ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" лютого 2024 р. Cправа № 902/1123/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

прокурора - Колівошко С.М.,

представника відповідача Гурби М.В.,

у відсутності позивача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області (вул. Пушкіна, буд. 34, м. Хмільник, Вінницька область, 22000) в інтересах держави в особі Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (вул. Нікольського, буд. 15, с. Махнівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22133)

до: Фермерського господарства "Влад" (с. Туча, Хмільницький район, Вінницька область, 22135)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор Самгородської сільської ради Хмільницького району Вінницької області Уперчук Анастасія Володимирівна (площа Героїв Майдану, 20, м. Козятин, Хмільницький район, Вінницька область, 22100)

про визнання незаконним та скасування рішень спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад", скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права приватної власності за ФГ "Влад" на гідротехнічні споруди,

В С Т А Н О В И В :

Керівником Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області подано позов в інтересах держави в особі Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області до Фермерського господарства "Влад" про визнання незаконним та скасування рішень спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад", оформлених протоколом від 25.11.2013, скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права приватної власності за ФГ "Влад" на гідротехнічні споруди.

Ухвалою суду від 04.09.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1123/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2023 о 10:00 год.

Під час підготовчого провадження, строк якого протокольною ухвалою від 10.10.2023 продовжено на 30 днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України, вчинено ряд процесуальних дій:

- в порядку ст. 50 ГПК України до участі у справі залучено державного реєстратора Самгородської сільської ради Хмільницького району Вінницької області Уперчук Анастасію Володимирівну як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, про що 31.10.2023 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі;

- учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 105-131) та заперечення на відповідь на відзив прокурора (а.с. 173-183); прокурором - відповідь на відзив відповідача (а.с. 132-162).

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 14.12.2023, про що 23.11.2023 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Однак, 14.12.2023 судове засідання у справі № 902/1123/23 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Вінницькій області, а також загрозою ракетних ударів по території України.

Так, ухвалою суду від 19.12.2023 судове засідання для розгляду справи № 902/1123/23 по суті призначено на 09.01.2024, про що учасників справи повідомлено в порядку ст.ст. 120. 121 ГПК України. При цьому у судовому засіданні 09.01.2024 в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 11:30 год. 08.02.2024, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначений час у судове засідання 08.02.2024 з`явилися прокурор та представник відповідача, позивач та третя особа правом участі у судовому засіданні не скористалися. Останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду від 15.01.2024, яку за результатами відстеження поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта" вручено позивачу 18.01.2024 та таку ухвалу 16.01.2021 доставлено третій особі до Електронного кабінету ЄСІТС згідно із наявною у матеріалах справи довідкою.

Прокурор заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача підтримав позицію в заперечення позову, що викладена у письмових заявах по суті спору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує, що з 14.12.2021 і по теперішній час за Фермерським господарством "Влад" зареєстровано право приватної власності на греблю №1, дамбу №2 та водоспускну споруду №3 ставу "Великий", які знаходяться по вул. Береговій, 71 в с. Марківці Хмільницького району Вінницької області. Водночас при затвердженні переліку майна та передачі його СФГ "Влад" спілкою співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" порушено законодавчі обмеження та протиправно передано юридичній особі гідроспоруди, щодо розпаювання яких діє пряма заборона.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що рішення спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад", оформлені протоколом від 25.11.2013, згідно з яким вирішено виписати єдиний майновий сертифікат на СФГ "Влад" у зв`язку з викупом часток-паїв на суму 228313,54 грн, жодним чином не порушує прав Махнівської сільської ради. При цьому відповідати за законність оскаржуваних рішень мають співвласники розпайованого майна пайового фонду реорганізованого КСП с. Марківці, а не відповідач.

Окрім того, відповідач з посиланням на ч. 9 ст. 25 Земельного кодексу України вказує на те, що чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо перебування гідротехнічних споруд у приватній власності сільськогосподарських підприємств. Поряд з цим заявляє про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимоги про скасування оспорюваних рішень, оскільки Махнівська сільська рада ще з 2013 року знала, що відповідач здійснює свої правомочності власника щодо гідротехнічної споруди та відповідно могла дізнатися про існування оскаржуваних рішень.

