ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. Справа № 910/2749/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Оврашко Д.С.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 (повний текст рішення складено 03.07.2023) (суддя Стасюк С.В.)

у справі № 910/2749/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів"

про стягнення 886 556,86 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (далі - відповідач) про стягнення 886 556,86 грн, у тому числі 657 396,00 грн основного боргу, 123 827,00 грн пені, 65 739,60 грн штрафу, 7 429,62 грн 3 % річних та 32 164,64 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден № 40-2021 від 11.03.2021 (далі - Договір) у частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23 позов Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" про стягнення 886 556,86 грн задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" на користь Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр" 657 396,00 грн основного боргу, 123 827,00 грн пені, 65 739,60 грн штрафу, 7 429,62 грн 3 % річних, 32 164,64 грн інфляційних втрат та 13 298,35 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із того, що за період із грудня 2021 року по лютий 2022 року позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 857 396,00 грн. Відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг на 200 000,00 грн, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 657 396,00 грн.

Зважаючи на те, що відповідачем не висловлено під час розгляду справи будь-яких заперечень щодо неотримання від позивача як рахунків на оплату, так і актів наданих послуг за період грудень 2021 року-лютий 2023 року, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг метеорологічного обслуговування польотів є таким, що настав.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 657 396,00 грн основного боргу.

Також, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що:

- оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Зокрема, скаржник зазначає, що суд не встановив дату виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки позивач не надав до матеріалів справи жодних доказів надсилання ним на адресу відповідача рахунків-фактур та актів приймання-передачі послуг, які б були підписані з боку позивача в двох примірниках (описів вкладення в рекомендований лист та доказів його направлення відповідачу). Отже, суд обґрунтував своє рішення на припущенні, що такі документи дійсно направлялись позивачем відповідачу;

- суд першої інстанції не врахував обставин відсутності в матеріалах справи доказів реального виконання умов Договору сторонами;

- матеріали справи не містять доказів, передбачених п.п. 4.1-4.3 Договору;

- суд при ухваленні оскаржуваного рішення порушив п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Так, надана позивачем таблиця в розділі 3.5 позовної заяви не є обґрунтованим розрахунком у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки з нього неможливо з`ясувати, який відсоток для обчислення пені застосовувався та які періоди (адже облікова ставка НБУ періодично змінюється), який індекс інфляції застосовувався та за який конкретно період (адже індекс інфляції змінюється щомісяця) тощо. Отже, такий розрахунок не можна визнати обґрунтованим;

- суд при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та порушив ч. 3 ст. 175 ГПК України, не застосувавши її у спірних правовідносинах, а також неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Так, 24.02.2022 на офіційному сайті Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) було опубліковане повідомлення такого змісту: "З 00.45 utc (2.45 за київським часом) ОЦВС (Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху) України згідно з вимогами Повітряного кодексу України та положення про використання повітряного простору України вжила термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору". Ця інформація є загальновідомою та відкритою. Відтак, вказані обставини, які були невідворотними та не залежали від волі сторін спірних правовідносин, повністю заблокували господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів", а відтак вплинули на можливість розраховуватись із контрагентами за рахунок доходу від такої діяльності. Зазначені форс-мажорні обставини виключають можливість виконання відповідачем спірних фінансових зобов`язань у період їх дії, а отже, звільняють відповідача від відповідальності за їх невиконання;

- судом не застосовано ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України. Так, суд був зобов`язаний зменшити необґрунтовано великий розмір санкцій, які заявив до стягнення позивач.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" відкладено на 05.12.2023 о 10:20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2024 о 10:00.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги відповідача заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні повністю, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. Свої заперечення позивач обґрунтовує наступним:

- на підтвердження факту та кількості виконаних польотів відповідачем, позивач подав до суду першої інстанції оригінали реєстрів обліку кількості рейсів (сформовані згідно з п. 4.1 Договору), відповідно до яких складено акти надання послуг. Позивач подав завірені копії повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачу на підтвердження надсилання бухгалтерських документів. Відповіді на надіслані листи, зауважень щодо змісту бухгалтерських документів та/або кількості вказаних рейсів відповідач позивачу не висловлював.

