Справа № 909/134/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 16.02.2024 (вх. № 1400/24 від 16.02.2024) у справі

за позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: Кредитної спілки "Експрес Кредит Юніон"

вул. Галицька, буд. 32, м. Івано-Франківськ, 76018

про: стягнення заборгованості за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 332/09-21/ГО від 06.09.2021 (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням) в сумі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Експрес Кредит Юніон" про стягнення заборгованості за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням) № 332/09-21/ГО від 06.09.2021 в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/16979/17).

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Тобто, одним зі спорів, що виникають із корпоративних відносин, є спір члена чи колишнього члена юридичної особи з нею самою, пов`язаний з управлінням і діяльністю останньої.

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правоможності, передбачені законом і статутом (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13.11.2019 у справі № 146/616/15-ц (пункт 33)).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів позову, між позивачем членом спілки ОСОБА_1 та відповідачем Кредитною спілкою "Експрес Кредит Юніон" укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 332/09-21/ГО від 06.09.2021 (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням). При цьому, як вбачається зі змісту договору, такий укладено з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Закону України "Про захист прав споживачів", законів України з питань регулювання ринків фінансових послуг, "Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг" та "Положенням про фінансові послуги Кредитної спілки "Експрес Кредит Юніон", що свідчить про правову основу вчинених правовідносин між сторонами.

Відповідно до умов договору, договір укладено строком до 06.10.2022 (п. 1.2), сума строкового внеску (вкладу) становить 100 000,00 грн (п. 1.1).

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про стягнення, заборгованості, а саме строкового внеску (вкладу) в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що майно кредитної спілки формується за рахунок вступних, обов`язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки).

Частиною 5 статті 8 Закону України "Про кредитні спілки" передбачено необхідність окремого ліцензування діяльності кредитної спілки із залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону, що ще раз підтверджує різну правову природу цих внесків.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відносини між кредитною спілкою та її членом (позивачем) є не корпоративними, а договірними. Позивач не заявляє вимог, пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності відповідача як юридичної особи, а покликається на невиконання умов договору про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням), у зв`язку із чим в нього виникло право на повернення вкладу.

Беручи до уваги те, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором внеску (вкладу) та зміст спірних правовідносин, що склались між учасниками справи, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На виконання вимог ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд роз`яснює позивачу, що вказаний позов має бути поданий до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. 4, 20, 45, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі № 909/134/23 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" про стягнення заборгованості за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 332/09-21/ГО від 06.09.2021 (вклад з періодичною виплатою процентів та поповненням) в сумі 100 000,00 грн.

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвалу підписано 22.02.2024.

Суддя С. М. Кобецька