про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права,
за участю представників:
позивача - не з`явився;
відповідача - Ручки О.А. (ордер від 05.02.2024 серія АА №1386676);
Щербини В.М. (довіреність від 31.01.2024 №23,
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (далі - Товариство) до Підприємства про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права.

Відповідач 22.01.2024 подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача 86 275 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2024 судове засідання з розгляду заяви Підприємства призначено на 05.02.2024.

02.02.2024 Товариство подало суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки вважає, що заявлені Підприємством витрати на професійну правничу допомогу у сумі 86 275 грн не відповідають вимогам щодо реальності, розумності їх розміру, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору. Крім того, Товариство вважає, що заявником не дотримано приписів частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2024 розгляд заяви відкладено на 12.02.2024.

Відповідач 09.02.2024 подав суду додаткові пояснення на заперечення Підприємства.

Представник позивача у судове засідання 12.02.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники відповідача у судовому засіданні 12.02.2024 підтримали заяву про розподіл судових витрат та просили її задовольнити.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною третьою статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення Товариства вказало про те, що Підприємство до моменту прийняття судом рішення від 15.01.2024 не подавало суду доказів понесених витрат, хоча, як вбачається з наданих документів, вони були понесені в період липень - серпень 2023 року; відповідач не заявляв до прийняття судом рішення заяви про подання доказів щодо понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як того вимагає частина восьма статті 129 ГПК України.

Разом з тим, у відзиві на позов Підприємством було вказано орієнтовний розрахунок понесених судових витрат у сумі 174 000 грн та з посиланням на статтю 129 ГПК України викладено прохання про покладення на позивача всіх судових витрат відповідача у справі.

Відтак відповідачем було дотримано приписи частини восьмої статті 129 ГПК України.

18.07.2023 Підприємством (клієнт) і адвокатським бюро «Тарасов та партнери» (далі - Бюро) було укладено договір №187911 про надання правової допомоги, за умовами якого:

клієнт доручає, а Бюро зобов`язується на умовах та в порядку, передбаченому договором, надати послуги з адвокатської діяльності, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги (пункт 1.1);

послуги за договором надаються виключно в межах представництва клієнта у справі №910/10215/23 відкритій за позовом Товариства (позивач) про зобов`язання Підприємства припинити вчинення дій, що порушують авторські права Товариства на комп`ютерну програму «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус - Бюджетна установа, версія 8» у першій інстанції (пункт 1.3);

адвокат Бюро має право та повноваження від імені клієнта та в його інтересах: складати, підписувати та подавати будь-які документи, в тому числі процесуальні документи, подача яких передбачена або не заборонена процесуальним законодавством; звертатись з адвокатськими запитами; збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази; ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії; призначати в інтересах клієнта експертизи, замовляти експертні дослідження, висновки фахівців, отримувати інші документи, якщо для виконання завдання клієнта потрібні спеціальні знання; брати участь у судових засіданнях; здійснювати захист, представництво в рамках кримінального провадження в тому числі брати участь у всіх слідчих/процесуальних діях; користуватися іншими процесуальними правами, визначеними, зокрема, ГПК України (пункт 1.5);

за надання правової допомоги клієнт зобов`язується здійснити оплату наданих послуг, яка розраховується Бюро в залежності від обсягу наданої правової допомоги та витраченого часу; очікуваний обсяг правової допомоги становить 120 годин (пункт 5.1);

загальна сума договору складає суму вартості послуг та становить 174 000 грн без ПДВ (пункт 5.2);

клієнт зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг відповідно до наданих Бюро рахунка та акта приймання-передачі наданих послуг, протягом 10 робочих днів з дня їх отримання (пункт 5.3).

31.07.2023 Підприємством і Бюро підписано акт №1, згідно з яким Бюро надано послуги професійної правничої допомоги у кількості 21,5 год. на загальну суму 31 175 грн.

