця в порушення вимог ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України не зазначено заходів, яких приватним виконавцем Білецьким І.М. чи його представником було вжито для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та/або причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а також не зазначено причин неможливості отримати цей доказ самостійно. Також суд звертає увагу на те, що у приватного виконавця Білецького І.М. чи його представника було достатньо часу для можливості ознайомлення з матеріалами справи, яка знаходиться на розгляді Львівського апеляційного суду та зняття копій матеріалів виконавчого провадження № 71752405.

У судовому засіданні 12.02.2024 судом також відмовлено у задоволенні клопотання представника Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. про відкладення розгляду скарги, оскільки з моменту, коли представник Компанії Montmontaza-Energetika d.o.o. ознайомився з текстом скарги на дії приватного виконавця, як він стверджує у своєму клопотанні 09.01.2024, пройшло достатньо часу для підготовки відзиву чи пояснень по суті скарги.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» на дії приватного виконавця Білецького І.М. та скасування постанов, дослідивши та проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС ВС від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16 викладений наступний правовий висновок щодо юрисдикції господарських судів стосовно спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство: «З уведенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство. Системний аналіз змісту приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства у сукупності зі статтями 20, 30 Господарського процесуального кодексу України щодо предметної та територіальної юрисдикції підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми Господарського процесуального кодексу України чи Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють винятків із цього правила, що забезпечує дієвість механізму забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство».

Отже, слід зазначити, що повноваження господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні. Такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження і до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2023 відкрито провадження у справі № 914/3681/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388).

Отже, враховуючи наведене, Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс Галичина» правомірно подано скаргу на дії приватного виконавця та скасування постанов (вх. № 198/24 від 16.01.2024) на розгляд до Господарського суду Львівської області, у провадженні якого перебуває справа № 914/3681/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (ідентифікаційний код 00152388).

Отже, скаржник просить визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відновлення виконавчого провадження № 71752405 та скасувати постанови приватного виконавця від 28.12.2023 та від 29.12.2023 про скасування процесуального документу та про арешт коштів боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (див. висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19).

Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможним боржником. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкуренції кредиторів.

Тобто мета провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури (висновок, викладений у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 та від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15).

Ухвалою суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (ідентифікаційний код 00152388).

Відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

У свою чергу у п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, така особа перебуває в особливому правовому режимі і нормами Кодексу України з процедур банкрутства, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила виконання боржником грошових зобов`язань.

Судом встановлено, що повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (ідентифікаційний код 00152388) оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 27.12.2023 за № 72171.

Враховуючи наведене, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. перед вчиненням дій по відновленню виконавчого провадження № 71752405 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2465-2006 про стягнення з ВАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (правонаступник - ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина») на користь фірми «Монтмонтажа-Інженірінг ТОВ» (правонаступник - Компанія Montmontaza-Energetika d.o.o.) заборгованості, на виконання покладених на нього законом зобов`язань, мав обов`язок та об`єктивну можливість перевірити інформацію щодо боржника та обставин, які б могли перешкоджати здісненню виконавчих дій з примусового виконання рішення про стягнення грошових коштів з боржника.

Крім того, у ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М., всупереч введеному мораторію на задоволення вимог кредиторів ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (ідентифікаційний код 00152388), неправомірно виніс постанови від 28.12.2023 про скасування процесуальних документів про закінчення виконавчого провадження, про припинення розшуку майна, про зняття арешту у виконавчому провадженні № 71752405, та постанови від 28.12.2023 та від 29.12.2023 про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом також враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20, відповідно до якої суд наділений повноваженнями скасовувати рішення органів державної виконавчої служби чи приватних виконавців. Велика Палата Верховного Суду врахувала те, що можливість оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця в порядку, визначеному ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє стягувача можливості захистити свої порушені права та інтереси шляхом звернення з відповідною скаргою до суду, що передбачено ч. 1 ст. 74 цього Закону та ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такий захист має бути ефективним, зокрема доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд. Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків КГС ВС про застосування частини другої статті 343 Господарського процесуального кодексу України, викладених у постановах від 21.05.2021 у справі № 905/64/15, від 25.06.2021 у справі № 905/2214/14-908/5734/14, від 25.06.2021 у справі № 25/7, від 30.06.2021 у справі № 905/2190/14, від 15.07.2021 у справі № 924/408/19, від 24.11.2021 у справі № 908/3994/14, від 11.04.2022 у справі № 916/3143/19 та від 04.08.2022 у справі № 910/11419/20, а також висновків КЦС ВС про застосування аналогічних положень частини другої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, викладених у постанові від 23.02.2022 у справі № 1005/7141/2012, про те, що суд не наділений повноваженнями на скасування рішень органів державної виконавчої служби/приватних виконавців.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини та наведені положення законодавства, беручи до уваги судову практику Верховного Суду, суд дійшов висновку, що скарга ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина» на дії приватного виконавця та скасування постанов підлягає до задоволення, слід визнати неправомірними та незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відновлення виконавчого провадження № 71752405 та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, винесені в межах виконавчого провадження № 71752405 від 28.12.2023 та від 29.12.2023 про скасування процесуального документу та про арешт коштів боржника.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» від 08.01.2024, подану у межах справи № 914/3681/23, на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відновлення виконавчого провадження № 71752405.

3. Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про скасування процесуального документу від 28 грудня 2023 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 71752405 від 20 червня 2023 року.

4. Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про скасування процесуального документу від 28 грудня 2023 року, якою скасовано постанову про зняття арешту з майна від 21 червня 2023 року.

5. Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про скасування процесуального документу від 28 грудня 2023 року, якою скасовано постанову про припинення розшуку майна боржника від 21 червня 2023 року.

6. Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про арешт коштів боржника від 28 грудня 2023 року у межах виконавчого провадження № 71752405.

7. Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про арешт коштів боржника від 29 грудня 2023 року у межах виконавчого провадження № 71752405.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по заяві, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали складено 20.02.2024.

Суддя Артимович В.М.