ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 рокуСправа № 912/2309/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" (вул. Гарматна, 8, м. Київ, 03067)

до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Шкільна, 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247)

про стягнення 71 208,72 грн,

секретар судового засідання - Проскурня О.О.

представники сторін:

від позивача - Позняков П.В., ордер серія АА № 1369116 від 20.09.2023;

від відповідача - Панова К.О., посвідчення адвоката №772 від 28.10.2022; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №00632 від 28.10.2022 року, ордер серія ВА №1070557 від 17.01.2024;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про стягнення основного боргу в розмірі 33 224,40 грн, 26 222,70 грн пені, 9 891,04 грн інфляційних збитків, 1 870,58 грн три відсотки річних, а також 2 684,00 грн судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору №452 від 16.11.2021 про постачання електричної енергії в частині оплати вартості отриманої електроенергії з Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою суду від 11.12.2023 залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення виявлених при поданні позовної заяви недоліків.

У межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що до суду 14.12.2023 надано відповідні докази.

Ухвалою від 19.12.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 18.01.2024.

02.01.2024 до суду від відповідача надійшов відзив, у якому заперечено позовні вимоги та, зокрема, зазначено, що сторонами 28.12.2021 припинено дію Договору №452 від 16.11.2021 додатковою угодою №1. Крім того, відповідач вказує на відсутність підстав для стягнення пені з 21.02.2022 по 30.07.2023 у звя`зку з тим, що електропостачання в даному випадку є комунальною послугою.

12.01.2024 до суду від відповідача надійшов розрахунок на підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу.

18.01.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2024.

22.01.2024 до суду від відповідача надійшла відповідь на відзив.

06.02.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.02.2024.

15.02.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.02.2024.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечила позовні вимоги.

У судовому засіданні 16.02.2024 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

16.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" (далі - Постачальник) і Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії Споживачу №452 (далі - Договір) до якого додана Комерційна пропозиція (додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору (а.с. 7-12).

Відповідно до п. 2.1, 2.3 Договору Постачальник постачає у листопаді-грудні 2021 році товар: Електричну енергію (код за ДК 021:20-5 "Електрична енергія") споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами, що визначені Договором.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу.

Відповідно до п. 3.1. Договору початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в Комерційній пропозиції (додатку №1 до Договору)

Згідно з п. 9 Комерційної пропозиції договір надуває чинності з 01 листопада 2021 року і діє до 31 грудня 2021 року включно, але до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 5.5. - п. 5.7. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Оплата Актів за спожиту електроенергію здійснюється Споживачем у 100% розмірі на протязі 10 (десять) календарних днів після підписання Сторонами Акту.

Рахунок формується відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії наданих відповідним АКО та зафіксованих актом про обсяги переданої споживачу електричної енергії на підставі акту приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії.

Оплата рахунку постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем протягом 10 робочих днів з дати отримання та підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі але не пізніше 20 календарного дня періоду, наступного за рахунковим.

Пунктом 5.8 Договору та п.7 Додатку №1 до Договору встановлено у разі, якщо Споживач порушив терміни оплати, Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, індекс інфляції та 3% річних за кожен день прострочення, без обмежень періоду нарахування, до дати повної оплати."

Відповідно до п.6.2. Договору №452 споживач - Кетрисанівська сільська рада зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

Згідно з п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством України.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Позивач зазначає, що за листопад та грудень 2021 року відповідач споживав електроенергію, яка постачалась позивачем, та позивач відповідно до умов договору (п.3 Комерційної пропозиції (додатку №1) щомісячно направляв на електронну адресу Кетрисанівської сільської ради (Споживача), яка зазначена в Договорі, акти здачі-приймання електричної енергії та рахунки.

Акт здачі-приймання електричної енергії за листопад 2021 року від 30.11.2021 підписаний з боку відповідача та проведена по ньому оплата у сумі 41508 грн. Направлений Акт здачі-приймання електричної енергії за грудень 2021 року від 31.12.2021 не підписаний відповідачем. Відповідно, відповідач не сплатив вартість за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію в обсязі 9229 кВт*год на загальну суму 33224,40 грн (а.с .13-13 об).

21.02.2022 на адресу Адміністратора комерційного обліку (АКО) - Оператора системи розподілу ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" позивачем направлений лист (вих.№119) з проханням підтвердити споживанння електричної енергії за грудень 2021 року Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області. 21.02.2022 ПрАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" надано відповідь лист вих. №1108/05/14 з інформацією про фактичне споживання електричної енергії Кетрисанівською сільською радою за грудень 2021 року в обсязі 9 229 кВт*год.

Наприкінці червня 2022 року ТОВ "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" на адресу Кетрисанівської сільської ради направив Акт зверки взаємних розрахунків за період 01.09.2021 - 24.06.2022 роки за Договором №452. Зазначений акт було підписано Відповідачем з зауваженнями, в яких борг за грудень 2021 року не визнавався.

Позивач зазначає, що у вересні 2023 року звернувся до Кетрисанівської сільської ради з Претензією-вимогою №415 від 26.09.2023 щодо підписання Акта здачі-приймання електричної енергії за грудень 2021 року, Акт звіряння розрахунків з врахуванням заборгованості та погашення заборгованості. Вказана претензія до суду не надана.

02.10.2023 відповідач надав відповідь на претензію-вимогу, в якій Кетрисанівська сільська рада не визнає боргу та вважає, що Договір відповідно до додаткової угоди від 28.12.2021 закритий (а.с. 20-21).

Позивач вказує, що таким чином, починаючи з грудня 2021 року з боку відповідача почалося порушення умов Договору №452 в частині виконання зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії, а саме: оплата Акта здачі-приймання електричної енергії за грудень 2021 року від 31.12.2021 року за електричну енергію в обсязі 9229 кВт*год на загальну суму 33 224,40 грн не здійснювалася відповідачем, що й стало підставою даного позову.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ).

Згідно з п. 1.2.7 ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електро постачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

У відповідності до преамбули Закону України "Про ринок електричної енергії", цим законом визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулюються відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

ТОВ "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.09.2018 року №1007 та постанови від 20.01.2021 року №54 Про внесення змін до зазначеної постанови НКРЕКП .

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ст. 193 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законодавством та договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується споживання відповідачем електроенергії у грудні 2021 року в кількості 9 229,00 кВт/год.

Судом враховується, що відповідачем не надано доказів постачання відповідачу в грудні 2021 року 9 229,00 кВт/год електроенергії іншою постачальною організацією ніж Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ".

Крім того, факт постачання електроенергії відповідачу позивачем також підтверджується Додатковою угодою № 1 до Договору, в якій визначено останній день Договору є 28.12.2021 (а.с. 20 об). Тобто постачання електроенергії позивачем на підставі Договору здійснювалося відповідачу до 28.12.2021.

В той же час, відповідачем не надано доказів сплати вартості отриманої електроенергії від позивача в грудні 2021 року в кількості 9 229,00 кВт/год вартістю 33 224,40 грн.

Суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність претензій сторін після припинення дії Договору (28.12.2021), оскільки, як вірно зазначив позивач, Договір в частині розрахунків діє до повного їх погашення.

Враховуючи зазначене позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 33 224,40 грн підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення 26 222,70 грн пені, 9 891,04 грн інфляційних збитків, 1 870,58 грн 3 % річних суд зазначає таке.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 5.8 Договору та п. 7 Додатку №1 до Договору встановлено у разі, якщо Споживач порушив терміни оплати, Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, індекс інфляції та 3% річних за кожен день прострочення, без обмежень періоду нарахування, до дати повної оплати."

Зазначені положення договору кореспондуються з приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений повний розрахунок заборгованості з врахуванням пені, інфляційних збитків та 3 % річних.

Перевіривши розрахунки позивача пені, інфляційних збитків, 3 % річних суд встановив правильність вказаних розрахунків.

Конттрозрахунок відповідач до суду не подав.

Також відповідачем під час розгляду справи не заявлено клопотання про зменшення пені.

Враховуючи зазначене, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення:

- пені на розмір заборгованості 33 224,40 грн, за період з 21.01.2022 по 06.12.2023 в сумі 26 222,70 грн;

- 3 % річних на розмір заборгованості 33 224,40 грн, за період з 21.01.2022 по 06.12.2023 в сумі 1 870,58 грн;

- інфляційних збитків на розмір заборгованості 33 224,40 грн, за період з лютого 2022 року по жовтень 2023 в сумі 9 891,04 грн.

Суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність підстав нарахування пені з посиланням на Закон України "Про житлово-комунальні послуги" та Постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", оскільки відповідно до 2.1. Договору позивач поставляв відповідачу електричну енергію, як різновид товарної продукції для забезпечення потреб електроустановок Споживача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Щодо стягнення витрат позивача на правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту ч. 3 ст. 126 ГПК України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У свою чергу, вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачають, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 12 000,00 грн. Також позивачем зазначено, що докази понесених витрат та детальний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу буде наданий до суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Суд зазначає, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

З аналізу положень ч. 8 ст. 129, ч. 13 ст. 8, ст. 252 ГПК України вбачається, що, на відміну від розгляду справи у порядку загального провадження, який передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не передбачає проведення судових дебатів. У такому випадку заява про відшкодування судових витрат на правову допомогу, має бути зроблена стороною до закінчення розгляду справи, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення розгляду справи, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення господарським судом.

Докази витрат на правничу допомогу подані позивачем з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту ч. 3 ст. 126 ГПК України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано: Договір № АП-10.22-34-01 від 05.10.2022 про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між ТОВ "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" та Адвокатським об`єднанням "АСТЕЕЛЕКС", Додаток до даного договору від 19.09.2023, акт прийому-передачі наданих послуг № АП-12.23-34-01 від 07.12.2023, рахунок на оплату № 52 від 19.09.2023, рахунок на оплату № 72 від 07.12.2023, платіжні інструкції № 19/09/2023 від 19.09.2023 та № 8656 від 07.12.2023 (а.с. 93-101).

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 07.12.2023 позивачу надані послуги на правову допомогу.

Оцінивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що витрати на правничу допомогу по справі підтверджені позивачем.

Поряд з цим у п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні усно заперечила проти розміру витрат позивача на правову допомогу без зазначення обґрунтувань такого заперечення.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, на предмет відповідності критеріям зазначеним у ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, заявлені витрати на правову допомогу в сумі 12 000,00 грн не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що при подані позовної заяви, яка складена адвокатом, не дотримано вимог ст. 162 ГПК України, що стало наслідком залишення позовної заяви без руху.

Суд також враховує, що адвокат лише один раз брав участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції, яке тривало 27 хв.

Враховуючи обставини та результат розгляду даної справи, поведінку сторін, а також зважаючи на опис правової допомоги, яка надана позивачу та зазначена в Акті прийому-передачі від 07.12.2023 за Договором, господарський суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору - 5 000,00 грн.

Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Шкільна, 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247, ідентифікаційний код 04365508) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК ЕЛЕКТРУМ" (вул. Гарматна, 8, м. Київ, 03067, ідентифікаційний код 37780084) основний борг в розмірі 33 224,40 грн, 26 222,70 грн пені, 9 891,04 грн інфляційних збитків, 1 870,58 грн три відсотки річних, а також 2 684,00 грн судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суд звертає увагу учасників справи про обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 21.02.2024.

Суддя М.С. Глушков