- відповідач, виконуючи польоти щомісяця на аеродромах, які обслуговує позивач, був обізнаний з умовами Договору, обов`язком оплатити отримані послуги згідно із встановленим порядком розрахунків та мав можливість звернутись до виконавця за наданими реквізитами на електронну адресу та/або за номерами телефону, щоб узгодити бухгалтерські документи за поточний місяць у випадку наявних питань та/або розбіжностей (п. 7.1 Договору, розділ 10 Договору);

- п.п. 4.2 та 4.2 Договору позивач при поданні позовної заяви не застосовував, оскільки предметом цієї позовної заяви було надання послуг метеорологічного обслуговування польотів ПС в районі аеродрому, зльотів та посадок на аеродромі (діяв протягом 2021 року згідно з додатками 1-2 до Договору), метеорологічного обслуговування польотів ПС (діяв протягом 2022 року згідно з листом № 02/735 від 11.11.2021), про що було вказано в актах надання послуг та рахунках на оплату;

- розрахунок проводився відповідно до вказаних у позовній заяві періодів та відповідно до чинних вимог законодавства України. Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції визнав розрахунок обґрунтованим. Апелянт не навів в апеляційній скарзі альтернативний розрахунок та не вказав, які саме облікові ставки НБУ та/або індекси інфляції та за які періоди було обраховано неправильно. Враховуючи наведене, твердження щодо неправильного обрахування апелянт не обґрунтував та не підтвердив належними доказами;

- сума пені та штрафу узгоджена сторонами в Договорі. Позивач нарахував штрафні санкції згідно з узгодженими сторонами порядком та розмірами;

- позивач як виконавець послуг за Договором надав замовлені послуги з метеорологічного обслуговування в повному обсязі та надіслав замовнику (відповідачу) акти надання послуг, рахунки на оплату. До подання позовної заяви та ухвалення рішення у справі, виконавець не отримував заперечень від замовника щодо змісту надісланих бухгалтерських документів. Відповідач оплатив надані послуги частково. Відповідач не виконав свій обов`язок за укладеним із позивачем Договором та прострочив зобов`язання з оплати наданих послуг, що дає право нарахування штрафних санкцій за невиконання господарського зобов`язання.

Відповідач, у свою чергу, подав до Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Також, 31.10.2023 відповідач подав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд даної справи без участі його представника, в якому просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в позові повністю.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 23.01.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Усі учасники справи були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце судового засідання.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує клопотання відповідача про розгляд даної справи без участі його представника.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а нез`явлення в судове засідання представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги відповідача заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

11.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (замовник) та Державним підприємством "Український авіаційний метеорологічний центр" (ДП "УАМЦ") (виконавець) укладено договір № 40-2021 про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден (Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору у порядку та на умовах, передбачених Договором, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з метеорологічного обслуговування, а саме:

- послуги з метеорологічного обслуговування польотів ПС в районі аеродрому, зльотів та посадок ПС на аеродромах Київ/Бориспіль та Київ/Жуляни;

- послуги з передпольотної метеопідготовки в ДП "УАМЦ" по всіх трасах (з/без консультацією);

- послуги автоматизованої системи передпольотної метеорологічної інформації "МетеоБрифінг" (з/без консультацією (ї));

- іншої метеорологічної інформації (за запитом стосовно аеродромів, які обслуговує ДП "УАМЦ").

Згідно з п. 1.2 Договору замовник отримує послуги з метеорологічного обслуговування та оплачує їх згідно з чинним законодавством та Договором.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору виконавець зобов`язаний надавати послуги з метеорологічного обслуговування у терміни та обсягах, визначених міжнародними та національними нормативними документами (Авіаційні правила України "Метеорологічне обслуговування цивільної авіації", додаток 3 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію "Метеорологическое обеспечение международной аэронавигации").

