ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 м. Дніпро Справа № 904/2342/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект лайт консалтинг» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 у справі (суддя Крижний О.М.), повний текст рішення складено 04.08.2023

за позовом Акціонерного товариства «Асвіо банк», м. Чернігів

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект лайт консалтинг», м. Кам`янське, Дніпропетровської області

відповідача-2 - ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

24.08.2023 Акціонерне товариство «Асвіо Банк» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект Лайт Консалтинг» (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ваідповідач-2) заборгованість, яка станом на 25.04.2023 становить 581305,47 грн, та складається з: 238833,00 грн - простроченого кредиту, 1282,47 грн - прострочених процентів та 341190,00 грн - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором банківської гарантії від 19.12.2023 № 955-22/В1 в частині своєчасного повернення коштів та сплати процентів. У зв`язку з тим, що відповідач-2 на підставі договору поруки № 87-201/22П поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором банківської гарантії, позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів солідарно.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 позов у справі № 904/2342/23 задоволено частково.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачі 1 та 2 оскаржують його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду (далі- ЦАГС).

Апеляційні скарги відповідачів 1 та 2 мотивовані нез`ясуванням судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленим, а також невідповідністю дійсним обставинам справи викладених у рішенні висновків, що полягає у наступному:

- суд не звернув увагу, що гарантія видана в рахунок виконання майбутніх, а не вже існуючих (дійсних) зобов`язань, що не передбачено діючим законодавством. Вирішуючи це питання, місцевий господарський суд не врахував практику в подібних правовідносинах, зокрема практику Верховного Суду від 13.10.2021 по справі № 910/6915/19;

- судом не враховано, що позивач не надав доказів виконання принципалом умов пунктів 2.1., 2.3. та підпункту 3.4.1. п. 3.4. Договору про надання гарантії;

- суд не звернув жодної уваги на відсутність долучених до позовної заяви доказів в підтвердження повноважень представника банку на підписання договору банківської гарантії та на підписання банком самої банківської гарантії;

- суд не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи доказів повноважень у ОСОБА_1 на підписання договору про надання банківської гарантії;

- суд не звернув уваги на допущене з боку позивача порушення приписів п. 4.1. Договору гарантії в частині повідомлення банком-гарантом Принципала про отримання вимоги від Бенефіціара;

- суд не звернув уваги на відсутність наданих з боку позивача доказів виконання гарантом умов п. 4.3. Договору про надання гарантії;

- суд не звернув уваги на той факт, що п. 4.2., а також підпункти 3.1.3, 3.1.4. п. 3.1. Договору про надання гарантії не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки за цими пунктами зобов`язання Принципала виникають не з моменту отримання ним письмового повідомлення від Гаранта, а з моменту направлення такого повідомлення Гарантом;

- суд не звернув уваги на те, що позивачем неправомірно нараховано штраф, передбачений п. 5.10. Договору про надання банківської гарантії в період дії запроваджених в Україні карантину та воєнного стану (пункти 15, 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України), тобто в період дії мораторію;

- суд не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів виконання ним вимог п. 2.7. Договору про надання гарантії, а також виконання Гарантом обов`язку без зволікань передати копію вимоги Бенефіціара Принципалові;

- суд не звернув також уваги на відсутність в матеріалах справи доказів - меморіального ордеру від 14.04.2023 № 3285, на наявність в матеріалах справи якого посилається позивач;

- суд не звернув уваги на те, що до відповіді на відзив, позивачем долучено копію опису вкладення, з якого вбачається, що 11.04.2023 позивачем було відправлено на адресу ОСОБА_1 та ТОВ «Проект лайт консалтинг» листи від 11.04.2023 за №№ 1088 та 1160, які не долучені до матеріалів справи, а відповідно неможливо дійти висновку, чи мають вони відношення до предмета доказування;

- судом надано перевагу доказам позивача у справі, при цьому не з`ясовано обставин справи, з урахуванням доводів та письмових доказів наданих відповідачами, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції за аналогічних, наведених вище доводів апеляційної скарги ТОВ «Проект лайт консалтинг».

З урахуванням наведених вище доводів апеляційних скарг відповідачі 1-2 просять апеляційний господарський суд скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.08.2023 у справі № 904/2342/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Асвіо банк» просить апеляційний господарський суд залишити рішення місцевого господарського суду від 04.08.2023 у даній справі без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Проект лайт консалтинг» без задоволення з підстав, що наведені у відзиві.

При цьому, позивач вважає, що відповідач навмисно перекручує обставини справи, намагаючись ввести суд в оману, з єдиною метою, що спрямована на затягування розгляду справи.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

19.12.2022 між АТ «Асвіо Банк» (гарант) та ТОВ «Проект лайт консалтинг» (принципал) укладено договір № 955-22-В1 про надання банківської гарантії, відповідно до п. 1.1 якого гарант в забезпечення належного виконання принципалом своїх зобов`язань перед ПрАТ «НАЕК «Укренерго» (бенефіціар), відповідно до умов протокольного рішення № 000005/03/22 уповноваженої особи від 13.12.2022 на закупівлю « 90910000-9: Послуги з прибирання Лот № 1 Послуги з прибирання Східного ТУОМ (ДК 021:2015-90910000-9 Послуги з прибирання), Лот № 2 Послуги з прибирання Північного ТКОМ (ДК021:2015-90910000-9 Послуги з прибирання), Лот № 3 Послуги з прибирання Західного ТУОМ (ДК021:2015-90910000-9 Послуги з прибирання), Лот № 4 Послуги х прибирання Південного ТУОМ (ДК021:2015-90910000-9 Послуги з прибирання, а саме: Лот № 1 Послуги з прибирання Східного ТУОМ (ДК 021:2015-90910000-9 Послуги з прибирання), ідентифікатор закупівлі: UA-2022-11-25-005758-а (далі - контракт/документація) та Зави про надання гарантії (заява) зобов`язається після виконання принципалом умов П.2ю1, 2.2, 2.3 цього договору надати бенефіціару безвідкличну банківську гарантію (далі - гарантія).

Згідно з п. 1.2 сума гарантії (гранична сума відповідальності гаранта) становить 341190,00 грн, а саме: Лот № 1.

Вид гарантії - гарантія виконання зобов`язань (п. 1.3. договору).

Строк гарантії - з дати набрання чинності гарантії (якщо в гарантії не зазначено інше) до 04.03.2024 включно (п. 1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що загальна сума зобов`язань за наданою гарантією зменшується на суму платежів, сплачених принципалом і гарантом на користь бенефіціара.

Сторони досягли згоди, що обсяг та умови гарантійних зобов`язань гаранта за гарантією визначається у самій гарантії, що складена відповідно до умов цього договору і заяви. Робочий день - це день протягом якого гарант здійснює банківські операції (п. 1.6, 1.7 договору).

Згідно з умовами п. 2.1. договору для видачі гарантії на суму та строк, які передбачені п. 1.2., 1.4. договору, Принципал зобов`язаний надати Гаранту:

- заяву у визначеній гарантом формі. При цьому, умови, зазначені принципалом в Заяві мають відповідати умовам контракту/документації;

- належним чином засвідчену копію договору (контракту) або іншого документа, який згідно із законодавством України має силу договору (за наявності), у якому може бути передбачено надання гарантії, або копію тендерної документації про проведення тендера (за необхідності) тощо. Принципал має право не подавати відповідної тендерної документації в разі оприлюднення такої документації на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель або авторизованих електронних майданчиках під час публічних закупівель. У цьому разі принципал надає інформацію для ідентифікації закупівлі;

- належним чином засвідчені копії установчих документів;

- документи, що підтверджують повноваження відповідальних осіб принципала на виконання дій, необхідних для отримання гарантій;

- фінансові звіти за останні звітні періоди (за потребою);

- інші документи на запит гаранта.

Згідно з п. 2.3. договору гарантія надається за умови:

- сплати Принципалом комісії згідно з п. 2.4. цього Договору;

- розміщення принципалом в якості грошового покриття для забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором грошових коштів у розмірі та на рахунок покриття , що зазначені в п. 2.2. цього Договору;

- укладання та підписання з особою, зазначеною в п. 2.2. цього Договору, договору поруки, що виступає забезпеченням виконання зобов`язань Принципала за цим Договором.

Пунктом 2.4. договору сторони визначили, що за зобов`язання Гаранта по наданій гарантії Принципал сплачує Гаранту в гривнях комісійну винагороду в сумі 8529,75 грн. Принципал зобов`язаний сплатити Гаранту комісійну винагороду до факту надання гарантії шляхом перерахування відповідної суми на рахунок.

Як вбачається з наявної у справі платіжної інструкції від 26.12.2022 № 242 на суму 8529,75 грн комісійна винагорода сплачена принципалом (а .с. 25 т 1).

Відповідно до платіжної інструкції від 26.12.2022 № 243 принципалом також сплачено на рахунок гаранта грошове покриття згідно договору від 19.12.2022 № 955-22/1 у сумі 102357,00 грн. (а. с. 26 т 1).

Умовами п. 4.1. договору про надання гарантії передбачено, що протягом 1 банківського дня від дати отримання вимоги від Бенефіціара про оплату по гарантії, Гарант письмово повідомляє принципала про отримання такої вимоги та направляє її копію (разом із копіями документів, якими вона супроводжувалась, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії).

Згідно з п. 4.2. договору про надання гарантії передбачено, що протягом 3 банківських днів з дня направлення письмового повідомлення Гаранта про отримання вимоги на оплату по гарантії, якщо інший строк не зазначено у повідомленні, Принципал зобов`язаний:

- перерахувати Гаранту грошові кошти (грошове покриття) в сумі, зазначеній Гарантом та необхідній для виконання вимоги на оплату по гарантії, на рахунок, вказаний Гарантом.

Відповідно до умов п. 4.3. договору про надання гарантії у випадку отримання гарантом вимоги на оплату по гарантії (разом з копіями документів, якими вона супроводжувалась, якщо подання таких документів передбачено умовами гарантії), та її відповідності за формальними ознаками умовам гарантії, гарант протягом 5 банківських днів після надходження такої вимоги, якщо інше не визначено умовами гарантії, здійснює виконання своїх зобов`язань за гарантією шляхом сплати згідно з умовами гарантії суми, визначеної у вимозі, але в будь-якому разі не більше ніж сума взятих гарантом зобов`язань за гарантією (з врахуванням раніше здійсненних платежів за гарантією, якщо вони мали місце), гарант має право передбачені цим пунктом договору дії виконуються гарантом незалежно від своєчасності виконання принципалом зобов`язань, визначених п. 4.2. цього договору. Принципал усвідомлює та звільняє гаранта від відповідальності за будь-які наслідки виконання гарантом цього пункту договору до отримання від принципала коштів згідно п. 4.2. цього договору.

Умовами п. 4.4. договору про надання гарантії передбачено, що сплата коштів за гарантією здійснюється гарантом шляхом списання коштів з рахунку покриття, а у випадку відсутності/недостатності грошового покриття, Гарант має право здійснити таку сплату шляхом договірного списання коштів з поточних рахунків принципала згідно з п. 4.8. цього договору або за рахунок власних коштів Гаранта.

День здійснення Гарантом сплати коштів за гарантією за рахунок власних коштів вважається днем надання Гарантом кредиту Принципалу (грошових коштів у тимчасове користування на умовах строковості, платності та повернення). Відповідно, Принципал, вважається таким, що отримав кредитні кошти (далі - кредит) у валюті та сумі відповідно до валюти та розміру сплачених Гарантом коштів за гарантією, і зобов`язується здійснити його повернення Гаранту не пізніше 3 банківського дня з моменту виконання Гарантом зобов`язань по гарантії.

У пунктах 9.1., 9.2. сторони передбачили, що договір набуває чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Цей договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 10.9 договору про надання гарантії листування, обмін і передача інформації, пов`язаної з виконанням договору, здійснюється в письмовій формі за адресами, вказаними у розділі 11 договору. При цьому сторони домовились про те, що будь-які листи, повідомлення, вимоги, які направляються Гарантом Принципалу згідно з умовами договору, вважаються отриманими Принципалом після спливу 5 календарних днів з дня їх відправлення Гарантом на адресу Принципала, вказаною у розділі 11 договору.

Крім того 19.12.2022 між АТ «Асвіо Банк» (гарант) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 87-201/22П, відповідно до п. 1.1. якого, поручитель зобов`язується відповідати перед гарантом у порядку та в строки (терміни), встановлені цим договором та чинним законодавством України, за виконання в повному обсязі принципалом зобов`язання, що передбачене договором про надання гарантії. Порукою на підставі цього договору забезпечується як виконання принципалом зобов`язання, так і вимоги гаранта щодо відшкодування в повному розмірі понесених ним:

- витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за зобов`язанням;

- збитків, завданих порушенням поручителем умов цього договору та усіх витрат згідно договору про надання гарантії.

Згідно з п. 1.2. договору поруки принципал і поручитель відповідають перед гарантом як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право гаранта вимагати виконання зобов`язань повністю (чи у будь-якій його частині) як принципала та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до виконання у повному обсязі зобов`язань за договором про надання гарантії. Порука за цим договору набуває чинності з моменту укладення цього договору та діє чотири роки і три місяці (п. 6.1., 6.2. договору поруки).

27.12.2022 позивачем видано гарантію виконання зобов`язань № 955-22/В1, відповідно до якої АТ «Асвіо Банк» за першою вимогою бенефіціара (ПрАТ «НАЕК «Укренерго») без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбачену цією гарантією грошову суму у розмірі 341190,00 грн у випадку порушення принципалом зобов`язань за договором. Гарантія набирає чинності з моменту її видачі і залишається дійсною до 04.03.2024.

29.03.2023 ПрАТ «НАЕК «Укренерго» звернулося до АТ «Асвіо банк» з вимогою № 01/15731 про сплату грошової суми у розмірі 341190,00 грн (а. с. 27-28 т 1).

У свою чергу АТ «Асвіо банк» направило на адресу ТОВ «Проект лайт консалтинг» лист від 11.04.2023 № 1088, у якому повідомило про отримання вимоги від Бенефіціара та просило для забезпечення компенсації сплатити суму грошових коштів у розмірі 238833 грн - протягом 3 банківських днів з дня направлення даного листа (а. с. 29-30 т 1).

Згідно з меморіальним ордером від 18.04.2023 № 336_11 перераховані кошти на користь ПАТ «НАЕК «Укренерго» згідно вимоги від 29.03.2023 № 01/15731 по ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» згідно договору про надання гарантії від 19.12.2022 № 955-22/В1 (а. с. 32 т 1).

18.04.2023 АТ «Асвіо банк» направило на адресу ТОВ «Проект лайт консалтинг» лист № 1160, у якому повідомило про сплату ним грошових коштів у сумі 341190,00 грн на користь ПрАТ «НАЕК «Укренерго» згідно вимоги від 29.03.2023 № 01/15731. Позивач просив відповідача-1 сплатити суму грошових коштів у розмірі 238833,00 грн - протягом 3 робочих днів з моменту виконання гарантом зобов`язань по гарантії (а. с. 33-35 т 1).

20.04.2023 позивач повторно звернувся до відповідачів 1 та 2 з письмовим повідомленням та Вимогою про сплату заборгованості за договором про надання банківської гарантії № 955-22/В, у якому повторно вимагав сплатити суму 238833,00 грн (грошове покриття згідно договору про надання гарантії) та вимагав сплатити штраф у розмірі 341190,00 грн у зв`язку із невиконанням відповідачем-1 п. 4.2.1. договору про надання гарантії (а. с. 36-41 т 1).

Позивач зазначає, що відповідачі 1 та 2 не виконали його вимог про сплату грошового покриття, чим допустили порушення умов договорів гарантії та поруки, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, що є причиною виникнення спору по даній справі.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно визначено, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, які виникли між учасниками даної справи на підставі укладеного договору про надання банківської гарантії, які підпадають під правове регулювання ст. 200 ГК України, параграфу 4 глави 49 ЦК України, Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правлінням Національного Банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення № 639) та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них.

За приписами ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для пред`явлення вимог до Гаранта є порушення зобов`язань з боку Принципала, але не у відношенні Гаранта, а щодо Бенефіціара за основним зобов`язанням. Тобто, підставою для виконання Гарантом своїх зобов`язань є особливий стан сторін в основній угоді, в якій Гарант не є суб`єктом. Іншими словами, Гарант сплачує відповідну суму Бенефіціару при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання Принципалом своїх зобов`язань.

Статтею 561 ЦК України встановлено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання врегульований Положенням № 639, розділом І якого визначено, що:

Гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин.

Належне представлення - представлення документів за гарантією/ контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/ контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/ контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями (п. 11 ч. 3 розділу І Положення № 639).

Як зазначалося вище та правильно встановлено місцевим господарським судом, станом на дату подання позовної заяви Вимоги АТ «Асвіо банк» відповідачами не виконані. Письмового повідомлення про виявлені невідповідності у Вимогах або незгоди з ними до АТ «Асвіо банк» від відповідачів не надходили. Кошти у сумі 238833,00 грн для виконання вимоги ПрАТ «НАЕК «Укренерго» на рахунок Гаранта не надходили, що власне і є причиною виникнення спору по даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема гарантією.

Відповідно до ст. 562 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Як випливає із змісту коментованої норми, говорячи про незалежність гарантії, законодавець вказує на незалежність зобов`язання гаранта сплатити бенефіціару визначену суму від основного договору. Це означає, що гарантія підпадає під самостійне правове регулювання, яке абсолютно не залежить від впливу основного зобов`язання.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що правовідносини, які виникли між відповідачем-1 та ПрАТ «НАЕК «Укренерго» не є предметом розгляду у даній справі та жодним чином не стосуються правовідносин, що потребують дослідження та доказування у даній справі.

Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зазначений Бенефіціаром у Вимогах за гарантіями, гарантійний випадок відповідає гарантійному випадку, зазначеному у банківській гарантії за договором від 19.12.2022 № 955-22/В1.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судом вище, позивачем надсилалася вимога щодо виконання зобов`язань забезпечених Договором поруки від 19.12.2022 № 87-201/22П.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

За вказаних обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за договором про надання банківської гарантії від 19.12.2022 № 955-22/В1 у сумі 238833,00 грн.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження сплати відповідачами на користь позивача грошових коштів для виконання вимоги ПрАТ «НАЕК «Укренерго» у сумі 238833,00 грн. Доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, відповідачами не спростовані а відповідно рішення суду в цій частині є правильним.

Заперечення відповідачів, викладені у відзивах на позов місцевим господарським судом правомірно відхилені, оскільки подані з пропуском встановленого строку без відповідних клопотань про їх поновлення, про що зазначено в описовій частині рішення.

Доводи апеляційних скарг про те, що гарантія видана в рахунок виконання майбутніх, а не вже існуючих зобов`язань, колегія суддів відхиляє, оскільки з огляду на незалежність гарантії, посилання у її тексті на основне зобов`язання здійснюється з метою ідентифікації гарантії та вимоги бенефіціара, тоді як гарантія є чинною з моменту її видачі (ст. 561 ЦК України, п. 5 глави 2 Положення № 639, ст. 4 Уніфікованих правил № 758), а норми чинного законодавства не пов`язують обставину видачі гарантії без існування основного зобов`язання в якості підстави для визнання її недійсною.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2021 по справі № 910/6915/19

Зазначене спростовує твердження позивача з приводу того, що банківська гарантія видана в рахунок виконання майбутніх, а не вже існуючих (дійсних) зобов`язань, що не передбачено законодавством України і вказана обставина є підставою для визнання спірного правочину недійсним. У судовому порядку правочин щодо надання гарантії недійсним не визнано.

Доводи скаржників про те, що місцевий господарський суд не врахував відсутності доказів виконання Принципалом умов пунктів 2.1., 2.3. та підпункту 3.4.1. п. 3.4. Договору про надання гарантії, а також того, що суд не звернув жодної уваги на відсутність долучених до позовної заяви доказів в підтвердження повноважень представника банку на підписання договору банківської гарантії та на підписання банком самої банківської гарантії, доказів повноважень у ОСОБА_1 на підписання договору про надання банківської гарантії, колегія суддів відхиляє, оскільки такі твердження скаржників спростовані, відповідно до змісту оскаржуваного рішення, з доводами якого в цій частині погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів наголошує на тому, що в матеріалах справи наявні докази погодження сторонами умов Договору від 19.12.2022 № 955-22/В1 з боку Принципала, які полягають у здійсненні оплати останнім комісійної винагороди та грошового покриття згідно вказаного Договору (а. с. 25, 26 т 1). При цьому, наведені пункти договору слугують підставою для видачі самої гарантії, яку вже позивачем видано 27.12.2022 (а. с. 24 т 1).

Зі змісту Договору від 19.12.2022 № 955-22/В1, Гарантії виконання зобов`язань від 27.12.2022 № 955-22/В1 та Договору поруки від 19.12.2022 № 87-201/22П вбачається, що зі сторони АТ «Асвіо банк» правочини підписані начальником управління документальних операцій Лимарем С.А., який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., що зареєстрована в реєстрі від 08.02.2022 № 140, про що вказано у зазначених правочинах.

З боку позивача - АТ «Асвіо банк» повноваження особи, яка діяла від його імені в частині підписання договорів та гарантії не оспорюються, відтак, вважається, що ці правочини укладені уповноваженою особою.

З боку ТОВ «Проект лайт консалтинг» Договір від 19.12.2022 № 955-22/В1 про надання банківської гарантії підписаний директором Товариства - ОСОБА_1

Рішенням від 31.01.2022 № 3 єдиного учасника ТОВ «Проект лайт консалтинг» уповноважено директора ОСОБА_1 підписувати від імені Товариства протягом 2022 року з АТ «Асвіо Банк» договори про надання гарантії, а також підписувати інші документи, необхідні для отримання гарантій, змін до них.

Рішенням від 26.10.2022 № 4 єдиного учасника ТОВ «Проект лайт консалтинг» вирішено звернутися до ОСОБА_1 з клопотанням виступити поручителем за зобов`язаннями ТОВ «Проект лайт консалтинг» перед АТ «Асвіо банк» за договорами про надання гарантій та змін до них.

Вищевказане свідчить про необґрунтованість вищезазначених доводів апеляційних скарг відповідачів.

Доводи скаржників щодо ненадання судом належної оцінки допущеним з боку позивача порушенням приписів п. 4.1. Договору гарантії в частині повідомлення банком-гарантом Принципала про отримання вимоги від Бенефіціара, а також неподання з боку позивача доказів виконання Гарантом умов п. 4.3. Договору про надання гарантії, колегія суддів відхиляє, оскільки такі докази містяться в матеріалах справи (а. с. 33-41 т 1).

Доводи скаржників стосовно недослідження місцевим господарським судом обставин того, що п. 4.2., а також підпункти 3.1.3, 3.1.4. п. 3.1., п. 4.2.Договору про надання гарантії не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки за цими пунктами зобов`язання Принципала виникають не з моменту отримання ним письмового повідомлення від Гаранта, а з моменту направлення такого повідомлення Гарантом, колегія суддів відхиляє, оскільки підписуючи Договір від 19.12.2022 № 955-22/В1 про надання банківської гарантії, позивач був обізнаний та погодив його умови, у тому числі п.3.1.3., 3.1.4., 4.2. Договору без зауважень та заперечень, що свідчить про погодження укладеного правочину.

Доводи апеляційних скарг про те, що суд не звернув уваги на неправомірне нарахування позивачем штрафу, передбачений п. 5.10. Договору про надання банківської гарантії в період дії запроваджених в Україні карантину та воєнного стану (пункти 15, 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України), тобто в період дії мораторію, колегія суддів також відхиляє, оскільки цей штраф не виникає внаслідок неповернення кредитних коштів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів підтримує висновок місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог.

Заявлена позивачем з посиланням на п. 4.4.1, 4.4.2 договору про надання гарантії до стягнення солідарно з відповідачів сума процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних, за період з 19.04.2023 по 25.04.2023 у сумі 1282,47 грн задоволена судом правомірно, скаржниками не спростована, а відповідно колегією суддів детально не досліджуються вимоги позивача в цій частині. Колегія суддів погоджується з рішенням господарського суду в частині обґрунтованості нарахування позивачем відсотків річних та стягнення їх у повному обсязі оскаржуваним рішенням.

Фактичні обставини та мотиви суду першої інстанції, якими він керувався приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу з 341190,00 грн до 200000,00 грн відповідачами в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому колегія суддів оцінку рішенню в цій частині не надає.

Доводи скаржників про надання судом переваги доказам позивача у справі, без урахуванням доводів та письмових доказів наданих відповідачами, що призвело до прийняття незаконного рішення, колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції ухвалюючи рішення по справі, дослідив всі наявні в ній та подані учасниками справи докази, які мають значення для правильного вирішення спору по суті. Надання переваги судом одним доказам над іншими при вирішенні справи колегією суддів не встановлено. Посилаючись на ці обставини, скаржниками не вказано докази, які не були враховані судом при вирішенні спору по суті.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд звертає увагу, що сторони подають значні за обсягом заяви по суті спору та пояснення, що досить часто містять об`ємні цитати судових рішень.

Колегія суддів зауважує, що судом надано відповіді на основні аргументи сторін. З урахуванням спірних правовідносин, інші аргументи сторін по справі стосуються викладених та проаналізованих у рішенні обставин та доводів сторін, не змінюють сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

За встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову по даній справі та стягнення з відповідачів на користь позивача: 238833,00 грн - суми основного боргу, 1282,47 грн - прострочених процентів та 200000,00 грн - штрафу.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених вище обставин даної справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення місцевого господарського суду є таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, а від так не підлягає зміні або скасуванню.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект лайт консалтинг» та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 у справі № 904/2342/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

В.Ф. Мороз