РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2024Справа № 910/17733/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1) до Акціонерного товариства "ОТП БАНК" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43) про стягнення 3 389,09 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.11.2023 в системі «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" сформовано позовну заяву до Акціонерного товариства "ОТП БАНК" про стягнення 3 389,09 грн та була передана 21.11.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2020 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач, Постачальник, Постачальник «останньої надії») та Акціонерним товариством «ОТП «Банк» (далі - Відповідач, Споживач) укладено договір постачання природного газу (рамковий) №КК1-20-605 (ЕІС-код 56XO0000LJ14М00А).

Позивач вказує, що відповідач розрахувався повністю за надані послуги однак із простроченням у зв`язку з чим у останнього обліковується перед позивачем заборгованість у розмірі 3 389,09 грн з яких: 1766,78 грн - пеня, 1346,03 грн - штраф, 191,10 грн - 3%річних, 85,18 грн - інфляційні втрати.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/17733/23 від 22.11.2023 була надіслана Акціонерному товариству "ОТП Банк" в його електронний кабінет, що підтверджується та отримана останнім 22.11.2023 о 13:24 год., що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Акціонерним товариством "ОТП БАНК" (Споживач) укладено договір постачання природного газу №КК1-20-605 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, загальний замовлений обсяг постачання газу за Договором становить 2,730 тис. куб.м, у тому числі по розрахункових періодах з січня по грудень, зазначених в пункті 1.2. Договору.

Пунктом 2.6. Договору сторони погодили, що приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акта приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Ціна газу та порядок розрахунку визначено в розділі 3 Договору.

За пунктом 3.6. Договору, оплата за цим Договором здійснюється Споживачем на рахунок Постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (газовому місяцю).

Згідно з пунктом 3.8. Договору, остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта (актів) приймання-передачі природного газу.

Фактом оплати за цим Договором є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника (пункт 3.11.).

В підпункті 4.2.1. пункту 4.1. Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу та інших платежів згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до підпункту 4.4.2. пункту 4.4. Договору, Постачальник зобов`язаний постачати природний газ на умовах та в обсягах, визначених цим Договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу/інших платежів, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми простроченої заборгованості.

Згідно з п. 7.1. Договору сторони погодили, що при настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якою із Сторін зобов`язань по цьому Договору, як-то: пожежа, повінь, землетрус та Інші стихійні лиха, аварія на газопроводі, війна та військові дії, блокада, страйки, зміна законодавства України, видання органами виконавчої влади України нормативних актів, що роблять неможливим виконання зобов`язань по цьому Договору, чи інших, що не залежать від Сторін, обставин, Сторона яка зазнала впливу таких обставин не несе відповідальності. Дані обставини повинні бути підтверджені Торгово-промисловою палатою України чи іншим компетентним органом.

У відповідності до пункту 7.2. Договору, про настання форс-мажорних обставин, термін їхньої дії та припинення Сторона, для якої вони наступили, сповіщає іншу Сторону протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє Сторону права посилатися на такі обставини.

Згідно з пунктом 10.1. Договору, строк його дії: у частині постачання природного газу - до 31 грудня 2020 р; в частині розрахунків між сторонами - до повного їх виконання.

Пунктом 10.1.1. Договору передбачено, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових об`ємів постачання газу на продовжений строк.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" було поставлено Акціонерному товариству "ОТП БАНК" у період з листопада 2020 року по грудень 2022 природний газ на загальну суму 162 295,58 грн, про що складено відповідні акти приймання-передачі, а саме:

№2923 від 30.11.2020 у листопаді 2020 було поставлено 0,22300 тис. м. куб на суму 1 575,25 грн;

№4245 від 31.12.2020 у грудні 2020 було поставлено 0,69000 тис. м. куб газу на суму 4 874,09 грн;

№115 від 31.01.2021 у січні 2021 було поставлено 0,70400 тис. м. куб. газу на суму 5 606,58 грн;

№2106 від 28.02.2021 у лютому 2021 було поставлено 0,76700 тис. м. куб. газу на суму 6 844,62 грн;

№4262 від 31.03.2021 у березні 2021 було поставлено 0,66700 тис. м. куб. газу на суму 5 431,98 грн;

№15221 від 31.10.2021 у жовтні 2021 було поставлено Споживачу 0,005 тис. м. куб. на суму 148,12 грн;

№17263 від 30.11.2021 у листопаді 2021 було поставлено Споживачу 0,199 тис. м. куб. на суму 7 323,18 грн;