Згідно з п. 2.2.2 Договору замовник зобов`язаний у встановлені даним Договором терміни, відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору, здійснювати оплату послуг з метеорологічного обслуговування, а також іншої метеорологічної інформації, наданої виконавцем.

Відповідно до п. 3.1 Договору до 05 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, виконавець здійснює розрахунок суми вартості наданих замовнику послуг з метеообслуговування та складає Акт надання послуг.

Згідно з п. 3.2 Договору замовник, після отримання платіжних документів та Акта надання послуг, зобов`язаний підписати Акт та повернути підписаний примірник виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дати його отримання. У разі непідписання Акта надання послуг у терміни, обумовлені Договором, зауваження повинні бути висловлені у письмовому вигляді. У разі відсутності зауважень протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Акта надання послуг, він вважається підписаним сторонами.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору замовник після отримання рахунку-фактури, Акта надання послуг, зобов`язаний здійснювати оплату виконавцю згідно з Графіком здійснення платежів.

Згідно з п. 3.3 Договору підставою для оплати вартості наданих у відповідному місяці послуг з метеорологічного обслуговування є рахунок-фактура з прикладеними Актами надання послуг. Щоквартально виконавець направляє замовнику Акти звірки взаєморозрахунків. Замовник зобов`язаний протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання Акта звірки взаєморозрахунків підписати його або надати зауваження в письмовому вигляді. У разі відсутності зауважень протягом 10 (десяти) днів, Акти звірки взаєморозрахунків вважаються підписаними.

Відповідно до п. 3.4 Договору, якщо замовником та платником послуг з метеорологічного обслуговування є різні юридичні (фізичні) особи, платіжні документи направляються платникові лише за умови письмового попередження замовником виконавця про цей факт не пізніше ніж за 2 (два) дні до надання послуг з метеорологічного обслуговування або за умови письмового підтвердження такого факту замовником не пізніше наступного дня після надання послуг з метеорологічного обслуговування. У цьому випадку на платника послуг з метеорологічного обслуговування розповсюджується дія умов Договору.

Згідно з п. 3.5 Договору вартість послуг з метеорологічного обслуговування визначається на підставі цін, визначених у додатку № 1 до Договору "Протокол узгодження договірної ціни (в національній валюті) на Послуги з метеорологічного обслуговування польотів на аеродромі Київ/Бориспіль", у Додатку № 2 до Договору "Протокол узгодження договірної ціни (в національній валюті) на Послуги з метеорологічного обслуговування польотів на аеродромі Київ/Жуляни", у додатку № 3 до Договору "Протокол узгодження договірної ціни (в національній валюті України) на метеорологічну інформацію". Дані додатки є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що доказом про отримання послуг з метеорологічного обслуговування польотів ПС в районі аеродрому, зльотів та посадок ПС на аеродромах Київ/Бориспіль та Київ/Жуляни є інформація (відмітка при виконання зльоту в Добовому електронному плані ДП МА "Бориспіль"; відмітка про виконання рейсу у звіті по рейсам та додатковим послугам служби наземного забезпечення КП МА "Київ" (Жуляни).

Відповідно до п. 4.2 Договору доказом про отримання послуг з передпольотної метеорологічної підготовки є підпис командира екіпажу або іншого представника замовника та представника виконавця у відомості реєстрації передпольотної метеорологі чної підготовки.

Пунктом п. 4.3 Договору передбачено, що доказом про отримання послуг автоматизованої системи передпольотної метеорологічної інформації "МетеоБрифінг" є факт запиту пакету польотної документації при здійсненні відповідного рейсу, що фіксується в журналі подій АІС "МетеоБрифінг".

За умовами п. 4.4 Договору кінцевим документом, який підтверджує об`єм наданих послуг з метеорологічного обслуговування за Договором, є Акт здачі-приймання наданих послуг, підписаний сторонами. До Акта здачі-приймання наданих послуг додається Реєстр обліку кількості рейсів з вартістю їх метеорологічного обслуговування. Зокрема, в Акті здачі-приймання наданих послуг вказується кількість виконаних польотів ПС замовника з аеродромів Київ/Бориспіль, Київ/Жуляни, а також кількість отриманих пакетів послуг для передпольотної метеорологічної підготовки. Акт готується виконавцем та направляється замовнику разом з платіжними документами.