У відповіді на відзив прокурор акцентує увагу, що спірні гідротехнічні споруди перейшли у приватну власність відповідача всупереч вимогам чинного законодавства, позаяк відповідно до Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою КМУ "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" №177 від 28.12.2001 гідротехнічні споруди належать до переліків майна, що не підлягає паюванню.

Окрім того, гідротехнічні споруди лише у період до 24.05.2013 могли передаватися на баланс підприємства-правонаступника або органу місцевого самоврядування.

Також прокурор звертає увагу, що рішення про виділення майна в натурі приймалось не загальними зборами співвласників майна, а комітетом спілки-співвласників, що свідчить про нелегітимність рішень відносно винесених на її розгляд питань.

Поряд з цим, оскільки оспорюване рішення вплинуло на виникнення у СФГ "Влад" майнових прав, тому його вірно визначено відповідачем у справі. А Махнівська сільська рада є належним позивачем, оскільки починаючи з 27.05.2021 земельна ділянка з розташованим на ній водним об`єктом , яка знаходиться на території Махнівської сільської ради Хмільницького району, є комунальною власністю.

Щодо твердження відповідача про пропуск строку позовної давності за першою позовною вимогою, то за доводами Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області про існування незаконних рішень спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" с. Марківці, оформлених протоколами від 25.11.2013, стало відомо під час розгляду позову прокурора у справі №902/514/22, провадження за яким відкрито 27.06.2022 (із відзиву, поданого відповідачем у справі, що надійшов до окружної прокуратури 20.07.2022), що свідчить про те, що встановлений законом строк для пред`явлення даного позову дотримано).

Більше того, не заслуговують на увагу доводи ФГ "Влад" про те, що порушення інтересів територіальної громади Махновській сільській раді було відомо ще з 2011 року, оскільки документи, на які посилається відповідач на підтвердження своїх тверджень, жодним чином не містять відомостей про перебування гідротехнічної споруди у власності відповідача. Зокрема, в заяві від 09.07.2012 СФГ "Влад" звертається до Комсомольського сільського голови щодо надання переліку документів, необхідних для отримання реєстраційного посвідчення на дамбу. Зі змісту довідки Комсомольської сільської ради від 12.06.2008 року слідує, що вона лише підтверджує, що спірна дамба не рахується на балансі сільської ради. Рішенням 7 сесії 6 скликання Комсомольської сільської ради № 8-07-06 від 04.11.2011 взагалі відмовлено СФГ "Влад" у видачі свідоцтва про право власності на спірну гідроспоруду через відсутність необхідних документів.

Також прокурор акцентує увагу, що вказані документи стосуються зовсім іншої юридичної особи - Комсомольської сільської ради Козятинського району, а Махнівська сільська територіальна громада утворена відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" та згідно рішення Махнівської сільської ради 26 сесії 7 скликання від 11 вересня 2019.

За твердженням прокурора, державна реєстрація та рішення державного реєстратора від 14.12.2021 (індексний номер 62259161) не відповідають вимогам чинного законодавства - ст. ст. 2, 3, 5, 10, 18, 20, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 6, 8, 9, 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, пункту 6 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141).

Таким чином, рішення державного реєстратора від 14.12.2021 (з індексним номером 62259161) та державна реєстрація права власності за ФГ "Влад" на спірні гідротехнічні споруди підлягають визнанню незаконними та скасуванню в судовому порядку.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач наголошує на тому, що існує законодавча презумпція правомірності набуття власності. Стверджувати про неправомірність набуття власності можливо лише за умови, якщо це прямо вказано в законі, або якщо дана обставина встановлена відповідним рішенням суду.

Чинні законодавчі акти не містять вказівок про обмеження щодо перебування у приватній власності гідротехнічних споруд чи про незаконність набуття у приватну власність гідротехнічних споруд.

Окрім того, за твердженням ФГ "Влад", для здійснення реєстрації права власності на гідротехнічну споруду державному реєстратору було надані всі документи, що підтверджували право власності відповідача на неї.

У зв`язку з цим, державний реєстратор не порушував вимог закону під час здійснення реєстрації права власності на гідротехнічну споруду за відповідачем, оскільки подані для реєстрації документи відповідали вимогам законодавства та давали змогу встановити набуття прав на нерухоме майно.

На переконання відповідача, вимога прокурора про скасування рішення державного реєстратора та державну реєстрацію права власності за відповідачем на гідротехнічну споруд не є ефективною, оскільки при її застосуванні не відновлюються та не захищаються права чи інтереси держави в особі Махнівської сільської ради.

Зокрема, державна реєстрація права власності на гідротехнічну споруду є похідною від правовстановлюючих документів відповідача на неї.

У зв`язку з цим, скасування державної реєстрації не припинить дії правовстановлюючих документів на гідроспоруду та не буде підставою для відновлення чи виникнення прав на відповідну споруду за будь-якою особою.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як підтверджується протоколом засідання спілки співвласників від 25.11.2013 (а.с. 50), свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) № 009157 від 26.12.2013 (а.с. 71), Селянське фермерське господарство "Влад" було співвласником майна пайового фонду реорганізованого КСП с. Марківці на суму 228313,54 грн, що складало 36,49 відсотків всього пайового фонду.

Рішенням спілки співвласників від 25.11.2013 вирішено затвердити перелік викупленого майна та передати господарству СФГ "Влад" згідно акту приймання-передачі.

Наведене підтверджується протоколом засідання спілки співвласників від 25.11.2013, переліком викупленого майна, актом приймання-передачі розпайованого майна від 25.11.2013 (а.с. 51-59).

До складу майна реорганізованого КСП с. Марківці входила гідротехнічна споруда, що складалась з греблі, дамби та водопропускної споруди, та яка входила до складу майна пайового фонду, що підтверджується уточненим переліком майна основних засобів пайового фонду.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ № 110, виданого Махнівською сільською радою 27.08.2021, ФГ "Влад" с. Туча Хмільницького району має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СФГ "Влад", загальною вартістю 625,623 тис. грн у розмірі частки, що становить 101,290 тис. грн.

Враховуючи вищенаведене, ФГ "Влад" с. Туча Хмільницького району є власником пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СФГ "Влад", загальною вартістю 625,623 тис. грн у розмірі частки 329,603 тис. грн, що становить 52,68 відсотків.

За зверненням СФГ "Влад" № 16 від 25.02.2011 до КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" складено інвентаризаційну справу № 49 на гідротехнічні споруди ставу "Великий" с. Марківці Хмільницького району Вінницької області.

Відповідно до технічного опису та оцінки гідротехнічних споруд, 08.04.2011 проінвентаризовано греблю №1, дамбу №2 та водопропускну споруду №3 ставу "Великий" за межами с. Марківці Козятинського району Вінницької області, відновною (балансовою) вартістю 70,902 тис. грн.

Рішенням Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 21.07.2021 № 60 "Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомому майну - дамбі", нерухомому майну - дамбі ставу "Великий" присвоєно поштову адресу: Вінницька область, Хмільницький район, с. Марківці, вул. Берегова, 71 (а.с. 49).

В подальшому, 14.12.2021 державним реєстратором Самгородоцької сільської ради Вінницької області Уперчук А.В. за реєстраційним номером 120 зареєстровано право приватної власності за Фермерським господарством "Влад" на об`єкти нерухомого майна - гідротехнічні споруди (гребля №1, дамба №2 та водоспускна споруда №3), які знаходяться по вул. Береговій, 71 в с. Марківці Хмільницького району Вінницької області, про що внесено відповідні дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

За доводами прокурора, внаслідок протиправних дій державного реєстратора, у приватну власність фізичної особи передано гідротехнічні споруди, які не підлягали розпаюванню та є неподільними з водними об`єктами та земельними ділянками, на яких вони розташовані.

За таких обставин прокурор просить:

- визнати незаконними та скасувати рішення спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" с. Марківці, оформлене протоколом від 25.11.2013, згідно з яким вирішено викупити у 80 власників майна пайового фонду СФГ "Влад" майна на суму 228313,54 грн відповідно до переліку викупленого майна у частині викупу дамби, та рішення спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" с. Марківці, оформлене протоколом від 25.11.2013, відповідно до якого затверджено перелік викупленого майна у пайовиків (у кількості 80 осіб) на суму 228 313,54 грн та передано СФГ "Влад" згідно акту приймання-передачі у частині включення до переліку майна дамби;

- скасувати рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності за ФГ "Влад" на гідротехнічні споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Марківці, вул. Берегова, 71. А саме: греблю №1; дамбу №2; водопропускну споруду №3 (індексний номер: 62259161 від 14.12.2021);

- скасувати державну реєстрацію права власності за ФГ "Влад" на гідротехнічні споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Марківці, вул. Берегова, 71, а саме: греблю №1; дамбу №2; водопропускну споруду №3 (номер відомостей про речове право: 45637296), припинивши право приватної власності.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає, із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про аквакультуру" визначено, що гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Враховуючи, що спірна гідротехнічна споруда набута відповідачем в процесі паювання, застосуванню в даному випадку підлягають норми Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство".

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції від 09.12.2012 чинній на час прийняття спірних рішень) при банкрутстві підприємства землі загального користування (внутрігосподарські шляхи, полезахисні лісосмуги та інші ґрунтозахисні насадження, гідротехнічні споруди тощо) передаються у відання відповідних місцевих рад.

До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції від 09.12.2022 чинній на час прийняття спірних рішень).

Відповідно до п. 18 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян v процесі реформування аграрного сектора економіки" № 177 від 28.12.2001, у процесі розрахунку пайового фонду на підставі переліку уточненого складу і вартості майна підприємства складаються (уточнюються) переліки таких активів за їх призначенням: майна, яке передбачається для задоволення боргів, майна соціальної інфраструктури; майна, яке не підлягає паюванню; майна уточненого пайового фонду.

Відповідно до п. 21 вказаної Методики, переліки майни, що не підлягають паюванню, зокрема майна, яке неможливо виділити в натурі в рахунок майнового паю (дороги загального користування, капітальні вкладення на поліпшення земель - меліоративні, осушувальні, іригаційні та інші роботи, гідротехнічні споруди, ставки, багаторічні насадження, лісосмуги), а також об`єктів, які перебувають в загальному користуванні, повинні систематично уточнюватися.

Розмір уточненого згідно з цією Методикою складу і вартості пайового фонду майна членів колишнього підприємства використовується для визначення майнових паїв (п. 22 Методики).

Згідно із п. 14 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики № 62 від 14.03.2001 майно, що не підлягає паюванню, зокрема, яке неможливо виділити в натурі в рахунок майнових паїв та поділити його без ушкодження, а саме: дороги, капітальні вкладення на поліпшення земель (меліоративні, осушувальні, іригаційні та інші мережі), гідротехнічні споруди, ставки, багаторічні насадження, лісосмуги, а також об`єкти, які знаходяться в загальному користуванні, передаються на баланс підприємствам-правонаступникам.

Окремі об`єкти зі складу майна, яке не підлягає паюванню, можуть бути передані на баланс органу місцевого самоврядування за його згодою.

Вказаний Порядок втратив чинність з 24.05.2013 - з дня опублікування Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.04.2013 № 253.

Отже, гідротехнічні споруди, якими є дамби, греблі, водопропускні споруди не підлягають паюванню та в процесі паювання лише у період до 24.05.2013 могли передаватись на баланс підприємства-правонаступника або органу місцевого самоврядування.

Враховуючи обмеження у процедурі паювання відповідач у законний спосіб не міг одержати спірне майно у власність, оскільки гідроспоруди, реєстрація права власності на які проведена за відповідачем на підставі наданих ним свідоцтв про право власності на майновий пай відповідно до вищенаведених норм не могли бути виділені в натурі в рахунок майнового паю.

Тому суд приходить до висновку, що спірні рішення засідання спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" с. Марківці, оформлені протоколами від 25.11.2013, у частині викупу дамби та затвердження дамби у складі переліку викупленого майна пайовиків є неправомірними. Поряд з цим суд бере до уваги, що такі рішення по своїй суті не є первинними в частині розпаювання гідротехнічних споруд, позаяк таке майно набуто СФГ "Влад" шляхом викупу у майнових пайовиків с. Марківці, тобто фактичне розпаювання мало місце до набуття відповідачем такого майна.

Водночас суд враховує заявлення відповідачем про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимоги про скасування спірних рішень, оформлених протоколами від 25.11.2023. Так, приписами ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску (постанова Касаційного господарського суду Верховним Судом від 26.03.2018 у справі № 922/273/17).

Аналогічний висновок, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем у спорі до того відповідача, який заявляє про застосування позовної давності викладено у п. 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 909/337/19 та п. 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №755/13805/16-ц.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 911/3736/21, від 06.07.2021 у справі № 921/430/19 та від 05.02.2020 у справі № 911/2191/16 прокурор, приймаючи на себе компетенцію представляти інтереси держави у спірних правовідносинах, автоматично приймає на себе обов`язок бути компетентним (обізнаним) в усіх юридично значущих обставинах цих відносин.

Суд касаційної інстанції зауважив, що і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

За змістом постанови Північно-західного апеляційного господарського суду у справі 902/514/22 за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області до Фермерського господарства ''Влад" про скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкти нерухомого майна саме Махнівська сільська рада є належним позивачем у спірних правовідносинах та саме в інтересах держави в особі вказаного суб`єкта місцевого самоврядування є правомірним заявлення прокурором відповідних позовних вимог.

Як встановлено судом, право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СФГ "Влад", загальною вартістю 625,623 тис. грн у розмірі частки, що становить 101,290 тис. грн підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВІ № 110, виданим Махнівською сільською радою 27.08.2021, ФГ "Влад" с. Туча Хмільницького району.

Однак набуття Селянським фермерським господарством "Влад" майна пайового фонду реорганізованого КСП с. Марківці на суму 228313,54 грн, що складало 36,49 відсотків всього пайового фонду відбулося раніше, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) № 009157 від 26.12.2013, виданим Комсомольською сільською радою (а.с. 71).

Таке свідоцтво отримано вже після прийняття оскаржуваних рішень, оформлених протоколами від 25.11.2013, тобто спірна гідроспоруда вже входила до переліку набутого відповідачем майна.

Відповідно до рішення Вінницької обласної ради 11 сесії 7 скликання від 07.10.2016 внесено зміни в адміністративно-територіальний устрій Вінницької області та перейменовано Комсомольську сільську раду Козятинського району на Махнівську.

Тобто, в даному випадку мало місце не правонаступництво, а лише перейменування органу місцевого самоврядування, в інтересах якого прокурор звернувся із відповідним позовом до суду. Тому порушений цивільний інтерес у даному спорі стосувався ще Комсомольської сільської ради Козятинського району, про існування якого останній було достеменно відомо з 26.12.2013 за фактом видачі Селянському фермерському господарству "Влад" свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) № 009157 від 26.12.2013.

Відтак з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади, прокурор автоматично прийняв на себе обов`язок бути обізнаним про набуття Селянським фермерським господарством "Влад" спірних гідроспоруд починаючи з 26.12.2013.

Тобто, трирічний строк позовної давності на момент звернення прокурора із даним позовом до суду сплинув, а в силу ч. 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання незаконними та скасування рішень спілки співвласників по врегулюванню майнових відносин по СФГ "Влад" с. Марківці, оформлених протоколами від 25.11.2013.

З огляду на відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги як первинної (позаяк заявлені до скасування рішення є підставою набуття відповідачем спірного майна), на думку суду, не підлягають розгляду усі інші похідні вимоги щодо оцінки рішень державного реєстратора та проведеної державної реєстрації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є, в силу закону, підставою для набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отже, навіть задоволення таких похідних вимог без скасування підстави набуття спірного майна, не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т. ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності та допустимості, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по суті з вищенаведених мотивів.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Окремо слід зазначити, що посилання прокурора на постанову ВС КГС від 17.08.2023 у справі № 911/30/22 є необґрунтованим, позаяк обставини справи №902/1123/23 та справи № 911/30/22 суттєво різняться. Спірним у справі № 911/30/22 є набуття права власності на гідроспоруду в процесі приватизації, що свідчить про вибуття такого майна із державної власності.

Доказів ж перебування спірної гідроспоруди у справі №902/1123/23 на праві державної власності до набуття її відповідачем матеріали цієї справи не містять. Процедури ж набуття права власності у процесі приватизації та у процесі розпаювання підпадають під різне правове регулювання.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору в сумі 8052 грн за подання позовної заяви залишаються за прокурором.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 8052 грн залишити за прокурором.

3. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати позивачу та відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, решті учасникам справи - до Електронних кабінетів ЄСІТС, а також на відомі суду адреси електронної пошти Махнівської сільської ради - та Вінницької обласної прокуратури - .

Повне рішення складено 19 лютого 2024 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Махнівській сільській раді Хмільницького району Вінницької області - вул. Нікольського, буд. 15, с. Махнівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22133;

3 - Фермерському господарству "Влад" - с. Туча, Хмільницький район, Вінницька область, 22135.