За участю представників:
від позивача - Радзієвський А.М. (поза межами суду);
від Міністерства юстиції України - Усенко Ю.Ю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
17.11.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та до ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, а також про стягнення (витребування) частки в статутному капіталі та була передана 20.11.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позивач зазначає, що у Постанові Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26.05.2023 року у справі № 902/567/21 предметом розгляду було питання сплати ОСОБА_2 визначеної Установчим договором та Статутом частки в розмірі 740 грн
В подальшому згідно рішення Учасника СТОВ «НИВА» №3 від 11.07.2023 року позивачем було вирішено збільшити статутний капітал за рахунок додаткового вкладу, яке знайшло практичне відображення, вже в рішенні Учасника №4 від 11.08.2023 року згідно якого, позивачем було повністю внесено додатковий вклад в сумі 201 000,00 грн., до статутного капіталу СТОВ «НИВА», що підтверджується випискою по особовому рахунку за 10 серпня 2023 року. Після затвердження розмір та номінальна вартість частки ОСОБА_1 становила - 208 400,00 грн, що становить - 100 (сто) відсотків
За результатами розгляду скарги та на підставі Висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.09.2023 прийнято наказ Міністерства юстиції України №3719/5 від 23.10.2023 «Про задоволення скарги».
З огляду на вищевикладене позивач просить стягнути (витребувати з володіння) з ОСОБА_2 на користь позивача частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» ідентифікаційний код -30804475 у розмірі 740 грн.
У вказаній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва 11.01.2024 позов задоволено повністю та стягнуто (витребувати з володіння) з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» (23060, Вінницька область, Жмеринський район, село Мар`янівка, вул. Миру, 23, ) у розмірі 10%, що складає 740,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України №3719/5 від 23.10.2023 «Про задоволення скарги», виданий на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.09.2023.

Зобов`язано Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ідентифікаційний код 00015622) відновити запис стосовно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» (23060, Вінницька область, Жмеринський район, село Мар`янівка, вул. Миру, 23, ) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань від 10.07.2023 №020000603 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком Віталієм Дмитровичем.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 4 026,00 грн з кожного.

15.01.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої представник зазначає, що сума витрат на правову допомогу складає 40 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складатимуть 40 000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2024 Розгляд заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 30.01.24 о 10:30 год.

26.01.2024 від представника Міністерства юстиції України через канцелярію суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вказаних заперечень представник зокрема зазначає, що витрати, а саме - стягнення за фактичну участь у 2 судових засіданнях, не потребували значних затрат часу, тому з огляду на розмір заявленої суми - 40000,00 грн, категорію складності справи (немайновий спір), представник вважає, що дана сума неспіврозмірна.

29.01.2024 в системі «Електронний суд» представником ОСОБА_2 сформовано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вказаних заперечень представник зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що адвокат Радзієвський А.М. вже брав участь при розгляді справи, яка випливає з спірних правовідносин, зокрема господарських між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 , за участю СТОВ «Нива» у справі № 902/567/21.

По-друге, безпосередньо відповідач ОСОБА_2 жодним чином права позивача не порушував, що потребувало би захисту саме у судовому порядку. ОСОБА_2 не ініціював розгляду відповідачем МЮ України скарги на дії реєстратора третьої особи та не впливав на прийняття оскаржуваного наказу МЮ України.

Окрім того представник просив врахувати, що фінансовий стан відповідача ОСОБА_2 , який є пенсіонером. За даними довідки ОК-5, ОСОБА_2 , перед виходом на пенсію отримував субсидію з управління соціального захисту населення Жмеринської РДА у розмірі 6500,00 на місяць, протягом січня-вересня 2022 року, у жовтні виплата становила 1729,03 грн., листопад та грудень - 0,00 грн, оскільки оформлено пенсію у розмірі 2760,00 грн. на місяць.

Крім того, вагомим чином на фінансовий стан відповідача також впливає і стан його здоров`я, зокрема з 12.10.2023 по 17.10.2023 року переніс оперативне втручання на серці - стентування.

Також представник зазначив, що з аналізу норм ГПК України вбачається, що солідарне стягнення витрат на професійну правничу допомогу чинним ГПК України не передбачено.

Судове засідання призначене на 30.01.2024 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О. у період з 23.01.2024 по 02.02.2024.