Згідно з п. 8.1 Договору він вступає в дію з 01.01.2021 та діє до 31.12.2022.

За твердженням позивача, ним у період грудень 2021 року, січень 2022 року та лютий 2022 року надано відповідачу послуги на загальну суму 857 396,00 грн, відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг у розмірі 200 000,00 грн, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 657 396,00 грн, що і стало підставою для звернення до суду. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 123 827,00 грн пені, 65 739,60 грн штрафу, 7 429,62 грн 3 % річних та 32 164,64 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про метеорологічну діяльність" гідрометеорологічна діяльність - діяльність національної гідрометеорологічної служби, інших юридичних осіб незалежно від форм власності та фізичних осіб, спрямована на здійснення спостережень за гідрометеорологічними умовами, геофізичними процесами в атмосфері, аналізу й узагальнення отриманих даних, активних впливів на гідрометеорологічні процеси, забезпечення гідрометеорологічною інформацією, прогнозами і попередженнями про небезпечні та стихійні гідрометеорологічні явища органів державної влади, органів місцевого самоврядування, населення, а також гідрометеорологічне обслуговування заінтересованих юридичних та фізичних осіб; гідрометеорологічне обслуговування - надання користувачам за плату на договірних засадах гідрометеорологічної та іншої інформації.

У ст. 3 Закону України "Про метеорологічну діяльність" визначено, що основними принципами державної політики у сфері гідрометеорологічної діяльності є: - державне регулювання та контроль у сфері гідрометеорологічної діяльності; - поєднання державних і громадських інтересів в отриманні та використанні інформації про фактичний стан і очікувані зміни гідрометеорологічних умов і стану навколишнього природного середовища; - системність, комплексність, безперервність і репрезентативність гідрометеорологічних спостережень і прогнозування; - додержання вимог стандартів, нормативів та правил метрології, застосування засобів вимірювання, приладів, устаткування, що є безпечними для здоров`я та життя працівників гідрометеорологічної служби, населення і навколишнього природного середовища; - попереджувальний і невідкладний характер гідрометеорологічного забезпечення і обслуговування щодо небезпечних та стихійних гідрометеорологічних явищ; - пріоритетність вимог екологічної безпеки; - безплатність гідрометеорологічного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування і населення інформацією загального користування та платність гідрометеорологічного обслуговування, надання гідрометеорологічних послуг юридичним і фізичним особам; - провадження гідрометеорологічної діяльності на основі принципів міжнародного співробітництва та пріоритету норм міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про метеорологічну діяльність" гідрометеорологічне обслуговування та надання інших послуг у сфері гідрометеорологічної діяльності здійснюється підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері гідрометеорологічної діяльності, за плату в обсягах і формах, що визначається на договірних засадах. Перелік гідрометеорологічної інформації та інших послуг, що надаються за плату, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері гідрометеорологічної діяльності.

У п. 2 розділу 2 Авіаційних правил України "Метеорологічне обслуговування цивільної авіації" зазначено, що виконання польотів повітряних суден цивільної авіації або обслуговування повітряного руху повітряних суден цивільної авіації без метеорологічного обслуговування забороняється.

Відповідно до п. 4 розділу 2 Авіаційних правил України "Метеорологічне обслуговування цивільної авіації" провайдери метеорологічного обслуговування здійснюють метеорологічне обслуговування цивільної авіації через аеродромні метеорологічні органи та органи метеорологічного стеження на договірних умовах.

