ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Справа № 127/9479/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Тимошенко О.М. , суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року про повернення без розгляду заяв з процесуальних питань по справі №127/9479/21 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11"

про припинення трудових відносин, видачу наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулася в Господарський суд Вінницької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" (надалі - Відповідач) про видачу наказу про звільнення, припинення трудових відносин, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку.

4 грудня 2023 року Господарським судом Вінницької області прийнято рішення в справі №127/9479/21, яким позов задоволено в частині визнання припиненими трудових відносин між Позивачем та Відповідачем на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, внаслідок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб з 8 жовтня 2020 року включно, та в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в розмірі 59 749 грн 08 коп.. Визнано трудові відносини між Позивачем та Відповідачем припиненими на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, внаслідок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб з 8 жовтня 2020 року включно. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 3 445 грн 30 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2 321 грн 68 коп. - витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

18 грудня 2023 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла заява № б/н від 18 грудня 2023 року (вх. номер канц. суду 01-34/12115/23 від 18 грудня 2023 року) представника Відповідача - адвоката Люлика Р.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року заяву № б/н від 18 грудня 2023 року представника Відповідача - адвоката Люлика Р.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу повернуто без розгляду.

Ухвала Господарського суду Волинської області від 18 грудня 2023 року мотивована тим, що Відповідач саме як юридична особа зобов`язана зареєструвати "Електронний кабінет", а абзац 3 частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України стосується фізичних осіб (адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти), які повинні зареєструвати електронний кабінет, однак через релігійні переконання звільнені від такого обов`язку.

Місцевий господарський суд вказав, що у Відповідача, як у особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, в порушення положень статті 6 ГПК України, відповідний кабінет відсутній, що підтверджується відповіддю № 365228 від 21 грудня 2023 року, сформованою у вказаній підсистемі уповноваженим працівником Господарського суду Вінницької області за кодом . Суд вказав, що наявність електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" підтверджується лише в адвоката відповідача Люлика Романа Івановича.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, адвокат Відповідача Люлик Р.І. звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та винести нове судове рішення, яким заяву представника Відповідача Люлика Р.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що 8 грудня 2023 року до Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява №б/н від 8 грудня 2023 року (вх. номер канц. Суду 01-34/11799/23 від 8 грудня 2023 року) подана представником Відповідача - адвокатом Люликом Р.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. Апелянт констаує, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року повернуто без розгляду заяву, мотивуючи відсутністю у Відповідача електронного кабінету, як у особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Після чого, вже 18 грудня 2023 року подано на адресу суду заяву (вх. номер канц. суду 01-34/12115/23 від 18 грудня 2023 року) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу - у паперовій формі. Разом з цим, як вказує апелянт, суд оскаржуваною ухвалою від 21 грудня 2023 року повторно повернув її без розгляду з мотивів, які викладені у даній скарзі. Відповідач, вважає що подання адвокатом Люликом Р. І., як представником Відповідача, заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в електронній Формі з використання підсистеми "Електронний суд" - свідчить про використання передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду із заявою з процесуальних питань.

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 29 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача та запропоновано Позивачу подати відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу.

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: у суду апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Через систему «Електронний суд» 8 лютого 2024 року надійшов відзив від Позивача, в якому Позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а оскаржувану ухвалу без змін. Позивач вказує, що Відповідач віднесений до категорії осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЕСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. Позивач вказав, що судом першої інстанції правомірно, з підстав встановлених законом, повернуто Позивачу заяву.

Згідно частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

В силу дії частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України: апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи; з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу дії пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про повернення заяви позивачеві (заявникові).

З огляду на вищевказане розгляд даної апеляційної скарги підлягає без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно, ухвалою суду від 29 січня 2024 року повідомлено сторін про те, що розгляд справи № 127/9497/21 проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 28 лютого 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційної скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи Позивач звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Відповідача про видачу наказу про звільнення, припинення трудових відносин, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку.

4 грудня 2023 року Господарським судом Вінницької області прийнято рішення в справі №127/9479/21, яким позов задоволено в частині визнання припиненими трудових відносин між Позивачем та Відповідачем на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, внаслідок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб з 8 жовтня 2020 року включно, та в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в розмірі 59 749 грн 08 коп.. Визнано трудові відносини між Позивачем та Відповідачем припиненими на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, внаслідок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб з 8 жовтня 2020 року включно. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 3 445 грн 30 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2 321 грн 68 коп. - витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

8 грудня 2023 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява від 8 грудня 2023 року (вх.номер канц. Суду №01-34/11799/23 від 8 грудня 2023 року) подана Люликом Р.І., представником Відповідача, про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, ухвалою Господарського Вінницької області від 13 грудня 2023 року дану заяву повернуто без розгляду, мотивуючи таку ухвалу відсутністю у Відповідача, як у особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Після чого, вже 18 грудня 2023 року Люликом Р.І., представником Відповідача, подано на адресу суду заяву (вх. Номер канц. Суду 01-34/12115/23 від 18 грудня 2023 року) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у паперовій формі.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року заяву № б/н від 8 грудня 2023 року представника Відповідача - адвоката Люлика Р.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу повернуто без розгляду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, які зводяться до того, що саме адвокат, котрий подає заяву в паперовому форматі, має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЕСІТС), апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (з урахуванням змін, внесених Законом України від 19 жовтня 2023 року № 3424-ІХ).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами п`ятою, шостою статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до абзаців першого, другого частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням змін) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом, у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Приписами частини восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі; особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, обов`язок Відповідача зареєструвати електронний кабінет встановлений відповідно до абзацу першого частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України і навіть у випадку, якщо документ від даної особи підписує адвокат, у якого наявний електронний кабінет, що також вбачається з вимог абзацу другого частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на все описане вище, колегія суду зауважує, що реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, колегія суду констатує, що як Відповідач, так і адвокат, який представляє інтереси цієї особи у суді, можуть подавати процесуальні документи до суду в електронній формі через електронний кабінет за допомогою ЄСІТС або в паперовій формі.

Водночас ні із заяви представника Відповідача, яка подана в суд апеляційної інстанції та підписана адвокатом позивача Люлик Р.І. 8 грудня 2023 через систему "Електронний суд", а ні з заяви поданої 18 грудня 2023 року в паперовій формі не вбачається, що саме Відповідач відповідно до вимог статті 6 ГПК України станом на 21 грудня 2023 року зареєстрував електронний кабінет в ЄСІТС (в матеріалах справи такі докази також відсутні).

Статтею 244 ГПК України визначено порядок та підстави подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення, строки подання такої заяви, порядок вирішення заяви судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

Отже, оскільки статтею 244 ГПК України не встановлено окремо визначених спеціальних вимог до форми та змісту заяви про ухвалення додаткового рішення, тому до такої заяви застосовуються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, визначені статтею 170 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини другої статті 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

В силу дії частини четвертої статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, з огляду на те, що станом на дату подання до суду апеляційної інстанції адвокатом Відповідача Люлик Р.І. (18 грудня 2024 року) заяви про ухвалення додаткового рішення через систему "Електронний суд" у Відповідача був відсутній електронний кабінет в ЄСІТС (тобто саме Відповідачем не дотримано при поданні заяви вимог статті 6 ГПК України), то відповідно до положень статті 170 ГПК України така заява підлягала поверненню Відповідачу без розгляду, що й було вчинено місцевим господарським судом в даній справі.

При цьому вищеописане законодавство жодним чином не дає підстав для висновків про те, що для подачі такої заяви достатньо відповідної реєстрації лише адвокатами, що діє від відповідної особи (про що вказує Відповідач у апеляційній скарзі), що вказує про надуманість та безпідставність таких доводів.

Аналогічна правова позиція щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, поданої представником сторони по справі, котра не має електронного кабінету в ЄСІТС, наведена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 906/1241/22 від 7 лютого 2024 року.

При цьому оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга представника Відповідача не підлягає до задоволення та спростовується усім вищеописаним в даній постанові, а відтак апеляційний господарський суд залишає оспорювану ухвалу без змін з огляду на її законність і обгрунтованість саме на момент її винесення, а також те, що при прийнятті даної постанови, Північно-західним апеляційним господарським судом не встановлено обставин, що б вказували на необхідність скасування даної ухвали (в розумінні частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 270, 269-276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року про повернення без розгляду заяв з процесуальних питань по справі №127/9479/21 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2023 року в справі №127/9479/21 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

5. Справу № 127/9479/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Бучинська Г.Б.