ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024м. ДніпроСправа № 904/6502/23

за позовом Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи - підприємця Ткачова Антона Григоровича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 31 693,28 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ткачова Антона Григоровича пеню в розмірі 11 463,53 грн та штраф в розмірі 20 229,75 грн. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням Фізичною особою - підприємцем Ткачовим Антоном Григоровичем строків надання послуг за договором №227 від 04.05.2023, на підставі чого позивачем нарахована неустойка, а саме пеня в розмірі 11 463,53 грн та штраф в розмірі 20 229,75грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами; відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2023 у справі №904/6502/23 направлено на адресу Фізичної особи - підприємця Ткачова Антона Григоровича та отримано останнім 05.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №820.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, таким чином строк подання відзиву на позов до 22.01.2024.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Також, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 між Департаментом розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Ткачовим Антоном Григоровичем (виконавець) був укладений договір №227, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання розробити техніко-економічне обґрунтування (в подальшому - ТЕО) щодо визначення доцільності чи її відсутності у відновленні захисної споруди по об`єктам: захисна споруда цивільного захисту, сховище ЦЗ №14562 по вул. Вадима Гурова, 62а в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області; захисна споруда цивільного захисту, сховище ЦЗ №14074 по вул. Демиденко, 11 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Послуги) відповідно до Державних будівельних норм України А.2.2-3.2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", інших правил, нормативних вимог та стандартів, які є обов`язковими для надання даного виду Послуг.

Відповідно до пункту 1.3 договору №227 від 04.05.2023 строк завершення наданих послуг: 30.06.2023.

Як визначено пунктом 1.4 договору №227 від 04.05.2023 замовник зобов`язується сприяти в доступі до об`єктів з метою проведення виконавцем огляду об`єкту та збору необхідної базової інформації та надати іншу інформацію, необхідну для надання послуг.

Відповідно до пункту 2 договору №227 від 04.05.2023 договірна ціна складає 74 925,00 грн.

Розділом 3 договору №227 від 04.05.2023 визначений порядок здачі і приймання послуг.

Так, відповідно до пункту 3.1. договору №227 від 04.05.2023 в рамках закінчення наданих послуг виконавець передає замовнику в строки, передбачені цим договором, для ознайомлення та погодження в електронному вигляді матеріали техніко-економічних обґрунтувань, з супроводжувальним листом у форматі *хlsх,*dос, *іms, *dwg, *cdw, *pdf, для ознайомлення та погодження.

Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1 договору №227 від 04.05.2023 виконавець бере на себе зобов`язання надати всі послуги, які визначені у договорі та додатках до нього, в повному обсязі та у встановлені строки і передати їх замовнику.

Пунктом 10.1 договору №227 від 04.05.2023 встановлено, що строк дії договору: з моменту підписання до 31.12.2023, але в будь якому випадку до повного виконання договірних зобов`язань сторонами.

Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради зазначає, що 23.05.2023 року працівник Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради Козирь К.П. разом з відповідачем здійснював виїзд до місць розташування захисних споруд для надання доступу Фізичній особі-підприємцю Ткачову Антону Григоровичу до вказаних об`єктів з метою проведення їх огляду та збору необхідної інформації, на підтвердження чого позивачем надано витяг із Журналу руху працівників ДРІМ протягом робочого часу з поважних причин (запис №4).

Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради зазначає, що в подальшому Фізична особа-підприємець Ткачов Антон Григорович не звертався з проханнями надати іншу інформацію, необхідну для надання послуг за договором №227 від 04.05.2023.

Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради посилається на те, що станом 01.12.2023 відповідач не надав замовнику послуги в обсягах та у порядку, визначному умовами договору №227 від 04.05.2023, тому має місце порушення взятого на себе за вказаним договором зобов`язання щодо строків надання послуг.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем Ткачовим Антоном Григоровичем зобов`язань за договором №227 від 04.05.2023, а саме не розроблення та не передача позивачу ТЕО щодо визначення доцільності чи її відсутності у відновленні захисної споруди по визначеним в договорі об`єктам.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 11 463,53 грн пені та 20 229,75 грн штрафу за порушення строків виконання робіт за договором №227 від 04.05.2023.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №227 від 04.05.2023, строк виконання робіт за договором, строк дії договору, наявність / відсутність підстав для стягнення пені та штрафу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до статті 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи визначений пунктом 1.3 договору №227 від 04.05.2023 строк завершення надання послуг 30.06.2023, строк виконання робіт за договором є таким, що став, першим днем прострочення виконання зобов`язання є 01.07.2023.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем робіт за договором №227 від 04.05.2023.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.1 договору №227 від 04.05.2023 встановлено, що за порушення умов договору, а саме за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по договору виконавець та замовник несуть відповідальність відповідно до договору та у відповідності з чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 5.2 договору №227 від 04.05.2023 у разі невиконання або неналежного виконання виконавцем умов даного договору в строки зазначені в договорі до нього застосовується штраф у розмірі 20 % від вартості послуг.

Відповідно до пункту 5.2.1 договору №227 від 04.05.2023 у разі порушення строків виконання виконавцем умов даного договору стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості наданих послуг за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості послуг.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача суму 11 463,53 грн пені за період з 01.07.2023 по 30.11.2023, 20 229,75 грн штрафу (14 985,00 грн. у розмірі 20% відповідно до пункту 5.2 договору + 5 244,75 грн. у розмірі 7% відповідно до пункту 5.2.1 догвоору).

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

У постанові від 1 червня 2021 року по справі № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок про те, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem "двічі за одне і те саме не карають") має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 31 693,28 грн (11 463,53 грн пеня + 20 229,75 грн штраф).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради до Фізичної особи - підприємця Ткачова Антона Григоровича про стягнення 31 693,28 грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ткачова Антона Григоровича ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Могодіжна, 1, ) 11 463,53 грн (одинадцять тисяч чотириста шістдесят три гривні 53 копійки) пені, 20 229,75 грн (двадцять тисяч двісті двадцять дев`ять гривень 75 копійок) штрафу, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.02.2024

Суддя Ю.А. Бажанова