Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ"
про стягнення 928 324,27 грн
за участю представників:
від позивача: Гринь І.В.
від відповідача: Захаркевич А.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" задоволена частково.

12.04.2023 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.23, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" про стягнення 928 324,27 грн. матеріали справи 910/13281/22 надіслано до Північного апеляційного господарського суду.

21.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про стягнення судових витрат, в яких просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 18 090,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" від 21.02.2023 про винесення додаткового рішення до повернення матеріалів справи №910/13281/22 до Господарського суду міста Києва.

15.03.2023 та 16.03.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 у справі № 910/13281/22 залишено без змін.

25.12.2023 матеріали справи 910/13281/22 повернулися до Господарського суду міста Києва.

30.01.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 видано накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" від 21.02.2023 про ухвалення додаткового рішення призначено на 13.02.2024.

У судове засідання 13.02.2024 з`явилися представники учасників процесу.

Представник заявника надав пояснення щодо поданої заяви, в своїх поясненнях заяву підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, в яких щодо даної заяви заперечував.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІЗ" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається, зокрема з витрат на правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На виконання вище вказаних вимог, 21.02.2023 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 09/08/2022-01 від 09.08.2022, Акт № 1 наданих послуг від 03.05.2023 на суму 6050,00 грн., Акт № 1 наданих послуг від 23.11.2022 на суму 10 050,00 грн., Акт № 2 наданих послуг від 18.01.2023 на суму 5360,00 грн., Акт № 1 наданих послуг від 20.02.2023 на суму 2680,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1147450.

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, в Акті № 1 наданих послуг від 23.11.2022 визначено перелік витрат пов`язаних з розглядом справи в загальному розмірі10 050,00 грн:

1. Усна консультація клієнта щодо можливих способів захисту у зв`язку з простроченням виконанням зобов`язання покупцем за договором поставки №14/05-1 від 14.05.2019 та можливих результатів розгляду справи (23.11.2022) - 1 година, вартість 1340 грн;

2. Складання позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за порушення умов зобов`язання та подання до Господарського суду міста Києва з направлення стороні позову (24.11.2022) - 3 години, вартість 8040,00 грн;

3. Складання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначеному на 13.09.2022 об 13:40 год. (11.08.2022) - 0,5 години, вартість 670,00 грн.

Також в Акті № 2 наданих послуг від 18.01.2023 визначено перелік витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 5360,00 грн:

1. Складання відповіді на відзив по справі №910/13281/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІЗ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання (18.01.2023) - 2 години, вартість 2680,00 грн.

В Акті № 1 наданих послуг від 20.02.2023 визначено перелік витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 2680,00 грн:

1. Складання та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу (20.02.2023) - 2 години, вартість 2680,00 грн.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/13281/22.

Разом з тим, частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідачем подано клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що розмір витрат у сумі 18 090,00 грн не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та часом.

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст.126 Господарського процесуального кодексу України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем витрат на оплату послуг, зокрема складання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначеному на 13.09.2022 об 13:40 год. (11.08.2022), оскільки розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тобто без проведення судового засідання 13.09.2022, як зазначає позивач.

Дослідивши надані позивачем докази в іншій частині витрат на правову допомогу, виходячи з критерію реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру заявлених витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині 17 420,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, водночас відповідачем не було подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача про прийняття додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 414,90 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІЗ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЖИТОМИРСЬКІ ЛАСОЩІ» (01033, місто Київ, вулиця ЖИЛЯНСЬКА, будинок 9-11, ідентифікаційний код 38092323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІЗ» (49025, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця ЛОЗОВА, будинок 13, ідентифікаційний код 40385766) витрати на правову допомогу у сумі 17 414,90 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 19.02.2024.

Суддя О.В. Гулевець