№30196 від 31.12.2021 у грудні 2021 було поставлено Споживачу 0,575 тис. м. куб на суму 21 663,64 грн;

№1246 від 31.01.2022 у січні 2022 було поставлено Споживачу 0,688 тис. м. куб. на суму 36 707,47 грн;

№3261 від 28.02-.2022 у лютому 2022 було поставлено Споживачу 0,437 тис. м. куб. на суму 19 201,73 грн;

№5278 від 31.03.2022 у березні 2022 було поставлено Споживачу 0,46900 тис. м. куб. на суму 19 767,88 грн;

№6968 від 30.04.2022 у квітні 2022 було поставлено Споживачу 0,00400 тис. м. куб. на суму 175,82 грн.

№8232 від 31.05.2022 у травні 2022 було поставлено Споживачу 0,00400 тис. м. куб. на суму 168,28 грн.

№9247 від 30.06.2022 у червні 2022 було поставлено Споживачу 0,00400 тис. м. куб. на суму 160,88 грн.

Вказані акти підписано обома учасниками - Постачальником і Споживачем без будь-яких зауважень. Спір щодо об`єму та вартості поставленого природного газу відсутній.

За розрахунком позивача, підтвердженим випискою по рахунку, оплата поставленого природного газу проведена Споживачем повністю, однак з порушенням строків оплати.

Оскільки відповідачем свої зобов`язання зі своєчасної оплати за поставлений газ не виконано, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем не надано ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Закон України "Про ринок природного газу" встановлює, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (ч. 1 ст. 1 Закону).

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 3 ст. 1).

Згідно ст. 13 вказаного Закону, споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника, та зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу і забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

За ст. 530 Цивільного кодексу України одним із принцип належного виконання зобов`язання, є його виконання у встановлений договором строк (термін). Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу/інших платежів, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми простроченої заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України унормовано, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частинами четвертою та шостою статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку за договором зі сплати за поставлений газ не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив.

З огляду на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати за поставлений газ з урахуванням долучених банківських виписок, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення штрафу нарахованого за листопад 2020 у розмірі 110,27 грн, за грудень 2020 у розмірі 341,19 грн, за січень 2021 у розмірі 392,46 грн та за листопад 2022 у розмірі 502,11 грн є обґрунтованими, оскільки відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання понад 30 днів, а відтак з відповідача підлягає до стягненню штраф у розмірі 1346,03 грн.

Наведений позивачем розрахунок, правильність якого перевірена судом, не спростований відповідачем будь-якими доказами.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення оплати за:

листопад 2020 у розмірі 54,92 грн (період нарахування з 16.12.2020 по 29.03.2021);

грудень 2020 - 120,32 грн (період нарахування з 16.01.2021 по 29.03.2021);

січень 2021 - 81,26 грн (період нарахування з 16.02.2021 по 29.03.2021);

лютий 2021 - 34,13 грн (період нарахування з 16.03.2021 по 29.03.2021);

січень 2022 - 361,92 грн (період нарахування з 16.02.2022 по 14.03.2022);

листопад 2022 - 452,00 грн (період нарахування з 16.12.2022 по 30.01.2023);

грудень 2022 - 662,23 грн (період нарахування з 17.01.2023 по 06.02.2023).

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Згідно з пунктом 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу/інших платежів, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми простроченої заборгованості.

Суд перевіривши розрахунок пені, вважає його таким, що підлягає задоволенню, а відтак сума, яка підлягає до стягненню становить 1766,78 грн.

Таким чином, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату неустойки (пені та штрафу) є правомірними та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, вважає його таким, що підлягає задоволенню, а відтак сума, яка підлягає до стягненню становить 191,10 грн - 3% річних та 85,18 грн - інфляційні втрати.

Наведений позивачем розрахунок, правильність якого перевірена судом, не спростований відповідачем будь-якими доказами. Встановлені матеріалами справи обставини прострочення виконання зобов`язання із своєчасного розрахунку за поставлений природний газ є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій та нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у наведеному вище розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ОТП БАНК" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ) 1346 (одна тисяча триста сорок шість) грн. 03 коп - штрафу, 1766 (одна тисяча сімсот шістдесят шість) грн. 78 коп. - пені, 191 (сто дев`яносто одна) грн. 10 коп. - 3% річних, 85 (вісімдесят п`ять) грн. 18 коп. - інфляційних втрат та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