Ухвалою суду від 05.02.2024 судове засідання призначене на 13.02.24 о 12:30 год.

Ухвалою суду від 05.02.2024 заяву представника позивача ОСОБА_1про про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) задоволено.

Відповідач ОСОБА_2 , а також треті особи у судове засідання 13.02.2024 не прибули, повідомлялись належним чином.

Представник позивача та Міністерства юстиції України у судове засідання 13.02.2024 прибули, надали свої пояснення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 40000,00 грн представник позивача надав копію: Договору про надання правової допомоги №1-11 від 08.11.2023, акт приймання - передачі наданих послуг від 15.01.2024, Детальний опис робіт, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН №000184 від 18.10.2017.

Окрім того матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги АВ № 110689 виданого адвокату Радзієвському Андрію Миколайовичу.

08.11.2023 між ОСОБА_1 (далі Клієнт) та Радзієвським Андрієм Миколайовичем (далі адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги № 1-11 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, адвокат Радзієвський Андрій Миколайович зобов`язується відповідно до умов цього Договору надавати Ільюшко Олександру Васильовичу професійну правову допомогу, представляти інтереси Клієнта та здійснювати захист його прав та свобод та інтересів в судах України (господарський суд міста Києва як суд першої інстанції) у справі за його позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні Позивача: Державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області Богачук Віталій Дмитрович, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА», третя особа без самостійних вимог на сторонні Відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення з ОСОБА_2 , на користь Клієнта частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА» ідентифікаційний код -30804475 у розмірі 740 грн. Визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України №3719/5 від 23.10.2023р. «Про задоволення скарги», виданого на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.09.2023 р, та зобов`язання Міністерство юстиції України відновити запис стосовно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПИВА» ідентифікаційний код юридичної особи 30804475 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань від 10.07.2023 №020000603 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком Віталієм Дмитровичем, а Клієнт зобов`язується здійснювати оплату наданої правової допомоги в розмірі та порядку, визначеному даним Договором.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили фіксований розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги, підготовку документів, представництво і захист інтересів клієнта під час розгляду справи у судах, не залежно від кількості витраченого адвокатом часу, незалежно від кількості судових засідань та від кількості підготовлених адвокатом документів, у наступних розмірах: у Господарському суді м. Києва - 40 000 (сорока тисяч гривень 00 копійок). В судах наступних інстанцій на підставі укладених додаткових угод до даного Договору.

Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар (винагороду) у вказаному розмірі протягом 60 календарних днів з дня винесення судом кожної інстанції судового рішення у справі.

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 15.01.2024 послуги за яким є аналогічними, які викладені у детальному описі та відповідно до якого адвокатом надано, а клієнтом прийнято правничу допомогу на суму 40 000,00 грн за наступні послуги:

Юридичний аудит документів, наданих Клієнтом, що підтверджують набуття ним у власність частки в розмірі 740 грн, що подальшому була перереєстрована Міністерство юстиції України на ОСОБА_2 - 3 год;

Складання та написання позовної заяви від 13.11.2023 року (на 16 аркушах) відправлення її на адреси сторін від імені клієнта - 15 год;

Приймання участі в судовому засіданні по розгляду справи, яке відбулося 14.12.2023 року (початок 09:44:42 закінчення 10:28:04 хв.) - 9 год (з яких 44 хв безпосередня участь у судовому засіданні, 8 год 16 хв витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напряму, його очікування)

Складання та написання відповіді на відзив від 18.12 2023 року 5 аркушів. - 3 год;

Складання та написання Заяви про подання доказів на підставі яких судом встановлюється розмір витрат 11 січня 2024 року - 30 хв;

Складання та написання додаткових пояснень від 10.01.2024 року 9 аркушів - 4 год;

Приймання участі в судовому засіданні по розгляду справи яке відбулося 11.01.2024 року (початок 10:37:31 закінчення 13:06:41 - 2 год 23 хв) 10 год ( з яких 2 год 23 хв безпосередня участь у судовому засіданні, 7 год 37 хв витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напряму, його очікування);

Складання та написання Заяви про ухвалення додаткового рішення у справі від 15.01.2024 року - 4 год.

За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

У своїх заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення представник Міністерства юстиції України зазначив, що витрати, а саме - стягнення за фактичну участь у 2 судових засіданнях, не потребували значних затрат часу, тому з огляду на розмір заявленої суми - 40000,00 грн, категорію складності справи (немайновий спір), представник вважає, що дана сума є неспіврозмірною.

Представник ОСОБА_2 у своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення зокрема зазначив, що:

- адвокат Радзієвський А.М. вже брав участь при розгляді справи, яка випливає з спірних правовідносин, зокрема господарських між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 , за участю СТОВ «Нива» у справі № 902/567/21;

- безпосередньо відповідач ОСОБА_2 жодним чином права позивача не порушував, що потребувало би захисту саме у судовому порядку. ОСОБА_2 не ініціював розгляду відповідачем МЮ України скарги на дії реєстратора третьої особи та не впливав на прийняття оскаржуваного наказу МЮ України.

- фінансовий стан відповідача ОСОБА_2 , який є пенсіонером. За даними довідки ОК-5, ОСОБА_2 , перед виходом на пенсію отримував субсидію з управління соціального захисту населення Жмеринської РДА у розмірі 6500,00 на місяць, протягом січня-вересня 2022 року, у жовтні виплата становила 1729,03 грн., листопад та грудень - 0,00 грн, оскільки оформлено пенсію у розмірі 2760,00 грн. на місяць;

- стан відповідача також впливає і стан його здоров`я, зокрема з 12.10.2023 по 17.10.2023 року переніс оперативне втручання на серці - стентування;

- з аналізу норм ГПК України вбачається, що солідарне стягнення витрат на професійну правничу допомогу чинним ГПК України не передбачено.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд не може погодитись, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 40 000,00 грн є співрозмірні складності справи.

Стосовно заперечень представника відповідача ОСОБА_2 зокрема, що відповідач ОСОБА_2 жодним чином права позивача не порушував, що потребувало би захисту саме у судовому порядку. ОСОБА_2 не ініціював розгляду відповідачем МЮ України скарги на дії реєстратора третьої особи та не впливав на прийняття оскаржуваного наказу МЮ України, а також, що з аналізу норм ГПК України вбачається, що солідарне стягнення витрат на професійну правничу допомогу чинним ГПК України не передбачено, суд зазначає наступне.

18.08.2023 ОСОБА_3 звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.08.2023 за № СК-3381-23, на реєстраційну дію від 10.07.2023 №020000603 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком Віталієм Дмитровичем щодо СТОВ «НИВА».

Підставою звернення скаржниця до Міністерства юстиції України із скаргою було те, що остання як дружина учасника Товариства до проведення оскаржуваної реєстраційної дії, вважає протиправною та просить скасувати оскаржувану реєстраційну дію. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що державна реєстрація проведена з порушенням вимог, встановлених законодавством. Порушення своїх прав оскаржуваною реєстраційною дією обґрунтовує тим, що в результаті виключення учасника Товариства - ОСОБА_2 було порушено право скаржниці на спільну сумісну власність відносно корпоративних прав Товариства.

Судом враховано, що скаржниця на дату звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України була дружиною відповідача та враховуючи підставу звернення - порушення право скаржниці на спільну сумісну власність відносно корпоративних прав Товариства, суд дійшов висновку про обізнаність відповідача про намір звернення ОСОБА_3 зі скаргою до Міністерства юстиції України.

Стосовно того, що нормами ГПК України не передбачено солідарне стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Дійсно, нормами ГПК України не передбачено солідарне стягнення витрат на професійну правничу допомогу, разом з тим при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір (судові витрати), відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

З огляду на викладене суд не здійснює солідарне стягнення, а пропорційно присуджує кошти (витрати на правову допомогу).

Одночасно судом ураховано заперечення співвідповідачів, кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів та тривалість розгляду справи судом.

Суд зауважує, що оскільки умовами Договору про надання правової допомоги № 1-11 встановлено фіксований розмір гонорару не залежно від кількості витраченого адвокатом часу (п. 4.1 Договору), а також не передбачено додаткових витрат таких як проїзд та з урахуванням того, що представником позивача не надано доказів понесення таких витрат, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, заперечення співвідповідачів, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на співвідповідачів у розмірі 30 000,00 грн, пропорційно по 15 000,00 грн. з кожного.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/17666/23.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) 00 грн.

4. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) 00 грн.

5. В іншій частині заяви відмовити.

6. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 15.02.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