ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2024м. СумиСправа № 920/1364/23

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без виклику сторін розглянув заяву б/н від 02.02.2024 (Вх.№625 від 05.01.2024) представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про ухвалення додаткового рішення по справі №920/1364/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз Сіті»

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,

про стягнення 360096 грн 00 коп

Стислий виклад прийнятих судових рішень та заяви представника відповідача.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 360096 грн 00 коп. заборгованості по договору №1-КЕС від 20.01.2022 про закупівлю за державні кошти електричної енергії, а також судові витрати по справі.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.01.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.02.2024) у справі № 920/1364/23 позов задоволено повністю: у частині стягнення 276566 грн 40 коп. основного боргу провадження у справі закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз Сіті» 83529 грн 60 коп. основного боргу, 5401 грн 44 коп. витрат по сплаті судового збору.

05.02.2024 від відповідача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №625), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №920/1364/23 за господарським позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз Сіті» до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 360096 грн 00 коп. щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 05.02.2024 було призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі на 15.02.2024 без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що, на його думку, судом неналежно вирішено питання про розподіл судових витрат зважаючи на наступне:

Загальна сума позовних вимог становила 360096 грн 00 коп., а сплачений позивачем судовий збір 5401 грн 44 коп., що підтверджується наявною у справі Платіжною інструкцією № 966. У той же час, відповідно до резолютивної частини рішення позовні вимоги задоволено частково, з Військової частини стягнено 83529 грн 60 коп. основного боргу, проте судовий збір стягнено у повному обсязі, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

З письмових матеріалів справи вбачається, що у відповіді на відзив (вх. №519 від 30.01.2024, №570 від 01.02.2024) позивачем було повідомлено суду про часткову сплату суми боргу після відкриття провадження у справі, а у п. 2 прохальної частини відповіді на відзив (вх. №519 від 30.01.2024, №570 від 01.02.2024) позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Виходячи з зазначеного, судом під час ухвалення рішення у справі було покладено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5401 грн 44 коп. на відповідача в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 244 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що судом під час винесення рішення від 30.01.2024 у справі №920/1364/23 було ухвалено рішення стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і надавали письмові пояснення; зазначено точні грошові суми, присуджені до стягнення, та вирішено питання про судові витрати згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі №920/1364/23 за наслідком розгляду заяви відповідача б/н від 02.02.2024 (Вх. №625 від 05.01.2024) та відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 123, 129, 130, 234, 235, 244 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви відповідача № б/н від 02.02.2024 (Вх. №625 від 05.01.2024) про ухвалення додаткового рішення по справі №920/1364/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 15.02.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко