ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.02.2024 № 904/748/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарттендер", м.Київ

боржник: ОСОБА_1 , м.Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 13107,35 грн

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" (далі-Заявник) 21.02.2024 року через "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13107,35 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Частиною 1 статті 12 ГПК України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

У п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За положеннями ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що заявником в якості боржника вказано фізичну особу, що не має статусу підприємця, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, Заявнику слід звернутися із заявою про видачу судового наказу до суду загальної юрисдикції, в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст.147-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" в задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13107,35 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся