ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 лютого 2024 року Справа № 903/3/24
Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №903/3/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Агрісаєнс Україна» до Фермерського господарства «ОЛМІТ» про стягнення 701195,76 грн,
29.12.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Агрісаєнс Україна» сформував в системі «Електронний суд» позовну заяву до Фермерського господарства «ОЛМІТ» про стягнення 701195,76 грн.
Згідно протоколу від 01.01.2024 автоматичний розподіл справи №903/3/24 не відбувся. Не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2024 у справі №903/3/24 визначено головуючого суддю Гарбара І.О.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 07.02.2024 закрито провадження у справі №903/3/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кортева Агрісаєнс Україна до Фермерського господарства ОЛМІТ про стягнення 701195,76 грн.
Ухвалою суду від 12.02.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу протягом трьох днів з дня вручення ухвали подати мотивовані письмові пояснення, в яких викласти свою позицію стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення судових витрат та направити останні на адресу позивача у справі, докази надіслання надати суду.
Відповідач та представник відповідача отримали ухвалу суду від 12.02.2024 12.02.2024 о 14:39 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету.
Отже, строк для подачі письмових пояснень до 15.02.2024.
Представник відповідача 14.02.2024 сформувала в системі «Електронний суд» пояснення щодо заявлених позивачем вимог про стягнення судових витрат, в яких просить суд заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 07.02.2024 закрито провадження у справі №903/3/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кортева Агрісаєнс Україна до Фермерського господарства ОЛМІТ про стягнення 701195,76 грн. у зв`язку з відмовою позивача від позову, оскільки враховуючи повну оплату заборгованості Відповідачем на стадії підготовчого провадження.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, приписами вищенаведеної норми визначається порядок подання стороною доказів щодо витрат, пов`язаних із судовим розглядом, зокрема, на правничу допомогу адвоката, у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Порядок подачі таких документів з відповідною заявою в письмовому провадженні Господарським процесуальним кодексом України не визначено.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.
Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.
Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Згідно ч. 3 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Враховуючи те, що згідно штемпеля Господарського суду Волинської області, датою отримання даної позовної заяви є 01.01.2024, а відшкодування суми боргу відповідачем здійснено відповідно до платіжних інструкцій 26.01.2024, 30.001.2024, то понесені ним у справі витрати на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.
Дослідивши надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що Позивачу надається правова допомога Адвокатським об`єднанням «ЕС ЕЛ ЕЙ» (надалі Адвокатське об`єднання) на підставі Договору про надання правової допомоги № 30-LS/17 від 13.11.2017.
До вказаного вище Договору 13.12.2023 його сторонами укладено Додаток № 136, пунктом 1 якого встановлено, що Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу з метою захисту прав та законних інтересів Клієнта, яка включає в себе наступне:
1.3. періодичне інформування Клієнта про хід та проміжні результати надання правової допомоги. Згідно п. 3 Додатку № 136 від 13.12.2023 року, загальна вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання за цим Додатком складає 42 000,00 грн без ПДВ.
03.01.2024 між Адвокатським об`єднанням та ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» укладено Акт № 102 надання послуг, відповідно до п.1 якого вартість наданої правової допомоги склала 50 400,00 гривень, в тому числі 8 400,00 грн.
03.01.2024 Адвокатським об`єднанням було складено та надіслано ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» рахунок на оплату № 102 в розмірі 42 000,00 грн та 8 400,00 ПДВ.
09.01.2024 Клієнтом, ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» на банківський рахунок Адвокатського об`єднання здійснено оплату в розмірі 50 400,00 грн, згідно рахунку № 102 від 03.01.2024 року.
Як слідує з заяви представника позивача, Адвокатське об`єднання «ЕС ЕЛ ЕЙ» надало Позивачу послуги професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи в місцевому господарському суді, детальний опис яких наступний:
1. Аналіз документів, наданих ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА», щодо господарських правовідносин з контрагентом ФГ «ОЛМІТ» за простим векселем, виданого згідно Договору купівлі-продажу насіння (витрачено 02:00 години).
3. Аналіз відзиву ФГ «ОЛМІТ» на позовну заяву від 16.01.2024 року. Складання та направлення відповідачу та до Господарського суду Волинської області пояснень у справі (витрачено 01:00 годину).
4. Складання та направлення відповідачу та до Господарського суду Волинської області заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі № 903/3/24 від 05.02.2024 року з додатками (витрачено 03:00 години).
5. Складання та направлення Відповідачу та до Господарського суду Волинської області клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» у зв`язку із розглядом справи в місцевому господарському суді, в справі № 903/3/24 з додатками (витрачено 02:00 години).
Загальний час, використаний Адвокатським об`єднанням на надання ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» послуг щодо професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи в місцевому господарському суді орієнтовно складає 18 год 00 хв.
Окрім того, зазначення в детальному описі такого виду робіт як направлення позовної заяви з додатками, відзиву, пояснення та заяви про відмову від позову до суду не можуть вважатися наданням правничої допомоги, оскільки не потребують спеціальних знань у галузі права та є суто технічними роботами. Отже, останні не є послугами з надання правничої допомоги з огляду на положення статті 123 ГПК України. Заявник не довів необхідність надання таких послуг саме адвокатом.
Разом з цим, Верховний Суд наголошує, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (постанов об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 №910/9714/22).
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (Постанова об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).
Згідно висновків, викладених Верховним Судом у п. 4.16. постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони та суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст.ст. 123-16, 130, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -
1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В решті заяви відмовити.
4. На виконання пункту 2 резолютивної частини ухвали суду видати наказ.
Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала суду підписана 16.02.2024.

Суддя І. О. Гарбар