ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 лютого 2024 року Справа № 903/1287/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи №903/1287/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс

до відповідача: Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач

про стягнення 53 650,81 грн.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач у якому просить стягнути 53 650, 81 грн. заборгованості в т.ч. 49 478, 36 грн. основної заборгованості за поставлений товар, 4172, 45 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем договору купівлі-продажу №І-00640 від 03.01.2017 в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 28.12.2023 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надання суду доказів про наявність у заявника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

16.01.2024 від представника позивача через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшла заява за вх.№ 01-75/466/24 до якої на виконання ухвали суду від 28.12.2023 долучив докази про наявність у заявника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а відтак усунув недоліки подачі позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.01.2024 про відкриття провадження у справі, була надіслана електронною поштою на адресу позивача.

Ухвалою суду від 18.01.2024 про відкриття провадження у справі направлена з рекомендованим листом на адресу відповідача Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач та була отримана відповідачем 26.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №830

13 лютого 2024 року через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшла спільна заява за вх. №01-74/311/24 від 13.02.2024 про затвердження укладеної між сторонами мирової угоди від 29.01.2024 на умовах викладених у ній та закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди.

Розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, дослідивши зміст мирової угоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

За своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті.

Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Як вбачається зі змісту мирової угоди сторони в пунктах 1-3 погодили, що відповідач визнає, що на момент пред`явлення пазову має заборгованість перед Позивачем за отриманий товар з розмірі 49 478 (сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 36 коп. Сторони домовилися, що заборгованість в розмірі 49 478 (сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 36 коп., судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та судові виграти на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Відповідачем буде оплачено повністю до 01 березня 2024 року. Позивач відмовляється від стягнення суми пені в розмірі 4172 (чотири тисячі сто сімдесят дві) грн. 45 коп.

Проаналізувавши умови мирової угоди, врахувавши надання сторонам процесуальної можливості укладання мирової угоди на будь-якій стадії судового процесу, суд дійшов висновку про те, що дана мирова угода стосується виключно предмета спору, прав та обов`язків сторін, не суперечить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, є виконуваною та підлягає затвердженню.

Також судом в порядку ч. 3 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представників сторін на вчинення відповідних дій по укладенню мирової угоди та встановлено, що мирова угода складена та підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс Жирновим М.М. та т.в.о. директора Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач Бараболею Ю.Д. та скріплено печатками юридичних осіб.

Судом встановлено, що укладена між сторонами мирова угода не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб

Відповідно до ч. 4 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 192 та ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України роз`яснює сторонам наслідки укладення сторонами та затвердження судом мирової угоди, зокрема те, що суд закриває провадження у справі, і повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст. 193 ГПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги повне усвідомлення сторонами наслідків своїх дій, суд дійшов висновку про наявність визначених законодавством підстав для затвердження погодженої між сторонами мирової угоди та, відповідно, підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з цим.

Керуючись ст. ст. 46, 130, 192, 193, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Спільну заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс Жирнова М.М. та т.в.о. директора Державного виробничо-торгового підприємства Волиньфармпостач Бараболі Ю.Д. про затвердження мирової угоди у справі №903/1287/23 задоволити.

2. Мирову угоду від 29.01.2024, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 2, ) та Державним виробничо-торговим підприємством Волиньфармпостач (43018, м. Луцьк, вул. Львівська, 89А, ) у справі №903/1287/23 затвердити у наступній редакції:

м. Луцьк 29 січня 2024 року

МИРОВА УГОДА

Товариство з обмеженою відповідальністю «ИСТОК ПЛЮС», в особі директора Жирнова Михайла Михайловича, який діє на підставі Статуту, (надалі іменується «Позивач») та ДЕРЖАВНЕ ВИРОБНИЧО-ТОРГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВОЛИНЬФЛРМПОСТАЧ», в особі т.в.о. директора Бараболі Юрія Дмитровича, що діє на підставі Статуту, (надалі іменується «Відповідач»), що разом є сторонами по справі №903/1287/23, що розглядається Господарським судом Волинської області, домовились про укладення мирової угоди та припинення провадження по справі на нижчезазначених умовах:

1. Відповідач визнає, що на момент пред`явлення пазову має заборгованість перед Позивачем за отриманий товар з розмірі 49 478 (сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 36 коп.

2. Сторони домовилися, що заборгованість в розмірі 49 478 (сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 36 коп., судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та судові виграти на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Відповідачем буде оплачено повністю до 01 березня 2024 року. Позивач відмовляється від стягнення суми пені в розмірі 4172 (чотири тисячі сто сімдесят дві) грн. 45 коп.

4. Ця Мирова Угода укладена українською мовою в трьох примірниках: по одному дня кожної зі Сторін та один для Господарського суду Волинської області. Мирова угода набуває чинності з моменту її затвердження Господарським судом Волинської області і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за нею.

5. Сторони домовилися, що умови даної Мирової Угоди застосовуються до відносин Сторін з дати її підписання, затвердження ухвалою Суду цієї мирової угоди та закриття провадження у справі №903/1287/23. Сторони цим підтверджують, що укладання даної Мирової угоди не суперечить їх правам та інтересам так само як і третіх осіб. Жодна із Сторін не має права в односторонньому порядку розірвати мирову угоду у даній справі або змінити її умови.

6. Сторони погодили, що у разі порушення Відповідачем будь-якої із умов, включаючи свої обов`язки та гарантії, за цією Мировою угодою. Відповідач, зобов`язаний сплатити Повивачу штраф у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень), протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту направлення відповідної письмової вимоги. У випадку несплати штрафу Відповідачем, Позивач має право стягнення штрафу у примусовому порядку.

7. Передбачене право Позивача па стягнення штрафу з Відповідача на підставі ч. 1 ст. 192 ГПК України. Сторони підтверджують, що встановлення штрафу є реалізацією Позивачем свого процесуального права на вихід за межі предмета спору та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

8. Ухвала Господарського суду Волинської області про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби або приватним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження". У разі виконавчого провадження Позивач виступає стягувачем, а Відповідач виступає боржником у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" та законодавства про виконавче провадження.

За відповідача ОСОБА_1

За позивача _________________ Жирнов Михайло Михайлович

3. Закрити провадження у справі №903/1287/23.

4. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Исток-Плюс (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 2, )

Боржник: Державне виробничо-торгове підприємство Волиньфармпостач (43018, м. Луцьк, вул. Львівська, 89А, )

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання нею законної сили.

5. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, тобто 19.02.2024 та може бути пред`явлена до виконання, як виконавчий документ, в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в строк до 20.02.2027.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 19.02.2024.

Суддя В. М. Дем`як