ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. Справа№ 910/7821/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Тітов І.С.

від відповідача - Зінчук Я.В.

від третьої особи - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут"

на рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. (повний текст складено 19.10.2023 р.)

у справі № 910/7821/23 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут"

до Акціонерного товариства "Мегабанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

про визнання припиненим зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Мегабанк" про визнання припиненим зобов`язання за договором № 399 від 29.10.2021 р. в розмірі 90246,58 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що зобов`язання за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р., укладеного між Акціонерним товариством «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» в розмірі 90246,58 грн є припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/7821/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що постанови правління Правління Національного банку України про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних та ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» скасовано в судовому порядку, відтак відсутні правові підстави для застосування ст. 602 ЦК України

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7821/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" на рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/7821/23.

До суду 23.11.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/7821/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" та призначено справу № 910/7821/23 до розгляду на 23.01.2024 р.

23.01.2024 р. розгляд справи № 910/7821/23 не відбувся у зв`язку із сповіщенням Державної служби України з надзвичайних ситуацій про повітряну тривогу у м. Києві.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 р., який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалася, тобто, останній триває і досі.

З метою убезпечення від ризику загрози для життя та здоров`я представників учасників судового процесу та працівників суду, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" відкладено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 р. на 13.02.2024 р.

13.12.2023 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/7821/23 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/12723/22, що перебуває на розгляді Верховного Суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За п. 4 ч. 1 п. 4 ст. 229 ГПК України суд зупиняє провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, позивач посилається на те, що у справі № 640/12723/22 буде встановлено факт протиправності рішення № 261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 р. «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних», що в свою чергу підтвердить правомірність договору № 12А167-26-23 про відступлення права вимоги, що однозначно вплине на рішення у справі № 910/7821/23.

Однак обставини, викладені у клопотанні позивача про зупинення провадження у справі, не підтверджують неможливість самостійного дослідження господарським судом наданих сторонами доказів під час розгляду зазначеної справи і встановлення відповідних фактичних обставин, на яких грунтуються позовні вимоги.

Отже, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про зупинення провадження у зупинення провадження у справі № 910/7821/23 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/12723/22, що перебуває на розгляді Верховного Суду, не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 13.02.2024 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду скарги в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 19.12.2023 р. третій особі доставлено до електронного кабінету, доказом чого є довідка про доставку електронного документа, що міститься в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 19.12.2023 р. у справі № 910/7821/23 оприлюднена у реєстрі 21.12.2023 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

29.10.2021 р. між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі - клієнт) укладено договір № 399 про надання гарантії (далі - договір про надання гарантії).

Згідно з п. 1.1 договору про надання гарантії банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотраснпортної системи України» з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею: договором транспортування природного газу № від 18.12.2019 р. на наступних умовах: сума гарантії 9000000,00 грн; строк гарантії - до 28.10.2022 р. включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України № 261-рш/БТ від 02.06.2022 р. «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2022 р. № 383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Мегабанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку запроваджено тимчасову адміністрацію в Акціонерному товаристві «Мегабанк».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України з 22 липня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно.

15.03.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (далі - новий кредитор) укладено договір № 12А167-26-23 про відступлення права вимоги (далі - договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від Акціонерного товариства «Мегабанк» виконання визначеного в основному договорі зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) в розмірі 90246,58 грн.

Згідно з п. 1.4 договору право вимоги, що відступається за цим договором, переходить до нового кредитора з моменту укладення цього договору. Додаткового оформлення відступлення права вимоги не вимагається. Після переходу права вимоги до нового кредитора останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідне право вимоги.

28.03.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» направило на адресу Акціонерного товариства «Мегабанк» повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні № 547007-СЛ-1879-0323, яким позивач повідомив відповідача, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» є новим кредитором за зобов`язанням Акціонерного товариства «Мегабанк» повернути грошові кошти (вклад) в розмірі 90246,58 грн за договором № 59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 р.

28.03.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» направило на адресу Акціонерного товариства «Мегабанк» заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог № 547007-СЛ-1880-0323.

У заяві про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог № 547007-СЛ-1880-0323 від 28.03.2023 р. позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» має перед Акціонерним товариством «Мегабанк» невиконане грошове зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р. за період з 01.02.2022 р. по 02.06.2022 р. включно в сумі 90246,58 грн. в свою чергу, Акціонерне товариство «Мегабанк» має перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» невиконане грошове зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 90246,58 грн, яке виникло на підставі договору № 59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 р., та право вимоги, щодо виконання якого відступлене Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.03.2023 р. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» та Акціонерного товариства «Мегабанк» щодо виконання зазначених вище зобов`язань є зустрічними, однорідними, строк виконання яких настав, відповідно є такими, зарахування яких допускається законодавством України.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» повідомило Акціонерне товариство «Мегабанк» про припинення свого зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р. за період з 01.02.2022 р. по 02.06.2022 р. включно в сумі 90246,58 грн шляхом повного зарахування наступних зустрічних однорідних вимог:

- вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р. за період з 01.02.2022 р. по 02.06.2022 р. включно в сумі 90246,58 грн;

- вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» до Акціонерного товариства «Мегабанк» щодо виконання останнім грошового зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 90246,58 грн, яке виникло на підставі договору № 59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 р., та право вимоги щодо виконання якого відступлене Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.03.2023 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, не зважаючи на заперечення банку проти зустрічного зарахування вимог, позивач вважає припиненими зобов`язання за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р., укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Миколаївгаз Збут», в розмірі 90246,58 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); - строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду у від 22.01.2021 р. у справі № 910/11116/19.

Також потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування. Адже сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін. Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково. Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення (постанова Верховного Суду від 08.09.2021 р. у справі № 761/33621/18).

Відповідно до ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як було встановлено вище, на підставі рішення Правління Національного банку України № 261-рш/БТ від 02.06.2022 р. «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2022 р. № 383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Мегабанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку запроваджено тимчасову адміністрацію в Акціонерному товаристві «Мегабанк».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України з 22 липня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

За п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

З огляду на те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України з 22 липня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно, припинення зобов`язання за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021р., укладеним між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є недопустимим у відповідності до вимог ст. 602 ЦК України та п. 8 ч. 2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Доводи скаржника про те, що постанови правління Правління Національного банку України про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних та ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» скасовано в судовому порядку, відтак відсутні правові підстави для застосування ст. 602 ЦК України, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2022 р. у справі № 640/12723/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 р., скасовано рішення Правління Національного банку України № 261-рш/БТ від 02.06.2022 р. «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних».

На даний час Національним банком України подано касаційну скаргу до Верховного Суду на вказане рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Таким чином, розпочата процедура ліквідації Акціонерного товариства "Мегабанк" не була зупинена/припинена із скасуванням вказаного вище акту Національного банку України, а отже обмеження (правові наслідки початку процедури ліквідації банку) не припинили своєї дії та розповсюджуються на спірні правовідносини сторін, а отже, зарахування зустрічних однорідних вимог позивача та відповідача на підставі заяви № 547007-СЛ-1880-0323 від 28.03.2023 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» є недопустимим.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання припиненими зобов`язання за договором про надання гарантії № 399 від 29.10.2021 р., укладеного між Акціонерним «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут», в розмірі 90246,58 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/7821/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2023 р. у справі № 910/7821/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.02.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран