ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа №910/9818/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Демидової А.М.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 (повний текст складено 22.11.2023)

у справі №910/9818/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт"

про стягнення 1 724 915,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (далі - ТОВ "Столичний комфорт") про стягнення заборгованості у розмірі 1 724 915,39 грн, з яких: 1 350 000,00 грн - основний борг, 60 420,87 грн - інфляційні втрати, 13 980,82 грн - три проценти річних, 233 013,70 грн - пеня, 67 000,00 грн - штраф.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 03.11.2021 між КП "Київтеплоенерго" та ТОВ "Столичний комфорт" укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №7560822. За умовами договору постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі. 08.11.2022 між сторонами укладено угоду №Р-7560822/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021 №7560822. Відповідно до умов угоди відповідач визнав та підтвердив заборгованість перед позивачем за договором від 03.11.2021 №7560822, станом на 01.11.2022, у загальній сумі 1 950 000,00 грн, з урахуванням ПДВ, а також зобов`язався погасити наведену суму заборгованості у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року. Оскільки відповідач взяті на себе за цими угодами зобов`язання по проведенню розрахунків з позивачем не виконав, останній просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1 350 000,00 грн, а також 60 420,87 грн інфляційних втрат, 13 980,82 грн трьох процентів річних, 233 013,70 грн пені, 67 000,00 грн штрафу, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Столичний комфорт" на користь КП "Київтеплоенерго" 1 270 000,00 грн заборгованості, 13 980,82 грн трьох процентів річних, 60 420,87 грн інфляційних втрат, 233 013,70 грн пені, 63 500,00 грн штрафу та судовий збір у розмірі 15 088,73 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Повернуто з Державного бюджету України на користь КП "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 9 525,00 грн.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції встановив, що при зверненні з позовом до суду позивач визначив суму основної заборгованості в розмірі 1 350 000,00 грн, не врахувавши здійснений відповідачем 18.05.2023 платіж у сумі 80 000,00 грн. Таким чином, відповідач, в порушення норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), не здійснив сплату заборгованості за отриману теплову енергію в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 1 270 000,00 грн. При цьому, місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд першої інстанції, перевіривши розрахунок 5% штрафу на підставі пункту 8 угоди від 08.11.2022 №Р-7560822/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору №7560822 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021, дійшов висновку, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково в сумі 63 500,00 грн, враховуючи, що у відповідача сума боргу на день пред`явлення позову до суду становила 1 270 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Столичний комфорт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафних санкції з ТОВ "Столичний комфорт" в повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "Столичний комфорт" посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним не визнаються штрафні санкції заявлені позивачем, окрім суми основного боргу.

ТОВ "Столичний комфорт" стверджує, що і позовною заявою і додатками до неї чітко встановлено, що позивач надавав теплову енергію відповідачу як населенню.

Також, відповідач вказав про відсутність підстав для стягнення з нього пені, штрафу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, вказавши на існування заборони такого нарахування під час дії карантину Covid-19 та воєнного стану.

Крім того, у прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Столичний комфорт" у справі №910/9818/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Алданова С.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9818/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Столичний комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/9818/23.

25.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9818/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2023 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

08.01.2024 до суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9818/23. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Столичний комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 призначено на 12.02.2024. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень - до 09.02.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. 12.02.2024, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 справу №910/9818/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Столичний комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Шапран В.В.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Сторони своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 до їх електронних кабінетів.

Згідно з частинами 3, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Таким чином, сторони повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом. При цьому, явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/9818/23 розглядається за їх відсутності.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

03.11.2021 між КП "Київтеплоенерго" (постачальник) та ТОВ "Столичний комфорт" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №7560822, за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Згідно з пунктом 2.2.1 договору постачальник зобов`язується постачати теплову енергію на потреби опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до договору.

За умовами пункту 2.3.1 договору споживач зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку №1, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку №2.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2022 (пункт 4.1 договору).

Додатком №1 до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021 №7560822 сторони узгодили обсяги постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 додатку №2 до договору розрахунки зі споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.10.2021 №2176, за кожну відпущену Гкал, без урахування ПДВ: житловим організаціям 1 749,60 грн/Гкал.

Згідно з пунктом 9 додатку №2 до договору споживач щомісяця з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою вул. Будівельників, 25 оформлений постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює та повертає один примірник постачальнику протягом 2 днів з моменту їх одержання.

Додатком №6 до договору сторони узгодили дані по об`єкту ТОВ "Столичний комфорт": вул. Дніпровська набережна, 20-А, 20-Б.

08.11.2022 між сторонами укладено угоду №Р-7560822/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021 №7560822, у пункті 1 якої вказано, що споживач визнає та підтверджує заборгованість перед КП "Київтеплоенерго" за договором від 03.11.2021 №7560822, станом на 01.11.2022, загальною сумою 1 950 000,00 грн, з врахуванням ПДВ.

Згідно з пунктом 2 угоди споживач зобов`язується сплатити зазначену у пункті 1 угоди, суму заборгованості на протязі листопада 2022 року - лютого 2023 року щомісячними платежами, згідно з додатком №1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до пункту 8 угоди, у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також, споживач зобов`язаний сплатити штраф за невиконання ним угоди у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості.

У додатку №1 до угоди від 08.11.2022 №Р-7560822/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021 №7560822 сторони визначили графік погашення заборгованості:

- листопад 2022 року - 487 500,00 грн (до 25 числа);

- грудень 2022 року - 487 500,00 грн (до 25 числа);

- січень 2023 року - 487 500,00 грн (до 25 числа);

- лютий 2023 року - 487 500,00 грн (до 25 числа).

Звертаючись до суду з даним позовом КП "Київтеплоенерго" зазначає, що в порушення умов угоди від 08.11.2022 №Р-7560822/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 03.11.2021 №7560822 відповідач сплатив позивачу грошові кошти лише у розмірі 600 000,00 грн, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 1 350 000,00 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з ТОВ "Столичний комфорт" три проценти річних у розмірі 13 980,82 грн, інфляційні втрати в сумі 60 420,87 грн, пеню у розмірі 233 013,70 грн та штраф у сумі 67 500,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач визнав позов в частині стягнення суми основного боргу. Однак, заперечив щодо стягнення з нього пені, штрафу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, вказавши на існування заборони такого нарахування під час дії карантину Covid-19 та воєнного стану.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 оскаржується позивачем в частині пені, штрафу, інфляційних втрат та трьох процентів річних, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 1 270 000,00 грн заборгованості за спожиту теплову енергію. В цій частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується і, відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, не переглядається судом апеляційної інстанції.

Розглянувши вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені, штрафу трьох процентів річних та інфляційних втрат суд, за наслідками апеляційного розгляду, дійшов таких висновків.

Так, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь три проценти річних у розмірі 13 980,82 грн та інфляційні втрати в сумі 60 420,87 грн, за загальний період прострочення з 26.11.2022 по 31.03.2023.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок вищенаведених компенсаційних виплат, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі і стягненню з відповідача підлягають три проценти річних у розмірі 13 980,82 грн та інфляційні втрати в сумі 60 420,87 грн.

Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 233 013,70 грн, за загальний період прострочки з 26.11.2022 по 31.03.2023, а також 5% штрафу у розмірі 67 500,00 грн, відповідно до пункту 8 угоди.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Із наданого позивачем розрахунку та позовної заяви слідує, що позивачем нарахована пеня у розмірі 25% за обліковою ставкою НБУ у сумі 233 013,70 грн, за період з 26.11.2022 до 31.03.2023 на підставі пункту 3.3 договору від 03.11.2021 №7560822.

Відповідно до пункту 3.3 договору споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Разом із цим, відповідно до підпункту 4 пункту 3 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відтак, положення підпункту 4 пункту 3 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" поширюються на взаємовідносини сторін за договором, оскільки відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, дія якого тривала до 30.06.2023.

Отже, в спірний позовний період існувала законодавчо встановлена заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, суд не здійснює подальший арифметичний перерахунок заявленої позивачем до стягнення пені в частині сум та періодів нарахування, оскільки відповідна позовна вимога не підлягає задоволенню через імперативні норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

У той же час, як вбачається з наданого позивачем розрахунку штрафу, останній нарахований на підставі пункту 8 угоди, що встановлює зобов`язання відповідача оплатити позивачу штраф за невиконання ним саме угоди у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою.

Тобто, встановлена сторонами в угоді договірна санкція стосується саме випадків не виконання відповідачем умов угоди та не підпадає під обмеження Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Враховуючи порушення відповідачем умов угоди щодо внесення оплати за встановленим графіком, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовна вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню частково в сумі 63 500,00 грн, враховуючи, що у відповідача сума боргу на день пред`явлення позову до суду становила 1 270 000,00 грн.

Водночас, судова колегія не бере до уваги посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", оскільки даною постановою заборонено: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Столичний комфорт" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 підлягає скасуванню, в частині стягнення з відповідача 233 013,70 грн пені, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 233 013,00 грн пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 залишити без змін.

4. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі №910/9818/23 викласти у наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (04071, місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 17/8, офіс 6; ідентифікаційний код 33833708) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 1 270 000 (один мільйон двісті сімдесят тисяч) грн 00 коп заборгованості, 13 980 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 82 коп трьох процентів річних, 60 420 (шістдесят тисяч чотириста двадцять) грн 87 коп інфляційних втрат, 63 500 (шістдесят три тисячі п`ятсот) грн 00 коп штрафу та судовий збір у розмірі 11 593 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн 53 коп.

В іншій частині позову відмовити.".

5. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (04071, місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 17/8, офіс 6; ідентифікаційний код 33833708) 5 242 (п`ять тисяч двісті сорок дві) грн 81 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи №910/9818/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 22.02.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.М. Демидова

В.В. Шапран