Відповідно до звіту від 31.07.2023 №1 Бюро надано такі послуги:

- у період з 19.07.2023 по 21.07.2023 - вивчення та аналіз позовної заяви та доданих до неї документів; підбір, вивчення та аналіз наявних у відповідача реєстраційних, бухгалтерських та інших документів, що стосуються господарського спору; кількість відпрацьованого часу - 8 год.; ціна наданих послуг - 11 600 грн;

- у період з 24.07.2023 по 28.07.2023 - вивчення та аналіз поданих позивачем електронних доказів; вивчення та аналіз наявних у відповідача електронних доказів; консультування з ІТ-спеціалістами з питань достовірності й доказової сили поданих позивачем доказів; вивчення та аналіз висновків експертів від 19.10.2021 №167/21 та від 21.12.2021 №19912/27526-27534; аналіз заявлених позивачем судових витрат та підготовка заперечень щодо необґрунтованості їх розміру; опрацювання правової позиції (спільно з представниками відповідача) та підготовка проекту відзиву на позовну заяву; кількість відпрацьованого часу - 12 год.; ціна наданих послуг - 17 400 грн;

- 31.07.2023 - підготовка до участі в судовому засіданні та участь в ньому; кількість відпрацьованого часу - 1,5 год.; ціна наданих послуг - 2 175 грн.

Підприємством 23.08.2023 оплачено Бюро 31 175 грн за надані послуги, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.08.2023 №9202.

25.08.2023 Підприємством і Бюро підписано акт №2, згідно з яким Бюро надано послуги професійної правничої допомоги у кількості 38 год. на загальну суму 55 100 грн.

Відповідно до звіту від 25.08.2023 №2 Бюро надано такі послуги:

- з 01.08.2023 по 04.08.2023 - аналіз (спільно з представниками відповідача) судового засідання 31.07.2023 та правової позиції й стратегії позивача, висловленої у судовому засіданні 31.07.2023; вивчення та аналіз клопотання позивача про витребування доказів (примірників комп`ютерних програм «Інструментальне програмне забезпечення «МІА» та «МІА: Облік і Звітність» на базі ІПЗ «МІА» (інсталятор ІПЗ МІА, файли кореневого каталогу встановленого робочого місця (ІПЗ МІА), підкаталоги з їх вмістом, тексти об`єктів бази даних (серверної частини), протокол входу в систему) та їх повного вихідного коду); опрацювання (спільно з представниками відповідача) правової позиції щодо клопотання позивача про витребування доказів; підготовка заперечень на клопотання позивача про витребування доказів; аналіз клопотання позивача від 10.09.2020 про призначення судової експертизи з додатками; кількість відпрацьованого часу - 16 год.; ціна наданих послуг - 23 200 грн;

- з 16.08.2023 по 18.08.2023 - вивчення та аналіз відповіді позивача на відзив на позовну заяву; підбір, вивчення та аналіз наявних у відповідача реєстраційних, бухгалтерських та інших документів, що стосуються доводів позивача, зазначені у відповіді позивача на відзив на позовну заяву; кількість відпрацьованого часу - 8 год.; ціна наданих послуг - 11 600 грн;

- з 21.08.2023 по 25.08.2023 - вивчення та аналіз поданих позивачем додаткових доказів у справі; проведення спільних нарад із технічними спеціалістами відповідача з питань визначення доказової сили наданих позивачем додаткових доказів; опрацювання правової позиції відповідача з урахуванням поданих позивачем додаткових доказів та висновків технічних спеціалістів щодо їх доказової сили; опрацювання (спільно зі спеціалістами відповідача/заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву; кількість відпрацьованого часу - 14 год.; ціна наданих послуг - 20 300 грн.

25.08.2023 Підприємством оплачено Бюро 55 100 грн за надані послуги, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.08.2023 №9221.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 зазначила таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства, а також заперечення позивача щодо задоволення заяви Підприємства про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір заявленої Підприємством суми витрат на професійну правничу допомогу є надмірно великим в порівнянні з фактично наданими адвокатом послугами, а тому стягненню з позивача підлягає 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; у стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129 і 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (вул. Хорива, буд. 47-Г, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 30860922) на користь Державного підприємства «Інфотех» (вул. Дегтярівська, буд. 15 Б, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 34239034) 40 000 (сорок тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання даним судовим рішенням законної сили видати відповідні накази.

3. У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2024.

Суддя Оксана Марченко