Скаржник зазначає, що суд не встановив дату виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки позивач не надав до матеріалів справи жодних доказів надсилання ним на адресу відповідача рахунків-фактур та актів приймання-передачі послуг, які б були підписані з боку позивача в двох примірниках (описів вкладення в рекомендований лист та доказів його направлення відповідачу). Отже, суд обґрунтував своє рішення на припущенні, що такі документи дійсно направлялись позивачем відповідачу.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями відповідача та зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що 11.01.2022 позивач надіслав відповідачу бухгалтерські документи за послуги, надані у грудні 2021 року (належним чином завірена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи, а.с. 41).

08.02.2022 позивач надіслав відповідачу бухгалтерські документи за послуги, надані у січні 2022 року, про що свідчить належним чином завірена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 57).

01.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача бухгалтерські документи за послуги, надані в лютому 2022 року. Конверт із вмістом повернувся позивачу з причин закінчення терміну зберігання (належним чином завірені копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверта із довідкою АТ "Укрпошта" ф.20 "Про причини повернення/досилання містяться в матеріалах справи, а.с. 69-70).

Листом № 98001-52/98-01 від 14.11.2022 позивач повторно надіслав відповідачу бухгалтерські документи за лютий 2022 року (та додатково бухгалтерські документи за грудень 2021 року, січень 2022 року), які Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" отримало 23.11.2022 (належним завірені копії листа № 98001-52/98-01 від 14.11.2022 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення містяться в матеріалах справи, а.с. 71, 72).

Разом із бухгалтерськими документами позивач направляв відповідачу реєстри обліку кількості рейсів (інформація (відмітка) про виконання зльоту в ДП МА "Бориспіль", відмітка про виконання рейсу в КП МА "Київ" (Жуляни) для проведення звірки кількості рейсів).

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 наведено висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Колегією суддів досліджено та встановлено факт здійснення позивачем вищезазначених поштових відправлень на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач не висловив письмових зауважень до надісланих актів надання послуг, рахунків на оплату, реєстрів обліку кількості виконаних рейсів за грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року відповідно до п. 3.2 Договору, а тому в силу положень цього пункту Договору Акти вважаються підписаними сторонами, а відповідач таким, що прийняв послуги, надані позивачем.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що відповідач, виконуючи польоти щомісяця на аеродромах, які обслуговує позивач, був обізнаний з умовами Договору, обов`язком оплатити отримані послуги згідно зі встановленим порядком розрахунків та мав можливість звернутись до виконавця за наданими реквізитами на електронну адресу та/або за номерами телефону, щоб узгодити бухгалтерські документи за поточний місяць у випадку наявних питань та/або розбіжностей (п. 7.1 Договору, розділ 10 Договору).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, у свою чергу, визначається предметом позову. Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості інших осіб перед боржником, можуть бути: договір, товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, акти приймання товарів і послуг, тобто первинні документи.

Скаржник також зазначає, що матеріали справи не містять доказів, передбачених п.п. 4.1-4.3 Договору, на підтвердження надання послуг.

Із цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження факту та кількості виконаних польотів відповідачем, позивач подав до суду першої інстанції реєстри обліку кількості рейсів (сформовані згідно з п. 4.1 Договору), відповідно до яких складено акти надання послуг.

У свою чергу, п.п. 4.2 та 4.3 Договору позивач при поданні позовної заяви не застосовував, оскільки предметом цієї позовної заяви було надання послуг метеорологічного обслуговування польотів ПС в районі аеродрому, зльотів та посадок ПС на аеродромі (у грудні 2021 року) та метеорологічного обслуговування польотів ПС на підході та в районі аеродрому (у січні та лютому 2022 року), про що вказано в актах надання послуг та рахунках на оплату.

Передпольотна метеорологічна підготовка та послуги "МетеоБрифінг", про які зазначає апелянт в апеляційній скарзі, не були предметом цього позову та не потребують доказування в порядку даного судового провадження.

Отже, резюмуючи викладене, суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що подані позивачем до суду копії актів надання послуг, рахунків на оплату, реєстрів обліку кількості виконаних рейсів за грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року та докази їх надсилання відповідачу є належними доказами на підтвердження надання позивачем та прийняття відповідачем послуг за Договором, а також їх вартості - всього в розмірі 857 396,00 грн.

Натомість відповідач не надав суду доказів належного виконання ним свого обов`язку з оплати наданих послуг у сумі 657 396,00 грн.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 657 396,00 грн основного боргу.

Крім суми основного боргу позивач просив суд стягнути з відповідача 123 827,00 грн пені, 65 739,60 грн штрафу, 7 429,62 грн 3 % річних та 32 164,64 грн інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Положеннями статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ст. 230 ГК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання замовником умов розрахунку за послуги з метеорологічного обслуговування, згідно з пунктом 3.2 Договору, виконавець має право на стягнення пені в розмірі 0,2 % від несвоєчасно внесеної суми. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. А за прострочення понад тридцять днів виконавець має право додатково стягнути штраф у розмірі десяти відсотків від несвоєчасно внесеної суми.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаною нормою наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З приводу доводів скаржника про те, що наведена позивачем у розділі 3.5 позовної заяви таблиця не є обґрунтованим розрахунком у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки з нього неможливо з`ясувати, який відсоток для обчислення пені застосовувався, та які періоди (адже облікова ставка НБУ періодично змінюється), який індекс інфляції застосовувався та за який конкретно період (адже індекс інфляції змінюється щомісяця) тощо, колегія суддів зазначає таке.

Термін виконання обов`язку відповідачем визначений пунктом 3.2.2 розділу 3 Договору та становить за послуги, надані у грудні 2021 року, січні 2022 року - 25.08.2022.

Оскільки документи за лютий 2022 року були надіслані позивачем у червні 2022 року та відповідач не отримав їх, позивач обраховував штрафні санкції за заборгованістю за "лютий 2022 року" з урахуванням повторного надсилання документів відповідачу 14.11.2022. Відповідач отримав вказані документи 23.11.2022, відтак відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України початок нарахування становить "у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги".

Таким чином, зі сторони позивача було дотримано усіх норм законодавства та укладеного Договору при обрахуванні сум штрафних санкцій, а також 3 % річних та інфляційних втрат.

Відтак, перевіривши надані позивачем розрахунки пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вони є обґрунтованими та арифметично правильними.

Апелянт не навів альтернативний розрахунок та не вказав, які саме облікові ставки НБУ та/або індекси інфляції та за які періоди було обраховано неправильно. Враховуючи наведене, твердження щодо неправильного обрахування скаржник не обґрунтував та не підтвердив належними доказами.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 123 827,00 грн пені, 65 739,60 грн штрафу, 7 429,62 грн 3 % річних та 32 164,64 грн інфляційних втрат.

Твердження відповідача про те, що форс-мажорні обставини виключають можливість виконання ним спірних фінансових зобов`язань у період їх дії, а отже, звільняють відповідача від відповідальності за їх невиконання, спростовуються наступним.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан, який триває і досі.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що форс-мажор (у даному випадку військова агресія проти України) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності.

Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Зокрема, листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет, та адресований "Всім кого це стосується", Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом із цим, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно буде довести, що зобов`язання не виконане саме у зв`язку з воєнними діями.

Таким чином, сам по собі лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини саме для спірних правовідносин, але у сукупності з іншими доказами може їх підтверджувати.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, що документом, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, вважатиметься також виданий ТПП України будь-який лист, зокрема і лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

Вищенаведене у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21.

У той же час, відповідачем не надано жодних інших доказів неможливості виконання ним своїх зобов`язань.

Також, за доводами апеляційної скарги, суд був зобов`язаний зменшити необґрунтовано великий розмір санкцій, які заявив до стягнення позивач.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким твердженням та зазначає, що місцевий господарський суд правомірно не зменшив розмір санкцій, які заявив до стягнення позивач, оскільки, по-перше, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19).

По-друге, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19).

У даному випадку суд апеляційної інстанції не вбачає об`єктивних підстав для зменшення штрафних санкцій, заявлених до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/2749/23.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 21.02.2024.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська