ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6764/23

за позовом Міністерства оборони України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс", м. Дніпро

про стягнення пені у розмірі 745 498,43 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс" про стягнення пені у розмірі 745 498,43 грн.

Ухвалою суду від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/6764/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс" (надалі постачальник) та Міністерством оборони України (надалі - замовник) було укладено договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/100 від 15.12.2022 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2022 році нафту і дистиляти (09130000-9) (паливо дизельне) (надалі - товар) для потреб Міністерства оборони України та Збройних сил України згідно специфікації, а замовник - забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією.

Так, за твердженням позивача, у п. 1.1 договору сторонами було погоджено специфікацію на поставку товару.

Згідно з такою специфікацією, як вказав позивач, постачальник мав поставити замовнику паливо дизельне у кількості 3 500 тонн на загальну суму 248 499 475 грн. з ПДВ у строк до 28.12.2022 включно.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що постачальником товар постачається на умовах DDP до складу замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах установлених діючими технічними умовами.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням умов специфікації, викладеної у п. 1.1 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару є таким, що настав 28.12.2022.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не поставив товар у встановлені договором строки.

На підставі пункту 7.3.2 договору позивач нарахував пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару за загальний період з 29.12.2022 по 31.12.2022 у розмірі 745 498,43 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 745498,43 грн. за порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/100 від 15.12.2022 з поставки товару в обумовлені строки.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі мав бути поставлений відповідачем товар), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем товар у встановлені строки), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс" (надалі постачальник) та Міністерством оборони України (надалі - замовник) було укладено договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/100 від 15.12.2022 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 10.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2022 році нафту і дистиляти (09130000-9) (паливо дизельне) (надалі - товар) для потреб Міністерства оборони України та Збройних сил України згідно специфікації, а замовник - забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією.

Так, у п. 1.1 договору сторонами було погоджено специфікацію на поставку товару.

Згідно з такою специфікацією, постачальник мав поставити замовнику паливо дизельне у кількості 3 500 тонн на загальну суму 248 499 475 грн. з ПДВ у строк до 28.12.2022 включно.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що постачальником товар постачається на умовах DDP до складу замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах установлених діючими технічними умовами.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням умов специфікації, викладеної у п. 1.1 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару є таким, що настав 28.12.2022.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не поставив товар у встановлені договором строки.

Постачальником було надано замовнику лист № 55 від 23.12.2022, у якому повідомив про те, що не може виконати умови договору без авансового платежу. А з огляду на те, що строк поставки зазначений в договорі закінчується 28.12.2022, постачальник просив замовника укласти угоду про розірвання договору.

Постачальник зазначив, що у зв`язку з тим, що військова агресія Російської Федерації спрямована не тільки на окупацію України, а і на руйнування критичної інфраструктури, до якої належить і нафтопереробні підприємства, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс" вимушено купувати та доставляти товар з країн Європейського Союзу, що потребує значних матеріальних вкладень.

Постачальник вказав, що на виконання п. 4.2 договору надав замовнику лист-обґрунтування та рахунок на отримання попередньої оплати, однак до теперішнього часу авансовий платіж на розрахунковий рахунок постачальника не надходив.

У відповідь на такий лист, замовником було надано відповідь № 286/5966 від 30.12.2022. У такому листі замовник повідомив, що посилання постачальника не нездійснення Міністерством оборони України попередньої оплати товару за договором є безпідставним. Оскільки постачальником не було виконано умову п. 4.2 договору для отримання такої попередньої оплати: надання замовнику листа-обґрунтування та рахунку на отримання попередньої оплати.

Замовник вимагав від постачальника вжити всіх вичерпних заходів щодо виконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Незважаючи на ненадання відповідачем відзиву на позов, слід надати правову оцінку запереченням відповідача, викладеним у листі № 55 від 23.12.2022.

Так, відповідно до п. 4.2 договору, за рішенням замовника, у встановленому законодавством порядку, розрахунки за товар проводяться шляхом попередньої оплати (авансу) у розмірі 80% вартості товару за договором на строк не більше, як строк постачання, який зазначено у специфікації, за умови обґрунтування постачальником строку та розміру такої попередньої оплати і наступної поетапної оплати поставлених партій товарів протягом 10 банківських днів після пред`явлення постачальником повного комплекту документів на оплату. Для отримання попередньої оплати постачальник надає лист - обґрунтування та рахунок на попередню оплату.

Надаючи оцінку змісту положенням договору, у тому числі, п. 4.2, вбачається, що постачання товару на мовах попередньої оплати не є беззастережною умовою договору. Для отримання попередньої оплати постачальнику необхідно виконати певні умови: надати замовнику лист - обґрунтування та рахунок на попередню оплату.

Також, умовами договору поставка товару не ставиться у залежність від перерахування замовником передоплати. Положення договору не містять умов про постачання товару тільки після здійснення передоплати; зупинення поставки товару у разі несплати авансового платежу тощо.

У п. 1.1. договору сторонами погоджено конкретний строк постачання товару - до 28.12.2022, який є пересічним.

Як було вказано вище, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 42 ГК України, яка кореспондується положеннями з ч. 1 ст. 1 ЗУ Про підприємництво, визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Укладаючи спірний договір, відповідач взяв на себе можливі ризики, пов`язані з виконанням такого договору.

Крім того, згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем під час розгляду цієї справи не було надано до суду належних та допустимих доказів надання замовнику листа - обґрунтування та рахунку на попередню оплату.

Пунктом 7.3.2 договору встановлено, що за порушення строків постачання товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості товару.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 7.3.2 договору позивач нарахував пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару за загальний період з 29.12.2022 по 31.12.2022 у розмірі 745 498,43 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він зроблений правильно, коректно враховує періоди прострочення та відповідає вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 745 498,43 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 286/1/22/100 від 15.12.2022 з додатками (том 1 а.с. 12 - 17), претензією з доказами направлення (том 1 а.с. 9 - 11), листуванням між сторонами (том 1 а.с. 17 - 18).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК "Вінкор-Транс" (ідентифікаційний код: 41395877; місцезнаходження: вул. Андрія Фарба, 2, оф. 2, м. Дніпро, 49000) на користь Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код: 00034022) пеню у розмірі 745 498,43 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 945,98 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.02.2024.

Суддя М.О. Ніколенко